УХВАЛА

10 січня 2019 року

м. Київ

справа № 619/186/15-ц

провадження № 61-19397св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О.(суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Сімоненко В. М., Штелик С. П.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження питання про залучення до участі у справі правонаступників померлого ОСОБА_4 у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності на 1/2 частину квартири, набутої за час шлюбу, за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання майна особистою приватною власністю, поділ майна подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду Харківської області від 12 січня 2017 року,

ВСТАНОВИВ :

У січні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання права власності на 1/2 частину квартири, набутої за час шлюбу.

Позовна заява мотивована тим, що сторони з 23 листопада 2002 року перебували у шлюбі, який розірваний на підставі рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 02 березня 2015 року.

У грудні 2003 року за час шлюбу внаслідок спільної праці та за спільні кошти вони придбали трикімнатну квартиру № АДРЕСА_2, право власності на яку було зареєстровано на ім'я ОСОБА_5 Купівлю квартири було вчинено за 12 738,00 грн.

Спірна квартира придбана під час шлюбу, тому є спільною сумісною власністю подружжя, а сам факт реєстрації майна, набутого за час шлюбу на ім'я лише одного із подружжя - ОСОБА_5 не впливає на його правовий режим (режим спільного майна).

У червні 2015 року ОСОБА_5 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4 про визнання вищевказаної квартири особистою приватною власністю та про поділ автомобіля ЗАЗ-110307, реєстраційний номер НОМЕР_1, як спільного майна подружжя, набутого за час шлюбу та зареєстрованого на ім'я ОСОБА_4

В обґрунтування зустрічного позову ОСОБА_5 посилалась на те, що квартира АДРЕСА_2 не може бути визнана спільною сумісною власністю подружжя, оскільки була придбана нею хоча і за час шлюбу, однак виключно за особисті кошти.

Вказувала, що до реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 їй на праві особистої приватної власності належала двокімнатна квартира загальною площею 43,5 кв. м, житловою площею 27,5 кв. м, що знаходилась за адресою: АДРЕСА_1. Після реєстрації шлюбу, оскільки заробітна плата відповідача була мінімальною, і він витрачав її виключно на свої потреби, вона була змушена продати цю квартиру та вирішила купити квартиру в Харківській області, де комунальні платежі значно менші, тому придбала спірну квартиру у смт Солоницівка Дергачівського району Харківської області.

Зазначала, що за час знайомства та спільного життя з ОСОБА_4, вони мали незначні доходи та придбати спірну квартиру за кошти сімейного бюджету не мали можливості.

12 листопада 2003 року вона продала належну їй двокімнатну квартиру за 31 800,00 грн та в цей же день оформила договір купівлі-продажу спірної квартири, яку придбала за власні кошти та зареєструвала квартиру на своє ім'я.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 16 вересня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено, а позов ОСОБА_5 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 в порядку поділу спільного майна подружжя.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частину автомобіля «ЗАЗ 110307», 2001 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, в порядку спільного майна подружжя.

Виділено автомобіль «ЗАЗ 110307», 2001 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, у власність ОСОБА_4

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 грошову компенсацію за 1/2 частину автомобіля «ЗАЗ 110307», 2001 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в сумі 9 100,00 грн.

В іншій частині в задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 12 січня 2017 року, рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 16 вересня 2016 року в оскаржуваній частині скасовано.

Позовні вимоги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання права власності на квартиру задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на 888/1000 часток квартири АДРЕСА_2

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 112/1000 часток квартири АДРЕСА_2

В іншій частині рішення суду першої інстанції не переглядалося.

У касаційній скарзі, поданій у лютому 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У листопаді 2017 року від ОСОБА_5 на адресу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі надійшло клопотання про зупинення касаційного провадження у зв'язку із смертю ОСОБА_4, який відповідно до долученої нею копії свідоцтва про смерть від 31 серпня 2017 року, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

10 листопада 2017 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних на адресу Дергачівської державної нотаріальної конторою Харківської області направлено запит про надання інформаційної довідки із Спадкового реєстру про наявність (відсутність) спадкової справи та виданого свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - ЦПК України) касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

20 квітня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 13 грудня 2018 року справу призначено до розгляду в складі п'яти суддів.

21 грудня 2018 року на адресу Дергачівської державної нотаріальної конторою Харківської області повторно направлено запит про надання інформаційної довідки із Спадкового реєстру про наявність (відсутність) спадкової справи та виданого свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони у справі іншими особами у зв'язку з переходом до цих осіб матеріальних прав і обов'язків попередньої особи.

Отже, підставою процесуального правонаступництва є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони, зокрема внаслідок смерті, зі спірних чи встановлених судом правовідносин майнового характеру.

Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника, доказом якого (в разі смерті громадянина) є документ про право на спадкування.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов'язки одного із суб'єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі.

У частині другій статті 1220 ЦК України зазначено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46цього Кодексу).

Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до копії спадкової справи, надісланої Дергачівською державною нотаріальною конторою Харківської області на повторний запит Верховного Суду від 21 грудня 2018 року, із заявами про прийняття спадщини до Дергачівської державної нотаріальної контори 20 листопада 2017 року звернувся батько померлого ОСОБА_4 - ОСОБА_6 та 08 лютого 2018 року звернулася ОСОБА_7 - дочка померлого ОСОБА_4

Таким чином ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулися із заявами про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4 до Дергачівської державної нотаріальної контори у межах визначено статтею 1270 ЦК України строку для її прийняття.

Згідно з положеннями частини першої статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Ураховуючи вищенаведені обставини, до участі у справі необхідно залучити правонаступників померлого ОСОБА_4 - ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Керуючись статтею 55 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Залучити до участі у справі правонаступників померлого ОСОБА_4 - ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Головуючий СуддіВ. С. Висоцька А. О. Лесько С. Ю. Мартєв В. М. Сімоненко С. П. Штелик