Справа № 152/1296/19
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

26 листопада 2019 року м. Шаргород

Справа №152/1296/19
Провадження №2/152/493/19

Шаргородський районний суд
Вінницької області
в складі:
головуючого судді Славінської Н.Л.,
з участю:
секретаря судового засідання Бабиної І.Д.,
позивача ОСОБА_1 ,
відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

встановив:

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача

1. Виклад позиції позивача.

21.10.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Шаргородського районного суду з позовом до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В ході судового розгляду ухвалою суду від 26.11.2019 року виправлено помилку у прізвищі відповідача та змінено прізвище відповідача у означеній справі на « ОСОБА_4 ».

У позові ОСОБА_1 просить змінити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 згідно із судовим наказом Шаргородського районного суду Вінницької області від 08.06.2011 року у справі №2-н-32/11 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян, визначивши їх в розмірі 1/8 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно і до повноліття дитини.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивовані тим, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 19.09.2010 року по 03.04.2012 року.

Від шлюбу він та відповідач мають спільну дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судовим наказом Шаргородського районного суду Вінницької області від 08.06.2011 року у справі №2-н-32/11 з нього стягнуто аліменти на користь відповідача на утримання їхньої неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян, до досягнення дитиною повноліття.

Однак, з часу винесення судового наказу про стягнення з нього аліментів на користь відповідача на утримання доньки ОСОБА_6 змінився його матеріальний та сімейний стан, що дає йому право звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів.

05 липня 2016 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_7 . У нього в шлюбі з ОСОБА_7 народилося двоє дітей доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які проживають з ним і знаходяться на його утриманні.

Його дружина ОСОБА_7 в даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за їх малолітньою донькою ОСОБА_10 до досягнення дитиною 3-х річного віку, а тому не має самостійних коштів до існування і перебуває на його утриманні.

При цьому, його сім`я не забезпечена власним житлом. Він із сім`єю зареєстрований у військовій частині, де проходить військову службу, але проживає, з дозволу його матері, в квартирі останньої.

До того ж, він надає матеріальну допомогу своїй матері, яка є пенсіонером за віком, отримує мінімальну пенсію, залишилася вдовою після смерті його батька.

Крім того, погіршився його стан здоров`я. Під час проходження військової служби в зоні проведення ООС (АТО) він переніс два гіпертонічних кризи, був направлений на лікування, лікується і проходить реабілітацію, тобто, у зв`язку із чим йому потрібні особливі умови життя та кошти для відновлення здоров`я.

В даний час він має чотирьох утриманців, а саме: трьох неповнолітніх доньок ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , а також дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, та, крім цього, потребує його матеріальної допомоги матір.

Подальше стягнення з нього аліментів на користь відповідача на утримання їх спільної доньки ОСОБА_6 у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку є для нього непосильним.

Крім того, такий розмір аліментів ставить в нерівне становище його з відповідачем спільну дитину ОСОБА_11 та інших трьох утриманців двох малолітніх дітей від другого шлюбу та його дружину.

Враховуючи те, що на його утриманні перебувають троє дітей та дружина, а також потребує матеріальної підтримки непрацездатна мати, вважає, що є підстави для зміни розміру аліментів на утримання доньки ОСОБА_6 , 2011 року народження, і визначення їх у розмірі 1/8 частини від всіх видів його заробітку (з розрахунку 1/2:4= 1/8). При такому розмірі аліментів усі четверо його утриманців (три доньки та дружина) перебуватимуть в рівному становищі, а залишок заробітку він зможе витрачати на свої потреби, лікування та надавати матеріальну допомогу матері.

Крім того, аліменти в розмірі 1/8 частини від його заробітної плати, які він просить стягувати на утримання доньки ОСОБА_6 , будуть становити майже 2000 грн. на місяць, що значно більше за мінімальний гарантований мінімум аліментів, визначений чинним законодавством, тому не будуть порушені права дитини.

У відповіді на відзив, що надійшла до Шаргородського районного суду 18.11.2019 року (а.с.37-38), позивач ОСОБА_1 просить не приймати до уваги як безпідставні ствердження відповідача про те, що вона має на утриманні сина ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , тому не працює, отримує дохід на рівні державної допомоги, оскільки ці обставини не стосуються предмету спору щодо утримання доньки ОСОБА_6 , так як утримання відповідача та її дитини від другого шлюбу є виключно обов`язком чоловіка відповідача від цього шлюбу.
Посилання відповідача як на підставу своїх заперечень на те, що вона та її чоловік є особами з третьою групою інвалідності вважає непереконливим, оскільки інвалідність третьої групи не позбавляє особу можливості працювати, а лише обмежує таку можливість, тому відповідач є працездатною.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, посилаючись на ті самі обставини.

