Постанова

Іменем України

20 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 757/24126/17-ц

провадження № 61-8048 св 19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Кривцової Г. В., Лідовця Р. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Драбівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, держава Україна в особі Державної казначейської служби України,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційні скарги ОСОБА_1 та Драбівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області на рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 травня 2018 року у складі судді Цокол Л. І. та постанову Київського апеляційного суду від 12 березня 2019 року у складі колегії суддів: Рейнарт І. М., Кирилюк Г. М., Семенюк Т. А.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Драбівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, держави Україна в особі Державної казначейської служби України про стягнення грошових коштів, відшкодування майнової та моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що 06 березня 2015 року на електронних торгах з реалізації арештованого майна, предмета іпотеки, продавцем якого виступив Драбівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, він придбав за 117 935 грн у власність квартиру АДРЕСА_1 .

Рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 01 вересня 2016 року, що набрало законної сили, позов ОСОБА_2 задоволено, визнано результати вищевказаних електронних торгів недійсними. Підставою для визнання торгів недійсними стало порушення вимог частин п`ятої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження», так як електронні торги були проведені більше, ніж через шість місяців з моменту підписання звіту про оцінку реалізованого майна.

Вважав, що причиною визнання торгів недійсними була винна, протиправна поведінка Драбівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, а тому останнім було безпідставно набуто грошові кошти у розмірі 117 935 грн, які підлягають поверненню на його користь, з урахуванням інфляційних втрат у розмірі 63 900 грн 58 коп.

Також, вищевказаними протиправними діями йому були завдані збитки у розмірі 58 500 грн, так як він був вимушений орендувати житло, оскільки його не було повідомлено, що вищевказана квартира, яку він придбав, була здана в оренду її попереднім власником, що унеможливило його проживання у цій квартирі після її придбання на електронних торгах.

Ненаданням йому повної інформації щодо придбаної квартири його було позбавлено можливості облаштувати своє житло, чим спричинено душевних страждань та завдано моральної шкоди.

З урахуванням викладеного та уточнених позовних вимог ОСОБА_1 просив суд стягнути з Драбівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області 117 935 грн - безпідставно отриманих грошових коштів, з держави Україна в особі Державної казначейської служби 154 403 грн 11 коп. - у рахунок відшкодування збитків, у тому числі інфляційних втрат, та 11 793 грн 50 коп. - у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 21 травня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Драбівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області на користь ОСОБА_1 117 935 грн - у рахунок повернення безпідставно отриманих коштів від продажу нерухомого майна та 80 903 грн 11 коп. - інфляційних втрат. У решті позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що за своєю правовою природою проведення електронних торгів з наступним оформленням їх результатів є по суті оформленням договірних відносин купівлі-продажу, тобто правочином, в якому продавцем виступає не власник виставленого на торги майна, а саме відповідний відділ виконавчої служби, що в межах закону здійснює свої повноваження по реалізації належного боржнику майна, тобто є стороною правочину. Таким чином, оскільки результати електронних торгів, переможцем яких був позивач, у судовому порядку визнано недійсними, тому вимога ОСОБА_1 про стягнення на його користь з Драбівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, як продавця спірної квартири, у рахунок повернення коштів, отриманих останнім від продажу нерухомого майна у розмірі 117 935 грн, разом з інфляційними втратами, є обґрунтованою. При цьому відсутні правові підстави для відшкодування позивачу понесених витрат на винаймання житла, оскільки ці витрати не є реальними збитками останнього, які він поніс у зв`язку визнанням торгів недійсними.

Державна казначейська служба України прав та інтересів позивача не порушувала та не є учасником правовідносин щодо електронних торгів, унаслідок чого вимоги про стягнення матеріальної та моральної шкоди безпідставні.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного суду від 12 березня 2019 року апеляційна скарга Драбівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області задоволена частково, рішення суду першої інстанції у частині стягнення інфляційних втрат скасовано, у задоволенні позову в цій частині відмовлено. Рішення районного суду у частині стягнення судових витрат змінено, зменшено їх розмір до 1 179 грн 35 коп. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що наслідком визнання в судовому порядку результату електронних торгів, яким фактично є оформлений у вигляді протоколу про результати торгів договір купівлі-продажу, недійсним є повернення сторін договору купівлі-продажу, продавця і покупця, до первісного стану, тобто реституція як спосіб захисту, що характерний для зобов`язальних відносин. Згідно з протоколом проведення електронних торгів від 06 березня 2015 року переможець торгів - ОСОБА_1 мав перерахувати на рахунок органу державної виконавчої служби - Драбівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області - 112 038 грн 25 коп. Також у протоколі зазначено, що сума сплаченого гарантійного внеску становить 5 896 грн 75 коп. Ураховуючи викладене, саме з Драбівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, як продавця майна, підлягає стягненню грошова сума, внесена покупцем - ОСОБА_1 - за придбання нерухомого майна, у порядку реституції.

Позивачем заявлено позовні вимоги, у тому числі про стягнення інфляційних втрат, до Державної казначейської служби України, проте суд першої інстанції на вказане уваги не звернув та стягнув інфляційні втрати з Драбівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, вийшовши за межі позовних вимог, чим порушено положення статті 13 ЦПК України. Крім того, стаття 625 ЦК України до спірних правовідносин застосуванню не підлягає, оскільки зобов`язання Драбівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області виникло перед позивачем на підставі рішення суду.

Короткий зміст вимог касаційних скарг

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувані судові рішення у частині відмови в задоволенні його позову про стягнення з Державної казначейської служби України інфляційних втрат скасувати й ухвалити у цій частині нове рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У касаційній скарзі Драбівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити,посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Надходження касаційних скарг до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 квітня 2019 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу № 757/24126/17-ц з Печерського районного суду м. Києва.

У липні 2019 року справа передана до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 листопада 2019 року справу за зазначеним позовом призначено до розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи осіб, які подали касаційні скарги

Касаційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що узв`язку з придбанням позивачем на електронних торгах квартири, результати яких у подальшому були визнані судовим рішенням недійсними, ОСОБА_1 завдано матеріальних втрат від знецінення сплачених за квартиру грошових коштів унаслідок інфляційних процесів. Таким чином, з держави Україна в особі Державної казначейської служби Українина користь позивача згідно з частиною другою статті 625 ЦК України підлягають стягненню інфляційні втрати, які підлягають нарахуванню з дати проведення електронних торгів.

Касаційна скарга Драбівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області мотивована тим, що реституція, тобто повернення у стан, який існував до укладення недійсного правочину, можлива лише між його сторонами, судам необхідно було встановити, хто саме є продавцем і покупцем за договором укладеним за результатами проведення електронних торгів, який визнано недійсним. Оскільки правовідносини між виконавчою службою та спеціалізованою організацією регулюються укладеним між ними договором, тому у кожному конкретному випадку, виходячи з його умов, слід встановлювати, хто саме є продавцем за укладеним на торгах договором і до кого може звернутися покупець з вимогою про повернення коштів у разі недійсності такого договору купівлі-продажу із застосуванням правового механізму, передбаченого статтею 216 ЦК України.

Гарантійний внесок це грошова сума, зарахована на рахунок організатора електронних торгів, яку за одним лотом сплачує учасник електронних торгів, крім випадків, передбачених Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5, у розмірі 5 %, виходячи зі стартової ціни лота, та яка є завдатком зі сплати винагороди за організацію та проведення електронних торгів. Ураховуючи викладене, сума гарантійного внеску у розмірі 5 898 грн 75 коп. була сплачена ОСОБА_1 не на рахунок Драбівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, а зарахована на рахунок організатора електронних торгів.

Доводи особи, яка подала відзив

У травні 2019 року Драбівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області подав відзив на касаційну скаргуОСОБА_1 , посилаючись на те, що апеляційний суд дійшов обґрунтовано висновку про відсутність підстав для застосування положень статті 625 ЦК України.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

06 березня 2015 року державним підприємством «Інформаційний центр» (далі - ДП «Інформаційний центр») проведено електронні торги з реалізації нерухомого майна, предмета іпотеки: трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_3 , що підтверджується протоколом про проведення електронних торгів № 58973.

Переможцем електронних торгів став ОСОБА_1 , який сплатив 117 935 грн.

23 березня 2015 року головним державним виконавцем Драбівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області складено акт про реалізацію предмета іпотеки, який затверджений начальником Драбівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області.

