Справа № 585/2796/19
Номер провадження 2/585/882/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 року м. Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючої судді Машини І.М.,

при секретарі Шемчук І.С.,

за участю позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом - ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 ,

відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом - ОСОБА_3 та її представника - ОСОБА_4 ,

представника третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Роменської міської ради Приходька О.М.,

розглянувши в у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Ромни цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Роменської міської ради про визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

25 липня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів. Позов мотивовано тим, що з відповідачкою ОСОБА_3 позивач перебував у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 19.05.2017. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після розірвання шлюбу відповідачка одружилась вдруге, створила нову сім`ю з іншим чоловіком, з яким в даний час разом проживають та виховують спільну дитину. Їхні неповнолітні доньки з грудня 2018 року постійно проживають з позивачем і знаходяться на його утриманні та вихованні. Відповідачка вже більше пів року будь-яку допомогу на утримання дітей не надає. Враховуючи те, що мати дітей ОСОБА_3 офіційно працевлаштована, отримує дохід який неможливо проконтролювати, має задовільний стан здоров`я та зобов`язана утримувати своїх дітей відповідно до положень ст. 180 СК України, позивач вважає, що з неї повинні стягуватися аліменти на його користь на утримання їхніх неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1059 грн. на кожну дитину щомісячно.

24 вересня 2019 року відповідач ОСОБА_3 подала до суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Роменської міської ради про визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів. Зустрічний позов мотивовано тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який 19 травня 2017 року було розірвано. Від шлюбу сторони мають двох дітей: дочку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після розірвання шлюбу діти до грудня 2018 року проживали разом матір`ю ОСОБА_3 за місцем їх реєстрації, потім їх забрав батько ОСОБА_1 . З того часу батько дітей постійно налаштовує їх проти матері, не дозволяє бачитись та проводити разом час. ОСОБА_3 на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною - сином від другого шлюбу ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а тому не працює, отримує допомогу на дитину. Їй допомагають батьки, фінансово підтримують, також в неї є житло, а тому вона має можливість забезпечити дітей на належному рівні, сприяти їх повноцінному розвитку. ОСОБА_3 проживає з сином від другого шлюбу в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , Ѕ якого належить їй на праві власності. Умови проживання за вказаною адресою добрі, у будинку зроблений ремонт, чисто, наявні необхідні меблі та сучасна побутова техніка, створені добрі умови для проживання сім`ї та дітей. Натомість, відповідно до акту обстеження умов проживання за місцем фактичного проживання дітей з їхнім батьком за адресою: АДРЕСА_2 , вбачається постійне проживання у трикімнатній квартирі 9 осіб (фактично 3 сімей). Мати дітей ОСОБА_3 не заперечує проти спілкування дочок з батьком, але з метою уникнення та попередження можливих конфліктів, вважає за необхідне встановити місце проживання дітей з нею за рішенням суду. Враховуючи, що відсутні виняткові обставини, які унеможливлювали б проживання дітей з матір`ю, у матері створені належні умови для проживання дітей, тому остання просила визначити місце проживання доньок: ОСОБА_9 та ОСОБА_10 разом із їх матір 'ю ОСОБА_3 . Крім того, оскільки відповідач офіційно працевлаштований, працює в Роменському споживчому товаристві, та має стабільним заробіток, позивач за зустрічним позовом вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти на утримання його неповнолітніх дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у частці від доходу у розмірі 1/3 частка від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