Позивач ОСОБА_1 , суду пояснив, що на даний час він одружений вдруге та від другого шлюбу має двох малолітніх дітей, які знаходяться на його утриманні. Дружина від другого шлюбу ОСОБА_7 ніде не працює, оскільки, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трирічного віку та потребує його утримання. Він не має змоги утримувати двох дітей та дружину, так як кожного місяця на утримання доньки ОСОБА_6 з його заробітної плати утримуються аліменти в розмірі 3300-3400 грн. Також, погіршився його стан здоров`я, оскільки, під час проходження військової служби в зоні проведення ООС (АТО) він переніс два гіпертонічних кризи, продовжує лікуватися і проходить реабілітацію, у зв`язку із чим несе витрати на придбання ліків. Окрім дружини та дітей його утримання потребує матір. Всі ці обставини свідчать про зміни у його сімейному та майновому стані, зокрема, погіршення матеріального стану, у зв`язку із чим наявні підстави для зменшення розміру аліментів і задоволення позову.

2. Виклад позиції відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала, про що зазначила у відзиві на позов від 08.11.2019 року (а.с.23-24).

Крім того, у відзиві відповідач зсилається на те, що 24.04.2018 року вона уклала шлюб з ОСОБА_14 та змінила прізвище з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_4 ».

ІНФОРМАЦІЯ_5 в неї у спільному шлюбі з ОСОБА_14 народився син ОСОБА_13 , який перебуває на її утриманні разом із старшою дочкою від шлюбу з позивачем ОСОБА_15 .

На даний час на її утриманні двоє малолітніх дітей, які потребують постійної матеріальної підтримки та догляду. Її теперішній чоловік ОСОБА_14 є особою з третьою групою інвалідності та не має змоги матеріально підтримувати ще й доньку ОСОБА_11 .

Крім того, вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку до ІНФОРМАЦІЯ_5 , у зв`язку з чим її доходи становить лише державна допомога, якої не вистачає для матеріального утримання двох малолітніх дітей.

Позивачем не підтверджено належними доказами погіршення стану його здоров`я, матеріальні витрати на своє лікування, на матеріальне утримання дружини та матері.

Вважає, що розмір аліментів, встановлений на рівні однієї чверті заробітку (доходу) позивача не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого СК України.

Позовні вимоги вважає безпідставними, необґрунтованими, просить у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позов ОСОБА_1 не визнала, просила відмовити у його задоволенні з підстав, що зазначені у відзиві та запереченні на відповідь на відзив. Суду пояснила, що після розірвання шлюбу з позивачем вона не одразу звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів, оскільки вважала, що позивач добровільно надаватиме допомогу на утримання доньки. Однак позивач не брав участь в утриманні дитини, що змусило її звернутися до суду. Здійснюється примусове виконання рішення про стягнення аліментів. Змінився мінімальний гарантований розмір аліментів, але вона не зверталася до суду з приводу зміни розміру стягуваних з відповідача аліментів. Позивачем, на її думку, не надано доказів зміни його матеріального становища погіршення, несення витрат на лікування, а також утримання матері-пенсіонерки, тому не вбачає підстав для зменшення розміру аліментів, які стягуються на її користь на утримання доньки ОСОБА_6 , тому у позові просить відмовити у повному обсязі.

ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідача

Позивач та відповідач не подавали заяв, клопотань у означеній цивільній справі, пов`язаних із розглядом справи, крім заяв по суті відзиву, відповіді на відзив, заперечення на відповідь на відзив (а.с.23-24, 37-38, 45-46).

ІІІ. Процесуальні дії у справі

1. Ухвалою суду від 31.10.2019 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, відкрито провадження та призначено перше судове засідання на 26.11.2019 року (а.с.21-22).
2. 26.11.2019 року судом постановлено ухвалу про зміну прізвища відповідача у справі з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_2 » (а.с.51).

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази

Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо способу виконання батьками обов`язку утримувати дитину, зокрема, щодо зміни розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, визначеного за рішенням суду.

Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами.

Суд встановив, що позивач та відповідач з 19.09.2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням Шаргородського районного суду від 03.04.2012 року (а.с.5, 7).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають спільну малолітню дитину: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.6).

Судовим наказом Шаргородського районного суду у справі №2-н-32/11 стягнуто з позивача на користь відповідача аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розміри 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян, щомісячно, до повноліття дитини (а.с.8).

Позивач перебуває у шлюбі з ОСОБА_16 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (а.с.9).

Від шлюбу з ОСОБА_7 позивач має двох малолітніх доньок ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4 (а.с.10, 11).

Згідно з довідкою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Замостя 34А» від 15.10.2019 року про склад сім`ї, позивач проживає в квартирі АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_17 (матері позивача), а також з ним проживають дружина ОСОБА_7 , діти ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.12).

