Провадження № 2/142/288/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 листопада 2019 року смт. Піщанка

Піщанський районний суд Вінницької області

В складі:

Головуючого судді Щерби Н. Л.,

з участю секретаря Ласки Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНН: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на мою, ОСОБА_1 , користь, додаткові витрати на дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі, у розмірі 36895 (тридцять шість тисяч вісімсот дев`яносто п`ять тисяч) гривень 04,5 копійок.

Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі перебувала у шлюбі, який було розірвано у 2012 році рішенням Піщанського районного суду Вінницької області. Від спільного проживання вони мають дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Їхня з відповідпчем дочка з моменту розлучення і по теперішній час проживає разом зі позивачем. З 2016 року вони разом з дитиною проживають в АДРЕСА_2 , де орендують житло у зв`язку з навчанням дочки в м.Одесі. Рішенням Піщанського районного суду Вінницької області в справі № 142/1177/17 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 900 (дев`ятсот) гривень на місяць на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , яка продовжує навчання, починаючи з 01 квітня 2018 року до припинення навчання, але не пізніше досягнення дитиною двадцяти трьох років. Позивач вказує, що помітивши захоплення і певні здібності дочки в сфері економіки, з метою подальшого їх розвитку, мною було запропановано подати документи та здати вступні іспити до Одеської морської академії на спеціальність «Менеджмент організацій і адміністрування». За результатами конкурсного відбору дочку було обрано та нею було укладено із вказаним ВНЗ Договір № 74-161140 від 16.08.2016 року про надання послуг за денною формою навчання. Згідно зазначеного договору, вартість освітніх послуг за навчання за освітнім ступенем «бакалавр» за перший рік навчання складає 17700 (сімнадцять тисяч сімсот) гривень, за другий рік навчання - 19900 (дев`ятнадцять дев`ятсот) гривень. Необхідну суму за перший та другий роки навчання нею вже виплачено одноособово. Крім того, окремими витратами за 2016-2017 навчальний рік позивач вказує також оплату за проживання - 3169 гривень 86 копійок та оплату за харчування - 14322 гривні. А також, за 2017-2018 навчальний рік за проживання - 4373 гривні 23 копійки та за харчування - 14325 гривень. Таким чином, позивач вказує, що зазнані нею витрати на дитину ОСОБА_3 складають 73 790 гривень 09 копійок. Оскільки її неодноразові спроби домовитися з відповідачем про його участь у додаткових витратах на дитину в добровільному порядку до позитивного результату не призвели, вона змушена звернутися до суду, оскільки в ст.185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Позивач вказує, що відповідач ОСОБА_2 є дієздатною особою, фізично здоровий та працездатний, мешкає самостійно, кредитними зобов`язаннями не обтяжений, та крім того постійно приховує дійсний розмір своїх доходів, є підприємцем, матеріально забезпечений, має житлову та комерційну нерухомість. А тому враховую, зо відповідач знехтував своїми обов`язками щодо утримання дитини і добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає, позивач вважає свої позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Від відповідача по справі ОСОБА_2 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого він вважає, що позов є необгрунтованим, його зміст суперечить чиннному законодавству, а тому в його задоволенні слід відмовити. Відповідач зазначає, що позовні вимоги не визнає з тих підстав, що чинним законодавством України, а саме ст. 198-201 СК України не визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на повнолітню дитину. Також відповідач вказує, що рішенням Піщанського районного суду Вінницької області від 27 квітня 2018 року з нього стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 900 гривень на місяць на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, при цьому він є пенсіонером та отримує пенсію за віком, з якої сплачує 900 гривень на аліменти, доглядає свою матір, яка за становм здоров`я не здатна до самообслуговування та потребує сторонього догляду, доходу від підприємницької діяльності не має, оскільки припини її здійснення 29 грудня 2016 року. А тому, посилаючись на те, що позивачем не доведено обставини його обов`язку брати участь у додаткових витратах на повнолітню дитину, за відсутності такої можливості, просить у задоволенні позову відмовити.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 в судове засідання 27 листопада 2019 року не з`явилися, проте в матеріалах справи наявна заява представника позивача про розгляд справи без їхньої участі та про підтримання позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 в судове засідання 27 листопада 2019 року не з`явилися, проте на адресу суду від відповідача надійшла заява, в якій він просить суд розглянути справу без його участі та без участі його представника, позовні вимоги не визнає, просить суд відмовити в їхньому задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у даному судовому засіданні за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення, немає.

