пр. № 2-з/759/19/19
ун. № 759/2515/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Шум Л.М., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 р. позивач звернулась до суду із вказаним позовом.

В якості забезпечення позову07.02.2019 р. подала заяву про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій відносно транспортного засобу «Мерседес», 2015 року випуску, чорного кольору, номер двигуна НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2. Вимоги заяви обгрунтовані тим, що спірний автомобіль придбано в період перебування з ОСОБА_2 у шлюбних відносинах, який 10.10.2018 р. здійснив відчуження автомобіля без її згоди на користь ОСОБА_3 Вказані дії, на думку позивача є протиправними, спрямованими на приховування спільного сумісного майна подружжя. Невжиття заходів забезпечення позову призведене до неможливості виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Заявник просить вжити заходи забезпечення позову, шляхом заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій відносно транспортного засобу, проте, в порушення вказаних процесуальних норм та роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України, заявник не зазначає, кому саме необхідно заборони вчиняти дії щодо рухомого майна та які конкретно дії підлягають забороні. Вимоги позивача містять лише припущення щодо неможливості виконання рішення суду, в разі задоволення позовних вимог.

Враховуючи вище викладене, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору недійсним - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів.

Суддя: