Справа № 296/7081/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" листопада 2019 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Рожкової О.С.,

за участю секретаря судового засідання Могилевець В.С.,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Житомирі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

24.07.2019 ОСОБА_1 звернулася з позовною заявою до суду, в якій просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 17.09.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 1752 та стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн., щомісячно, починаючи стягнення з 24.07.2019 року і досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування вимог зазначила, що з 17.09.2013 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб з відповідачем виявився невдалим. Відповідач не бажає розуміти, що сім`ю пов`язує не лише спільне проживання та побут, а також і взаємні права та обов`язки. На даний час разом не проживають вже більше двох років. Подальше збереження сім`ї є неможливим, суперечить інтересам подружжя та інтересам дитини. Відповідач участі у вихованні дітини не приймає, матеріальної допомоги у добровільному порядку на їх утримання не надає.

Ухвалою від 07.08.2019 прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с.17-18).

Від сторін надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила не стягувати з відповідача на її користь судовий збір. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечував (а.с.24, 25).

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17 вересня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 1752 (а.с.9).

Сторони є батьками малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

Згідно довідки № 63, виданої ТОВ «Комфорт-Плюс» 22.07.2019 дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з матір`ю ОСОБА_1 (а.с.11).

Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

З урахуванням обставин справи, позиції позивача щодо подальшого збереження шлюбу, позиції відповідача, який в межах розгляду даної справи визнав позов, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечитиме інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.ч.2, 3 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

При цьому, згідно з ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

З урахуванням того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та обов`язку обох батьків по утриманню дитини, а також те, що відповідач позов визнав і таке визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, тому на підставі ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 грн., щомісячно з урахуванням індексації, починаючи стягнення з 24.07.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.79, ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

На підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Відповідно до ст.141 ЦПК суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 768, 40 грн. у частині позовних вимог про стягнення аліментів, від сплати якого позивач була звільнена відповідно положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Водночас, оскільки позивач просила не стягувати з відповідача судовий збір, суд не вбачає підстав для його стягнення.

Керуючись ст.ст.5, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити.

Розірвати шлюб між громадянами України - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 17 вересня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №1752.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп., що підлягає індексації відповідно до вимог законодавства, щомісячно, починаючи з 24.07.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід державного бюджету України судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач:

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

проживає за адресою:

АДРЕСА_2

РНОКПП № НОМЕР_2

Відповідач:

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

проживає за адресою:

АДРЕСА_3

РНОКПП № НОМЕР_3

Головуючий суддя О. С. Рожкова