РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2019 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі : головуючого судді Шепеля К.А.,

за участі секретаря судового засідання Бондар С.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження по суті цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом у зв'язку з відсутністю в ньому понад один рік без поважних причин, -

У С Т А Н О В И В:

Позивач 9 листопада 2018 року звернувся до суду з цим позовом, в якому просив визнати відповідача ОСОБА_2, таким, що втратив право користування належним позивачу житловим приміщенням, а саме 57/1000 частинами житлового будинку №152 по вул. Шекінська в м. Жмеринка Вінницької області (а.с.2-3).

Ухвалою суду від 19 листопада 2018 року відкрито спрощене провадження у справі (а.с. 16).

Ухвалою суду від 18 грудня 2018 року постановлено повідомити відповідача про розгляд справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті суду (а.с.34).

В позовній заяві позивач не заперечував щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Копія позовної заяви з додатками були надіслані відповідачу за адресою, що вказана в позові, однак конверт повернувся до суду з відміткою "за закінченням встановленого строку зберігання". За наданою суду інформацією Жмеринської міської ради відповідач зареєстрований за цією адресою (а.с.15). Разом з тим, відповідач був вчасно повідомлений про місце та строки розгляду справи в порядку спрощеного провадження шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті суду в порядку частини одинадцятої статті 128 ЦПК України (а.с35), однак заяву про участь у судовому засіданні не подавав, відзиву на позовну заяву не надіслав, заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не надсилав.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

В судовому засіданні установлені такі фактичні обставини та відповідні їм спірні правовідносини.

Як убачається з матеріалів справи, предметом позову являється матеріально-правова вимога позивача до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування належною позивачу частиною житлового будинку. Підставою позову є неможливість позивачем отримати субсидію у звязку з реєстрацією у цьому житловому будинку відповідача, а також правові норми Цивільного кодексу України, на які посилається позивач в підтвердження своїх вимог.

В судовому засіданні установлено, що позивач на підставі договору купівлі-продажу від 31 жовтня 1984 року та реєстраційного посвідчення є власником 57/100 частин житлового будинку по вул. Шекінська в м. Жмеринка Вінницької області, де зареєстрований (а.с.5, 6, 7).

Згідно з копією домової книги та копією довідки № 9 від 5 листопада 2018 року квартального комітету "Південно-Західний" ОСОБА_2 з 26 квітня 2012 року зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1, але не проживає з 2015 року (а.с.12).

Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з частиною першою статті 319 ЦК України, власник володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до частини першої статті 383 цього ж Кодексу власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб.

За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Перераховані вище норми цивільного законодавства дають підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Виходячи з того, що даний Закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, то положення ст.7 Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку.

Згідно з частиною другою статті 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Враховуючи, що позивач є власником будинку, реєстрація відповідача в ній перешкоджає реалізації права на отримання гарнтованих державою субсидійних виплат, то відповідача слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням та усунути позивачу перешкоди в користуванні належним йому житлом шляхом зняття відповідача з реєстраційного обліку.

На підставі вищенаведеного суд вважає, що позов підставний і підлягаючий задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати позивача у розмірі 704,80 грн судового збору підтверджені відповідною квитанцією (а.с.1) і підлягають стягненню з відповідача на його користь.

Керуючись статтями 12, 13, 77, 78, 141, 247, 263, 264, 265 ЦПК України, статтями 16, 317, 319, 321, 383, 391, 405 ЦК України, статтею 72 ЖК України, статтею 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом у зв'язку з відсутністю в ньому понад один рік без поважних причин задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований у 57/100 частині житлового будинку по вул. Шекінська, 152 в м. Жмеринка Вінницької області таким, що втратив право користування 57/100 частинами житлового будинку по вул. Шекінська, 152 в м. Жмеринка Вінницької області.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 ідент.номер невідомий, який зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_3 по вул. Шекінська, 152 в м. Жмеринка Вінницької області на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідент.номер НОМЕР_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_5 судові витрати в сумі 704 (сімсот чотири) грн 40 коп..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя К.Шепель

Повне судове рішення складено 14 січня 2019 року.