У Х В А Л А

11 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 640/4411/18

провадження № 61-19631ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Петрова Є, В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 27 травня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 30 вересня 2019 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Гончаренко Світлани Геннадіївни та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

30 жовтня 2019 року (відповідно до поштового штемпеля на конверті) ОСОБА_1 направив до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 27 травня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 30 вересня 2019 року.

Вимоги щодо форми та змісту касаційної скарги закріплені у статті 392 ЦПК України.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У порушення вимог зазначеної норми закону до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору. Проте у касаційній скарзі заявник вказує, що він звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 14 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року.

Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 травня 2018 року у справі № 12-66гс18 дійшла висновку, що підпунктом 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено ставку судового збору з апеляційної і касаційної скарг на всі без винятку ухвали суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено вказаним Законом справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.

У зв`язку з наведеним заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Згідно з підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою сплачується судовий збір - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено, що з 01 січня 2019 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 1 921,00 грн.

Отже, заявнику при поданні касаційної скарги необхідно сплатити судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Пунктом 6 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі має бути зазначено клопотання особи, яка подає скаргу.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 27 травня 2019 року, проте постановою Харківського апеляційного суду від 30 вересня 2019 року ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 27 травня 2019 року скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні скарги відмовлено.

Згідно зі статтею 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду; 3) скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд; 4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині; 5) скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині; 6) у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині; 7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.

З огляду на викладене заявнику слід уточнити свої вимоги у прохальній частині касаційної скарги, зазначивши вимоги відповідно до повноважень суду касаційної інстанції, які передбачені статтею 409 ЦПК України.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 27 травня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 30 вересня 2019 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Петров