30 вересня 2019 року відповідач за зустрічним позовом подав до суду відзив в якому зазначив, що позовні вимоги ОСОБА_3 про визначення місця проживання їхніх доньок разом з матір`ю та стягнення з відповідача аліментів на їх утримання задоволенню не підлягають, оскільки діти проживають та бажають проживати в подальшому з батьком. Після розірвання шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідачка одружилась вдруге, створила нову сім`ю з іншим чоловіком. У червні 2017 року ОСОБА_3 залишила відповідачеві доньок у належному їм на праві спільної сумісної власності подружжя будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та перейшла на проживання до свого чоловіка, і лише періодично відвідувала доньок, участі у їх утриманні та вихованні не приймала. З осені 2017 року ОСОБА_3 стала частіше відвідувати доньок, періодично залишалась ночувати у спільному будинку, а з січня 2018 року стала знову проживати у будинку разом з усіма. У той же час вона продовжувала підтримувати подружні стосунки з новим чоловіком, періодично проживала у нього. У грудні 2018 року ОСОБА_3 влаштувала чергову сварку та змусила відповідача і доньок залишити будинок і перейти жити у квартиру його батьків. Доньки пішли разом з батьком тому, що ОСОБА_3 не надавала їм необхідного догляду, не займалась їх вихованням, оскільки була зайнята лише собою та своїм новим подружнім життям. Із зазначеного часу доньки постійно проживають з батьком у квартирі його батьків, знаходяться на його утриманні і вихованні. Мати дітей належної участі в утриманні та вихованні доньок з грудня 2018 року не приймає, лише періодично бачиться з ними. За місцем проживання для дітей відведено окрему кімнату, де є місця для відпочинку та навчання, діти забезпечені всім необхідним згідно їх віку та потреб. Повертатись до будинку, де мешкає мати, батько з дітьми не бажають, оскільки для них більш комфортним є проживання окремо від ОСОБА_3 , яка створила нестерпні умови для спільного проживання, унаслідок чого вони були змушені залишити спільний будинок. У даний час батько ОСОБА_1 закінчує ремонт двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_3 , яка придбана його матір`ю для їхнього проживання. Після закінчення ремонту батько з дітьми планують разом проживати в зазначеній квартирі. ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 народила сина від іншого шлюбу, проживає у даний час разом з ним у належному ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності подружжя будинку за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 не працює, доглядає за сином ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , тобто не має самостійного доходу, який би дозволяв їй належним чином утримувати трьох дітей. Посилання ОСОБА_3 на те, що їй допомагають її батьки, фінансово підтримують, а тому вона має можливість забезпечити дітей на належному рівні, сприяти їх повноцінному розвитку є голослівними, оскільки її батьки є пенсіонерами, отримують пенсію в розмірі, який незначно перевищує прожитковий мінімум та дозволяє забезпечувати лише їх життєві потреби. Враховуючи викладені обставини справи, відповідач за зустрічним позовом просив відмовити в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 25 вересня 2019 року зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Роменської міської ради про визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів, прийняти до спільного розгляду із первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом.

В судому засіданні позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги за поданою ними позовною заявою про стягнення аліментів підтримали. Щодо вимог за зустрічним позовом про визначення місця проживання дітей разом з матір`ю та стягнення аліментів заперечували, посилаючись на підстави викладені у відзиві до суду.

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 , в судовому засіданні заперечували проти задоволення первісного позову. Зустічний позов підтримали та просили його задовільнити з підстав викладених в ньому.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Роменської міської ради Приходько О.М., вважала за необхідне залишити проживати неповнолітніх дітей разом з їхньою матір`ю.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 23 жовтня 2004 року.

Відповідно до рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області справі №585/1552/17 від 19 травня 2017 року шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_3 розірвано (а.с. 5).

Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ромни Роменського міськрайонного управління юстиції 28.10.2008, та дочку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , видане відділом реєстрації актів цивільного стану Роменського міськрайонного управління юстиції Сумської області 17.03.2006 (а.с. 3-4).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Роменським міськрайонним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Сумській області, у ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_7 син ОСОБА_11 (а.с. 33).