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_5 Національної Гвардії України від 10.10.2019 року за №143 про заробітну плату та довідки від 09.09.2019 року за №1236, позивач ОСОБА_1 проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_5 Національної Гвардії України з 11.10.2018 року по теперішній час, його дохід з квітня 2019 року по вересень 2019 року, з якого утримуються аліменти, складає 84944,04 грн.; утримано аліментів за вказаний період 21023,85 грн.; до видачі після утримання аліментів, ПДФО, військового збору, компенсації ПДФО 63125,86 грн. (а.с.13,14).

Крім того, судом встановлено, що позивач має хворобливий стан здоров`я, у 2019 році перебував на стаціонарному лікуванні в лікувальних закладах Міністерства оборони України та Міністерства внутрішніх справ України, що підтверджується виписками із медичних карт (а.с.39, 40, 41), направленням на консультацію та лікування (а.с.42).

Відповідно до вказаних виписок, позивач хворіє на гіпертонічну хворобу І стадії, ІІ ступеня, ризик помірний (а.с.39, 40, 41).

Документів на підтвердження понесення ним витрат власних грошових коштів на лікування у лікувальних закладах Міністерства оборони України та Міністерства внутрішніх справ України позивачем суду не надано.

Отже, судом встановлено, що позивач одружився вдруге і від шлюбу має двох малолітніх доньок: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які проживають з ним та перебувають на його утриманні.

Встановлені обставини свідчать про зміну як сімейного, так і матеріального стану позивача, а саме: про погіршення матеріального стану внаслідок того, що позивач, окрім доньки ОСОБА_6 , має на утриманні ще двоє малолітніх дітей, що, на переконання суду, впливає на його спроможність сплачувати аліменти на користь відповідача на утримання доньки ОСОБА_6 за судовим наказом №2-н-32/11 у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян, щомісячно, та є підставою для зміни розміру стягуваних аліментів, тобто його зменшення.

Разом з тим, суд не приймає до уваги ствердження позивача про те, що на його утриманні перебуває непрацездатна дружина, матір-пенсіонерка, що він несе витрати на лікування, оскільки позивачем не представлено належних, достатніх, достовірних доказів на підтвердження цих обставин.

Так, згідно з витягом з наказу начальника Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону від 02.09.2019 року за №166, дружина позивача ОСОБА_7 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку до ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.15).

Загальновідомим є факт, що особи, які перебувають у відпустці по догляду за дитиною, отримують державну соціальну допомогу.

Доказів того, що ОСОБА_7 не отримує жодного виду державних соціальних допомог при народженні дитини, до досягнення дитиною трирічного віку, що вона є непрацездатною, потребує утримання з боку позивача, або що на її утримання з позивача стягнуто аліменти ОСОБА_1 суду не представлено.

Також, позивачем не представлено суду належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження того, що його матір потребує сторонньої допомоги і він здійснює її догляд та утримання.

Крім того, судом встановлено зміни у сімейному стані відповідача, зокрема, що відповідач ОСОБА_2 уклала шлюб вдруге та змінила прізвище з « ОСОБА_17 » на « ОСОБА_4 », від шлюбу має малолітнього сина ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_6 та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_7 , виданими Шаргородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (а.с.27, 28).

Відповідно до наказу ПРАТ «Шаргородське РП «Агромаш» від 27.07.2019 року за №7, відповідач ОСОБА_2 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 30.07.2019 року по 09.09.2021 року (а.с.29), отримує державну соціальну допомогу у зв`язку із народженням дитини і до досягнення трирічного віку, що стверджувала остання у судовому засіданні.

Крім того, згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №375587 від 09.10.2019 року відповідач ОСОБА_2 має третю групу інвалідності загального захворювання, яка встановлена на строк до 01.10.2021 року (а.с.31). З означеної довідки також вбачається, що відповідач потребує звільнення від важкої праці, а саме: протипоказано помірне (значне) фізичне, динамічне і статичне навантаження та шкідливі умови праці (а.с.31).

Разом з тим, відповідачеві не встановлено непрацездатності медико-соціальною експертною комісією.

При цьому, відповідач стверджувала у судовому засіданні, що отримує пенсійні виплати у зв`язку із встановленою їй інвалідністю. Вказана обставина не заперечується позивачем.

V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування.

Встановлені судом сімейні правовідносини щодо способу виконання батьками обов`язку утримувати дітей, зокрема, щодо зміни (у даному випадку зменшення) розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» та Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, що ратифікована Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, і є частиною національного законодавства України.

Згідно із ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття… Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до ч.1 ст.179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.
Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини (ч.2 ст.179 СК України).

За змістом ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК України).

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (абз.1 ч.3 ст.181 СК України).

Таким чином, за рішенням суду аліменти на утримання дітей присуджуються двома способами у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі, за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, що передбачено в абзаці 1 частини 3 ст.181 СК України.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (абз.2 ч.2 ст.182 СК України).

Відповідно до положень ст.183 СК України, стягнення аліментів здійснюється у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, яка визначається судом.

При цьому підстави стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) визначається з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.183 СК України.

Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття (ч.ч.2, 3 ст.183 СК України).
Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ст.192 СК України).
Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, в тому числі, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; … інші обставини, що мають істотне значення.

VІ. Висновки суду

Проаналізувавши усі обставини, які становлять предмет доказування і мають бути підтверджені визначеними у ч.2 ст.76 ЦПК України засобами доказування, суд вважає достовірно встановленими ті факти та обставини, які підтверджуються письмовими доказами, наданими сторонами. Зокрема, що сторони мають спільну дитину дочку ОСОБА_11 , яка є неповнолітньою і спосіб утримання якої є предметом даного спору і на утримання якої з відповідача на даний час стягуються аліменти згідно з судовим наказом Шаргородського районного суду Вінницької області в частці від доходу позивача, зокрема в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу).

Вказані обставини підтверджуються проаналізованими судом вище належними, допустимими, достовірними, достатніми доказами.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України).

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч.1 ст.78 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст.81 ЦПК України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч.1, 2 ст.89 ЦПК України).

Проаналізовані судом докази дають підстави суду для висновку, що стягуваний з позивача розмір аліментів на утримання доньки ОСОБА_6 1/4 від його доходу у виді заробітку, обмежує його право на належне утримання інших двох дітей позивача, які народилися від другого шлюбу, ОСОБА_12 та ОСОБА_10 .

Так, ч.2 ст.183 СК України встановлено, що у випадку стягнення аліментів на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері чи батька на їх утримання.

Разом з тим, вказана частка не визначена СК України, а навпаки, ч.1 ст.183 СК України зазначено, що частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися, як аліменти, визначається судом.

Аліменти на утримання доньок позивача від другого шлюбу, ОСОБА_12 та ОСОБА_10 не стягуються за рішенням суду, разом з тим, ця обставина не спростовує факту перебування дітей на утриманні позивача.

Тому, суд вважає за необхідне застосувати при вирішенні спору аналогію закону, відповідно до ч.1 ст.10 СК України, якою передбачено, що якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону).

Частиною 5 ст.183 СК України визначено частку заробітку (доходу) платника аліментів на трьох дітей у випадку звернення до суду із заявою про видачу судового наказу і зазначено, що така частка не може становити більше половини заробітку (доходу) платника аліментів.

Застосовуючи аналогію закону, суд приходить до висновку, що на утримання трьох дітей позивача частка від його заробітку (доходу) не може перевищувати половини цього доходу, а тому на утримання однієї дитини повинна становити 1/6 від заробітку (доходу) (1/2 : 3 = 1/6).

Таким чином, суд прийшов до переконання, що права ОСОБА_1 порушені і його позов підлягає частковому задоволенню, а розмір аліментів на утримання дитини дочки ОСОБА_6 слід зменшити і визначити в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) позивача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

При цьому суд виходить також із захисту інтересів усіх трьох дітей позивача, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності, збереження рівня життя, який діти мають тоді, коли утримуються обома батьками та отримують надійне стабільне матеріальне утримання як з боку матері, так і з боку батька для забезпечення гармонійного розвитку.

Разом з тим, суд вважає, що не підлягає задоволенню вимога ОСОБА_1 про встановлення розміру стягуваних аліментів не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, оскільки це не передбачено ст.182, ч.ч.1, 2 ст.183 СК України.

VІІ. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Згідно з вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

При зверненні до суду з означеним позовом ОСОБА_1 не сплачено судовий збір, оскільки позивач звільнений від його сплати як учасник бойових дій (а.с.1).

Так, відповідно до п.13. ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, в тому числі учасники бойових дій у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Таким чином, підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 768,40 грн. відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.4, 5, 7, 8, 10, 11, 12, 76-81, 83, 89, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 274-279 ЦПК, на підставі ст.ст.150, 179, 180, 181, 182, 183, 192 СК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_18 на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за судовим наказом Шаргородського районного суду Вінницької області від 08.06.2011 року у справі №2-н-32/11 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи з 07.06.2011 року і до досягнення дитиною повноліття, зменшивши їх розмір та визначити розмір стягуваних аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_18 на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В решті позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок в дохід держави.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шаргородський районний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них (ч.4 ст.273 ЦПК України).

Ім`я (найменування) сторін:

- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженець с. Плебанівка Шаргородського району Вінницької області, житель АДРЕСА_2 , проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_5 Національної Гвардії України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 ;
- відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженка с. Плебанівка Шаргородського району Вінницької області, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_9 .

Повне рішення складено 28.11.2019 року.

Суддя: