ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2019 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер справи № 2-1013/2009

Апеляційне провадження № 22-ц/813/488/19

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого- Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач),

суддів - Ващенко Л.Г., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Маслова Р.Ю.,

учасники справи:

стягувач - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

боржник - ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 21 серпня 2018 року у складі судді Смирнова В.В.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 16 квітня 2009 року задоволено позов ТОВ « Український промисловий банк»(далі-ТОВ «Укрпромбанк», банк) до ОСОБА_1, яким стягнуто з останньої на користь банку заборгованість за кредитним договором у сумі 725 066 грн.68 коп., судовий збір - 1700 грн. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.(т.1а.с.80-81).

У грудні 2017 року до суду надійшла заява ПАТ «Дельта Банк» про заміну стягувача, видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред'явлення виконавчих документів до виконання.

В заяві ставиться питання про заміну стягувача з ТОВ «Укрпромбанк» на Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») у справі № 2-1013/09 та видачу дублікатів виконавчих листів, поновлення строків для пред'явлення виконавчих листів до виконання.

Заява мотивована тим, що ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором від 23 лютого 2007 року між TOB «Укрпромбанком» та ОСОБА_1, оскільки 30 червня 2010 року між TOB «Укрпромбанком», ПAT «Дельта Банк» та Національним банком України укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань TOB «Укрпромбанка» на користь ПAT «Дельта Банку».

Заявник зазначив, що за відповіддю Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 03 травня 2017 року, виконавчі листи про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 на користь TOB «Укрпромбанка» повернуто стягувачу. Однак вказані виконавчі листи до ПАТ «Дельта Банк» передано не було, що призвело до пропуску строку пред'явлення виконавчих документів до виконання (т.1 а.с.166-169).

Заява ПАТ «Дельта Банк» про заміну стягувача, видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строк для пред'явлення виконавчих документів до виконання розглянута судом у відсутність сторін.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 21 серпня 2018 року в заяві ПАТ «Дельта Банк» відмовлено.

Судове рішення мотивовано тим, що відповідно до листа Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 03 травня 2017 року у виконавчому відділі перебував виконавчий лист Іллічівського міського суду Одеської області від 03 червня 2009 року в період з 21 січня 2010 року по 26 лютого 2010 року, однак 26 лютого 2010 року виконавчий лист повернено стягувачу, а тому відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строк для примусового виконання судового рішення сплив (т.1 а.с.184,206).

В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» просить ухвалу суду скасувати та задовольнити заявуПАТ «Дельта Банк».

Неправильність судового рішення суду мотивована порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Посилався, що висновок суду про те, що оригінали виконавчих листів 26 лютого 2010 року повернутоTOB «Укрпромбанку» не відповідає дійсності, оскільки за відповіддю управління юстиції від 03 травня 2017 року тільки 29 лютого 2010 року державним виконавчим відділом була винесена постанова про завершення виконавчого провадження та повернення виконавчих листів на адресу стягувача TOB «Укрпромбанку».

Докази отримання виконавчих листів TOB «Укрпромбанком» після їх повернення виконавчим відділом відсутні.

Крім того, суд не звернув увагу, що зміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Зазначив, що оскільки оригінали виконавчих листів втрачені, є підстави для видачі дублікатів виконавчих листів та поновлення строк для пред'явлення виконавчих документів до виконання (т.1 а.с. 208-210).

Відзив на апеляційну скаргу боржником не подано.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви ПАТ «Дельта Банк» про заміну стягувача, видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред'явлення виконавчих документів до виконання, суд першої інстанції, виходив із відсутності підстав для задоволення заяви, оскільки пропущено строк для звернення до суду.

Колегія суддів повністю не погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

Відповідно до ст.15 Закону України « Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За ст.442 ЦПК України(яка діяла на час розгляду заяви) у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд заміняє таку сторону її правонаступником.

Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Підставою правонаступництва є відступлення права вимоги відповідно до положень Глави 47 ЦК України.

Правонаступництвом у виконавчому провадженні є заміна однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав його попередника до іншої особи, що раніше не брала участь у виконавчому провадженні.

Підставою правонаступництва юридичної особи є, зокрема, й відступлення права вимоги за кредитними договорами, яке підтверджено документально.

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України, може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно із ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи із приписів норм права, які регламентують спірні правовідносини, зміна осіб у окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 16 квітня 2009 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь TOB «Укрпромбанком» заборгованість за кредитним договором у розмірі 725 066 грн.68 коп., судовий збір - 1700 грн., витрати за інформаційно - технічне забезпечення у сумі 30 грн.(т.1а.с.88-89).

06 грудня 2017 року до суду надійшла заява ПАТ «Дельта Банк» про заміну стягувача, видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред'явлення виконавчих документів до виконання.

В заяві ставиться питання про заміну стягувача з ТОВ «Укрпромбанк» на ПАТ «Дельта Банк» у справі № 2-1013/09 та видачу дублікатів виконавчих листів, поновлення строку для пред'явлення виконавчих листів до виконання.

30 червня 2010 року між TOB «Укрпромбанком»,ПAT «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобов'язань TOB «Укрпромбанка» на користь ПAT «Дельта Банку», відповідно до п. 4.1 якого на умовах, визначених договором, ТОВ «Укрпромбанк» передав (відступав) ПАТ «Дельта Банку» права вимоги за кредитними тa забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед Національним банком, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» стає новим кредитором. Кредитна справа ОСОБА_1 також була передана ПАТ «Дельта Банку» (т.1 а.с.171-183).

За листом № 03/8817-10 від 11 вересня 2015 року, який був направлений на адресу ОСОБА_1 Головним територіальним управлінням юстиції в Одеській області, вказано, що у відділі виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області виконавче провадження за її справою з примусового виконання було завершено 29 лютого 2010 року на підставі п.4.ч.1ст.40 Закону України «Про виконавче провадження». Оригінал виконавчого документу повернуто TOB «Укрпромбанку». Станом на 10 вересня 2015 року виконавчий лист по справі №2-1013, виданий судом 03 червня 2009 року повторно на примусове виконання не пред'являвся.Виконавче провадження знищено в зв'язку з завершенням трирічного строку зберігання (т.1 а.с. 118 ).

Відповідно до листа № 09.3-2478 від 03 травня 2017 року, який був надано ПАТ «Дельта Банку», Головним територіальним управлінням юстиції в Одеській області, зазначено, що у відділі виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області( на теперішній час Чорноморський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області) у період з 21 січня 2010 року по 26 лютого 2010 року перебував виконавчий лист Іллічівського міського суду Одеської області № 2-1013/09 від 03 червня 2009 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь TOB «Укрпромбанку» грошових коштів у сумі 725 066 грн.68 коп., який 26 лютого 2010 року повернено стягувачу. Повідомлено, що надати більш детальну інформацію не можливо, оскільки термін зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень є три роки, зазначене виконавче провадження знищено (т.1 а.с. 184).

Стягувач ПАТ «Дельта Банк» посилається на те, що оригінали виконавчих листів було втрачено, на теперішній час не можливо встановити чи дійсно вони надходили від виконавчої служби до TOB «Укрпромбанку», оскільки до ПАТ «Дельта Банк» вони не було передані TOB «Укрпромбанком» після укладання договору та передачу активів.

Звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст.ст. 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, заміна кредитора у зобов'язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

З огляду на викладене, висновок суду щодо відмови заявнику у цій частині вимог не відповідає вищевказаним нормам закону, оскільки заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження», а тому заява банку підлягає задоволеною.

За ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на момент видачі виконавчого листа) виконавчі документи можуть бути пред'явлені на виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Дублікат виконавчого листа може бути виданий судом лише у разі втрати оригіналу виконавчого листа (п.17.4 Перехідних положень ЦПК України, який введений в дію 15 грудня 2017 року).

Відповідно до ст.433 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду заяви),у разі пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст.ст.6,13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Стаття 6 Конвенції поширює свою дію і на таку стадію цивільного процесу як виконання судового рішення. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов'язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї зі сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинне розглядатися як невід'ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції (рішення від 28 липня 1999 року в справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії», рішення від 19 березня 1997 року в справі «Горнсбі проти Греції»).

Відповідно до п. 9 ч. 2ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов'язковість судового рішення.

Згідно ст.129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Таким чином, на Державі лежить прямий обов'язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили. Виконання будь-якого судового рішення є невід'ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є джерелом права.

Конституційний Суд України в рішенні від 27 січня 2010 року № 3рп/2010 у справі № 1-7/2010 зробив висновок, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

Звертаючись до суду з заявою про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення пропущеного строку для пред'явлення їх до виконання заявник вказував на їх втрату, які не були передані ПАТ «Дельта Банку», що унеможливлювало пред'явлення їх до виконання. Рішення суду до теперішнього часу не виконане.

Висновок суду про неможливість видачі дублікатів виконавчих листів, не узгоджуються з вимогами процесуального закону, яким передбачено можливість видачі дублікатів виконавчих листів у випадку втрати їх оригіналів.

Окрім того, відповідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, сукупність наявних у справі доказів свідчить про втрату оригіналів виконавчих листів, а тому враховуючи факт не виконання судового рішення у великої сумі 725 066 грн.68 коп., з 2009 року до теперішнього часу, за рішенням яке набрало законної сили, з причин, які не залежали від волі стягувача, видача дублікатів виконавчих листів є виправданим та законним заходом спрямованим на належне виконання рішення суду.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що є наявні підстави для поновлення строк та видачі дублікатів виконавчих листів, оскільки необґрунтована відмова у видачі дублікатів виконавчих листів призвела б до порушення прав стягувача на виконання рішення суду, оскільки судове рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання.

Факт втрати виконавчих листів, та відсутність їх пред'явлення повторно до органів виконавчої служби є достатньої правової підставою для видачі дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред'явлення їх до виконання. Оригінали виконавчих листів втрачено, що унеможливлює виконання рішення суду, порушує принцип обов'язковості судових рішень та є підставою для видачі дублікатів виконавчих документів.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції помилково відмовив ПАТ «Дельта Банку» у заяві про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку на пред'явлення їх до виконання, в зв'язку з чим ухвала суду підлягає скасуванню із постановленням нового судового рішення про задоволення заяви ПАТ «Дельта Банку».

Керуючись ст.ст.368,374,376,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити.

Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 21 серпня 2018 року скасувати.

Заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про заміну стягувача, видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред'явлення виконавчих документів до виконання задовольнити.

Змінити стягувача з Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» на його правонаступника Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»(, юридична особа: м. Київ, вул. Щорса,36-Б) у справі № 2-1013/09 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розміру 725 066 грн.68 коп., судового збору у розмірі 1700 грн., витрат на інформаційне - технічне забезпечення у розмірі 30 грн.

Поновити строк на пред'явлення до виконання виконавчих листів по справі №2-1013/09, виданих Іллічівським міським судом Одеської області від 16 квітня 2009 року.

Видати дублікати виконавчих листів №2-1013/09 в порядку виконання рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 16 квітня 2009 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розміру 725 066 грн.68 коп., судового збору у розмірі 1700 грн., витрат на інформаційне - технічне забезпечення у розмірі 30 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий /підпис/

Судді : /підписи/

З оригіналом згідно,

Суддя Одеського апеляційного суду Г.Я. Колесніков