Згідно довідки про склад сім`ї №01-35/9867, виданої управлінням адміністративних послуг Роменської міської ради Сумської області 10.10.2018, за адресою АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

Згідно акту перевірки паспортного режиму від 02.06.2019 складеного директором ПП «Наш дім» на підставі заяви ОСОБА_1 , виходом на місце встановлено, що по АДРЕСА_2 проживають ОСОБА_13 (власник), його дружина ОСОБА_14 , син ОСОБА_15 . В квартирі зі слів сусідів ще проживають ОСОБА_10 , 2006 року народження, та ОСОБА_9 , 2008 року народження (онуки). Діти проживають разом з батьком ОСОБА_1 , але в даній квартирі не зареєстровані. Факт їхнього проживання підтверджують сусіди (а.с. 7).

Відповідно до акта обстеження умов проживання від 18.09.2019 проведеного спеціалістами Служби у справах дітей виконавчого комітету Роменської міської ради, умови проживання ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 , добрі, у будинку зроблений ремонт, чисто, наявні необхідні меблі га сучасна побутова техніка, створені добрі умови для проживання сім`ї та дітей (а.с. 34).

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 19.09.2019 за адресою: АДРЕСА_2 , складеного спеціалістами Служби у справах дітей виконавчого комітету Роменської міської ради, вбачається, що за місцем проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_16 для них відведено окрему кімнату, де є місця для відпочинку та навчання, діти забезпечені всім необхідним згідно їх віку та потреб (а.с. 35).

Відповідно до рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області по цивільній справі №585/957/19 від 05.09.2019, за ОСОБА_3 визнано право власності на 1/2 частку житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 54-55).

Згідно довідки про доходи ОСОБА_1 виданої 14.11.2019 головним бухгалтером Роменського споживчого товариства ОСОБА_17 , вбачається що ОСОБА_1 займає посаду голови правління Роменського споживчого товариства, загальна сума доходу за період з квітня 2019 року по вересень 2019 року без урахування аліментів становить 29 533 грн. 12 коп. (а.с. 56).

Допитана в судовому засіданні неповнолітня ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в присутності педагога ОСОБА_18 , суду пояснила, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_4 разом з батьком, бабусею, дідусем та сестрою, та братом батька з його сім`єю. Умови проживання гарні, вони з сестрою всім забезпечені. ОСОБА_19 проживає окремо, вона цікавиться нею та сестрою. Ними займається бабуся, яка готує їжу, прасує. Батько також займається їхнім вихованням, цікавиться чи зробили уроки, чи поїли, коли приходить після роботи вони виходять на вулицю гуляти. Дитина зазначила, що хоче проживати з батьком. ОСОБА_19 регулярно телефонує, інколи щось купує, якщо треба. Чому не хоче жити з мамою, від відповіді утрималася. Папа не перешкоджає спілкуватися їй з мамою.

Допитана в судовому засіданні неповнолітня ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в присутності педагога ОСОБА_18 , суду пояснила, що вона проживає по АДРЕСА_4 з батьком, бабусею, дідусем та сестрою, а також з татовим братом та його сім`єю. ОСОБА_19 проживає окремо. Більше часу проводить з батьком. ОСОБА_19 не проживає з ними давно. Дитина зазначила, що хоче проживати разом з батьком.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

За змістом положень частин 7, 8 статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до статті 3, 18 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 02 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Стаття 141 СК України визначає, що мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, чи розірвано шлюб і чи проживають вони разом чи окремо.

Відповідно до частини 2 статті 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно із статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Конвенція про права дитини, виходячи із рівності прав матері та батька, у пункті 1 статті 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини.

Частиною 2 статті 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно із частиною 4 статті 150 СК України, батьки зобов`язані поважати дитину.

Відповідно до статті 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Частиною 2 статті 155 СК України передбачено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року гарантує кожному право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції (пункт 1). При цьому зазначена стаття містить застереження, згідно з яким органи державної влади не можуть утручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб (пункт 2).

