Справа №2-439/1989
Провадження №2/443/582/19
У Х В А Л А

/про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову/

18 лютого 2019 року м. Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Коліщук З.М.,

з участю секретаря судового засідання Шальвіри І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жидачів Львівської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження, -

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, якою просить відновити втрачене судове провадження у справі за позовом Жидачівського целюлозно-картонного заводу до ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та третіх осіб виконавчих комітетів Жидачівської міської та Журавнівської селищної Рад народних депутатів про визнання обмінних ордерів недійсними та виселення.

Окрім того, до вказаної заяви, через канцелярію суду заявником подано заяву про забезпечення вказаного позову.

В порядку забезпечення позову, заявник просить вжити заходи забезпечення позову до винесення рішення по суті вимог щодо відновлення втраченого впровадження в справі №2-439/1989 за позовом Жидачівського целюлозно-картонного заводу до ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та третіх осіб виконавчих комітетів Жидачівської міської та Журавнівської селищної Рад народних депутатів про визнання обмінних ордерів недійсними та виселення (щодо видачі виконавчого листа), а саме: накласти арешт на квартиру, що знаходиться в смт. Журавно по вул. Валова, 6/2 Жидачівського району Львівської області, яка була предметом спору в згаданому втраченому провадженні.

Заява про забезпечення позову підлягає розгляду за правилами, встановленими частиною 1 статті 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Проаналізувавши доводи заяви про забезпечення позову, суд вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно роз'яснень, які містяться у п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Заявник зазначив у заяві, що у разі відновлення втраченого провадження та видачі йому виконавчого документа в частині переселення ОСОБА_2 і ОСОБА_3 з неповнолітнім сином з квартири АДРЕСА_1 в квартиру АДРЕСА_2, державний виконавець не зможе цього зробити, оскільки ОСОБА_4, яка на даний час проживає у згаданій квартирі, зможе відчужити вказане житло на користь третіх осіб. Однак, належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин заявник суду не надав.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що рішення у справі №2-439/1989 за позовом Жидачівського целюлозно-картонного заводу до ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та третіх осіб виконавчих комітетів Жидачівської міської та Журавнівської селищної Рад народних депутатів про визнання обмінних ордерів недійсними та виселення ухвалено ще в 1989 році, разом з тим, як вбачається із доводів заяви, спірна квартира протягом вказаного часу і надалі перебуває у власності ОСОБА_4

Окрім того, варто уваго й те, що спір вирішений по суті, а предметом звернення до суду є відсутність в заявника виконавчого листа для його кінцевої реалізації.

Відповідно до ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Враховуючи наведене, суд вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити, оскільки суду не подано переконливих доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, та доказів про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

постановив:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через суд, який постановив ухвалу, протягом п'ятнадцяти днів з дня її підписання.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя З.М. Коліщук