28 травня 2015 року державним нотаріусом Золотоніської міської державної нотаріальної контори Черкаської області видано Мельнику О. Ю. свідоцтво про права власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 01 вересня 2016 року, що набрало законної сили, визнано недійсними результати електронних торгів (протокол № 58973) з реалізації предмета іпотеки: трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_3 .

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційні скарги ОСОБА_1 та Драбівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області підлягають частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судові рішення не відповідають.

Відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, тому така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, що встановлені частинами першою, третьою та шостою статті 203 ЦК України (частина перша статті 215 цього Кодексу).

Відповідно до частини першої статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Сторонами договору купівлі-продажу є покупець та продавець (стаття 655 ЦК України).

Умови та порядок вчинення виконавчих дій визначають Закон України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Інструкція про проведення виконавчих дій, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5 (далі - Інструкція), а також Тимчасове положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 (далі - Тимчасове положення).

Відповідно до частини першої статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах.

Згідно з пунктом 3.1 Тимчасового положення орган державної виконавчої служби укладає із спеціалізованою організацією договір, яким доручає реалізацію майна спеціалізованій організації за визначену винагороду за надані послуги з реалізації арештованого майна, яка встановлюється у відсотковому відношенні до продажної ціни лота.

У разі визнання прилюдних торгів недійсними у первісний стан шляхом реституції повертаються сторони договору.

Покупцем за договором купівлі-продажу майна з прилюдних торгів є переможець торгів, який підписав протокол про їх результати та отримав затверджений державним виконавцем акт.

Продавцем за договором купівлі-продажу майна з прилюдних торгів може бути як спеціалізована організація, що проводила торги, так і виконавча служба, від імені якої могла виступати спеціалізована організація як організатор торгів.

Враховуючи те, що реституція, тобто повернення у стан, який існував до укладення недійсного правочину, можлива лише між його сторонами, судам необхідно встановити, хто саме є продавцем та покупцем за договором, який було укладено за результатами проведення прилюдних торгів та який у подальшому визнано недійсним.

При цьому варто враховувати, що якщо на підставі укладеного спеціалізованою організацією з відділом державної виконавчої службидоговору ця організація під час укладення на торгах договору виступає представником відділу державної виконавчої служби, то стороною такого договору є відділ державної виконавчої служби. Якщо ж спеціалізована організація виступає на торгах від власного імені на підставі укладеного з відділом державної виконавчої служби договору, то стороною договору на прилюдних торгах є спеціалізована організація.

Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884 цс 15.

У частині четвертій статті 263 ЦПК України вказано про те, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Ураховуючи викладене, суди у порушення вищевказаних вимог закону фактичних обставин у справі, від яких залежить правильність вирішення спору, не дослідили, не перевірили умови укладеного між відділом державної виконавчої службита ДП «Інформаційний центр», як спеціалізованою організацією, договору, не встановили, хто саме є продавцем за укладеним на торгах договором і до кого може звернутися покупець з вимогою про повернення коштів при недійсності цього правочину купівлі-продажу, оскільки з рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 01 вересня 2016 року (а.с. 10-12) убачається, що реалізацією спірного майна на електронних торгах займався не відділ державної виконавчої служби, а ДП «Інформаційний центр». Проте судами вищевказані обставини не досліджено і у матеріалах справи взагалі відсутні ці документи.

При цьому апеляційний суд, як і районний суд, послався на те, що Драбівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області виступив продавцем на торгах, не зазначивши якими доказами це підтверджується.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц (провадження № 14-68 цс 18).

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

Суди у порушення вищевказаних положень закону не звернули уваги на те, що дія статті 625 ЦК України поширюється на всі види грошових зобов`язань незалежно від підстав їх виникнення (договір чи делікт), у тому числі й на позадоговірне грошове зобов`язання, що виникло на підставі статті 1212 ЦК України. Унаслідок чого у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, нараховуються 3 % річних та інфляційні нарахування від простроченої суми відповідно до частини другої статті 625 ЦК України.

З урахуванням наведеного, оскільки фактичні обставини, від яких залежить правильне вирішення справи, не встановлено, а суд касаційної інстанції у силу своїх процесуальних повноважень (стаття 400 ЦПК України) позбавлений можливості встановити ці обставини, то оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справина новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази; суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги ОСОБА_1 та Драбівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 травня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 березня 2019 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Б. І. Гулько

Г. В. Кривцова

Р. А. Лідовець