Єдиний унікальний номер 236/1266/19 Номер провадження 22-ц/804/1482/19
Єдиний унікальний номер 236/1266/19 Головуючий у 1 інстанції Ткачов О.М.
Номер провадження 22-ц/804/1482/19 Доповідач Корчиста О. І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 червня 2019 року Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Папоян В.В., Тимченко О.О.

за участю секретаря Ситнік Д.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області цивільну справу №236/1266/19 за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, заінтересована особа Лиманський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

на ухвалу судді Краснолиманського міського суду Донецької області від 08 квітня 2019 року, постановлену в приміщенні суду в м. Лиман Донецької області,

встановив:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності документу, а саме: актового запису №87 сформованого Новоселівською селищною Радою 17 жовтня 1932 року про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 особі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для встановлення родинного зв`язку між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як донькою і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як матір`ю ОСОБА_1 , згідно актового запису №5 від 30 червня 1971 року про усиновлення і отримання оригіналу свідоцтва про смерть її матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою Краснолиманського міського суду Донецької області від 08 квітня 2019 року заяву ОСОБА_1 в порядку ч.3 ст. 315 ЦПК України повернуто заявникові, як таку, що не підлягає розгляду в порядку окремого провадження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалась на обставини, викладені в заяві та додатково зазначила, що поза увагою судді залишилось те, що насправді вона звернулась до суду із заявою про «встановлення факту, який має юридичне значення родинних відносин між фізичними особами», оскільки до теперішнього часу «не існує «правовстановчого» документу, а саме, актового запису про смерть її матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і як результат не існує оригіналу свідоцтва про смерть і відсутність цього документу перешкоджає їй і її дітям на Право, згідно ст. 1260, 1261 ЦК України». Просила визнати оскаржувану ухвалу необґрунтованою, прийняти до розгляду її заяву і задовольнити вимоги у повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу від заінтересованої особи Лиманського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області до апеляційного суду не надходив.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 доводи, викладені в апеляційній скарзі, підтримала та просила її задовольнити.

В судове засідання апеляційного суду представник Лиманського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи.

Відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення заявника ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої-третьої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала судді суду першої інстанції відповідає в повній мірі за наступних підстав.

Зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що визнаючи заяву ОСОБА_1 такою, що не підлягає розгляду в порядку окремого провадження та повертаючи її заявниці, суд першої інстанції виходив з того, що питання про встановлення факту належності актового запису №87, сформованого Новоселівською селищною радою, не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, оскільки, виходячи з питань, які ставить заявниця у своїй заяві, вбачається, що метою встановлення факту належності зазначеного актового запису є встановлення родинного зв`язку з метою отримання права на спадкування після ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що свідчить про наявність спору про право.

Таких висновків суд першої інстанції дійшов із дотриманням норм матеріального та процесуального закону.

З заяви вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій заінтересованою особою зазначила Лиманський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, так як останнім згідно чинного законодавства вносяться зміни до актових записів цивільного стану.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у цивільному процесі в порядку окремого провадження. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ст. 315 ЦПК України і не є вичерпним.

Згідно ч. ч. 1,2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту:1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 1 постанови від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Разом з цим, ч. 3 ст. 315 ЦПК України, п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року встановлює, що заяви про встановлення факту належності свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів цивільного стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в окремому провадженні, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність осіб, а також імені, по батькові та прізвища осіб, по-різному записаних у документах.

Отже, висновки судді суду першої інстанції, викладені в оскаржуваній ухвалі, узгоджуються із нормами матеріального та процесуального закону.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до пояснень по суті справи та не спростовують правильність висновку суду, а також не дають підстав вважати, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржувана ухвала судді суду першої інстанції відповідає вимогам закону й підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу судді Краснолиманського міського суду Донецької області від 08 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий

Судді:

Повний текст постанови виготовлений 13 червня 2019 року.

Головуючий