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Частинами 1, 2 стаття 161 СК України визначено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Отже, найкращі інтереси дітей повинні мати першочергове значення. При цьому найкращі інтереси дитини можуть залежно від їх характеру та серйозності перевищувати інтереси батьків (правовий висновок Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року в справі № 6-1945цс17).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, передбачено, що держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст. 183 СК частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому народили двох неповнолітніх дітей: дочку - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 дження. 19 травня 2017 року шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_3 було розірвано. Діти з грудня 2018 року проживають постійно зі своїм батьком, а також дідусем та бабусею. Проте, планують в майбутньому переїхати в двокімнатну квартиру, яку для них придбала бабуся. Відповідачка належної участі в утриманні та вихованні доньок з грудня 2018 року не приймає, лише періодично бачиться з ними.

Як зазначила мати дітей ОСОБА_3 за нею визнано право власності на 1/2 частку житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 в якому остання проживає з сином від другого шлюбу, умови в будинку задовільні.

Проте судом враховано, що ОСОБА_3 ніде не працює, доглядає за сином ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та не має самостійного доходу, який би дозволяв їй належним чином утримувати трьох дітей.

Посилання ОСОБА_3 на те, що їй допомагають її батьки, фінансово підтримують, а тому вона має можливість забезпечити дітей на належному рівні, сприяти їх повноцінному розвитку суд сприймає критично, оскільки її батьки є пенсіонерами, отримують пенсію в розмірі, який незначно перевищує прожитковий мінімум та дозволяє забезпечувати лише їх життєві потреби.

Доводи ОСОБА_3 про те, що батько налаштовує дітей проти їхньої матері, не дозволяє з ними бачитись, та проводити час разом, судом не приймаються до уваги, оскільки вони не підтверджені належними доказами. Крім того, неповнолітня донька ОСОБА_20 зазначила, що батько не перешкоджає спілкуватися їй з мамою.

Також, судом враховано і бажання дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які зазначили, що вони хочуть проживати у звичній на даний час для них обстановці спільно з батьком, дідусем та бабусею, відвідувати свою школу, що є для них комфортнішим та зручнішим. Батько піклується про їхнє фізичне та духовне виховання, приділяє їм належної уваги. Діти більше прихильні до батька.

Враховуючи всі наведені обставини, а також те, що батько дітей офіційно працює та має прибуток, характеризується позитивно, має задовільні умови проживання, планує їх поліпшити шляхом переїзду після ремонту до нової двокімнатної квартири, придбаної для нього його матір`ю, батько належним чином здійснює догляд та виховання дітей після припинення спільного проживання з їхньою матір`ю, діти проживають з батьком та знаходяться на його утриманні, мати дітей не працює, має задовільні умови проживання, малолітнього сина від другого шлюбу, та перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, а також враховуючи думку дітей, які бажають проживати разом зі своїм батьком, суд вважає за необхідне стягнути аліменти на утримання дітей з їхньої матері, яка проживає окремо від них на ім`я батька дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 1059 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Враховуючи вимоги положення п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду про стягнення з відповідача аліментів в межах платежу за один місяць.

В задоволенні зустрічного позову, суд вважає за необхідне відмовити, виходячи з того, що судом встановлено, що діти проживають з батьком, та судом ухвалене рішення про стягнення аліментів саме на ім`я батька дітей.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача за первісним позовом підлягає до стягнення судовий збір за позовними вимогами про стягнення аліментів на користь держави в суму 768,40 грн. так як позивач звільнений від сплати судового збору за даними вимогами відповідно до ЗУ «Про судовий збір».

На підставі положень ст.ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 , 430 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задовільнити.

Стягувати з ОСОБА_3 (ідентифікаційний код: НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код: НОМЕР_5 ) аліменти на утримання дочки - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_10 у твердій грошовій сумі в розмірі по 1059 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення із 25 липня 2019 року і до досягнення дітьми повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний код: НОМЕР_4 ) на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 гривень.

В задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Роменської міської ради про визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду виготовлено 25 листопада 2019 року.

Суддя підпис:

Копія вірна…

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ І.М. Машина