Також, враховуючи, що сторони не прибули всудове засідання і заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутності, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд у підготовчому судовому засіданні без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що в задовленні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 являються батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Станом на день звернення до з позовом ОСОБА_3 виповнилося дев`ятнадцять років.

Також з матеріалів справи вбачається та не заперечувалося самими сторонами, що відповідно до рішення Піщанського районного суду Вінницької області від 27 квітня 2018 року з ОСОБА_2 на корсить ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в твердій грошовій сумі в розмірі 900 гривень щомісячно, починаючи з 01 квітня 2018 року і до досягнення дитиною двадцяти трьох років за умови продовження навчання.

Також судом встановлено, що ОСОБА_3 навчається на деній формі навчання за освітнім ступенем бакалавра за спеціальністю "Менеджмент організацій та адміністрування" в Національному університеті "Одеська морська академія". З договору № 74-16/140 про надання освітніх послуг за денною формою. навчання від 16 серпня 2016 року, укладеного між НУ "Одеська морська академія" та ОСОБА_1 вбачається вартість навчання на першому курсі становила 17700 гривень Відповідно до довідки виданої НУ "Одеська юридична академія" від 23 липня 2018 року за вих. № 596, вартість навчання у 2017-2018 навчальному році на другому курсі спеціальності "Менеджмент організацій та адміністрування" становила 19900 гривень. Крім того, з матеріалів справи, а саме з долучених копій банківських квитанцій та платіжних доручень, вбачається що ОСОБА_3 також оплачувалися витрати на проживання в гуртожитку та харчування. Всі вказані витрати позивач вважає додатковими витратами на утримання повнолітньої дитини та оцінює їх в 73790 гривень, половину яких просить стягнути з відповідача. При цьому, суд бере до уваги, що ухвалою від 30 серпня 2019 року було повернуто клопотання позивача ОСОБА_1 про про надання додаткових доказів, яке надійшло до суду 02 серпня 2019 року, з тих підстав, що доказів направлення клопотання про надання додаткових доказів, що є по суті клопотанням про збільшення позовних вимог, та долучених до нього документів, іншим учасним справи позивачем суду надано не було.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син, продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (статті 198, 199).

Згідно із частиною першою статті 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які утримуються одним з батьків на утримання дитини.

Разом з тим, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання передбачений статтею 199 СК України. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання).

Саме такі висновки щодо застосування статті 185 СК України висловлені в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15, підстав для відходження від якої не знайшов Касаційний цивільіний суд Верховного Суду в постановах від 24 липня 2019 року в справі № 521/2016/16-ц, провадження № 61-31783св18, від 09 09січня 2018 у справі № 622/373/16-цв ухвалі від 12 січня 2018 року в псраві № 364/837/17-ц, провадження № 61-520 ск 18.

В частині 1 ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що дочка сторін ОСОБА_3 є повнолітньою особою, за рішенням Піщанського районного суду Вінницької області від 27 квітня 2018 року на час її навчання з відповідача вже стягуються аліменти відповідно до ст. 199 СК України, суд не вбачає правових підстав для застосування положень ст.185 СК України та стягнення з відповідача додаткових витрат, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.4, 5, 7, 10, 11, 12, 81, 83, 89, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, ст.ст. 181, 185, 198-201 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, -відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Піщанський районний суд Вінницької області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Сторони по справі:

позивач: ОСОБА_1 , яка зареєстрована в АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

відповідач: ОСОБА_2 , який проживає в АДРЕСА_3 реєстраційний номер облікової картки платника податків.

Суддя: