09.01.2019 Єдиний унікальний номер 205/6106/18
09 січня 2019 рокум. ДніпроСправа № 205/6106/18
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Шавули В.С., за участю секретаря судового засідання Сербена О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, у якому просить стягнути з відповідача на його користь борг у розмірі 190 000,00 грн. Позовна заява мотивована тим, що 07.12.2017р. позивач позичив відповідачу грошові кошти у сумі 190 000,00 грн., а остання зобовязалась їх повернути за першою вимогою позивача, однак відповідач порушує взяті на себе зобовязання щодо повернення грошових коштів.
Відповідач ухвалу про відкриття спрощеного провадження з копією позовної заяви та доданими до неї документами отримав 14.12.2018р., що підтверджується роздруківкою з офіційного веб-сайту «Укрпошти», проте з відзивом на позов до суду не звернувся, будь-яких заяв чи клопотань суду не надав.
З огляду на викладене, а також враховуючи відсутність заперечень позивача проти ухвалення заочного рішення судом відповідно до ст.ст.280, 281 ЦПК України ухвалено проводити розгляд справи у заочному порядку.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне.
Згідно з ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
07.12.2017р. ОСОБА_1 уклала договір позики з ОСОБА_2. шляхом надання їй грошових коштів у розмірі 190 000,00 грн. Відповідно до написаної відповідачем розписки, останній зобовязався повернути вказані кошти за першою вимогою позивача (а.с.4).
Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання.
Згідно з ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.
Всупереч вищевказаному, відповідач порушив взяті на себе грошові зобовязання та не повернув позику, внаслідок чого загальна сума боргу перед позикодавцем за договором позики склала 190 000,00 грн.
Відповідач всупереч положенням статті 81 ЦПК України не надав суду жодних доказів, які б спростовували факт існування вказаної заборгованості.
З огляду на викладене, враховуючи офіційний курс долара США на день ухвалення рішення суду, суд доходить висновку про існування підстав для часткового задоволення позву.
За змістом ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст.15-16, 525-526, 610, 612, 625, 1046, 1047, 1048, 1049, 1053 Цивільного кодексу України, ст.ст.4, 6, 10, 12, 13, 81-83, 141, 247, 263-264 268, 280-282 Цивільно-процесуального кодексу України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено 16.01.2019р.

СуддяОСОБА_3