Провадження № 2/331/491/2019
Справа № 331/2321/14ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2019 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд м.Запоріжжя в складі :

головуючого - судді Скользнєвої Н.Г.,

за участю : секретаря Постарнак М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в міста Запоріжжі справу за позовом публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № АВ53RХ01800015 від 23.12.2007 року,

В С Т А Н О В И В:

01.04.2014 року Публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк» в особі представника Сафір Федора Олеговича звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № АВ53RХ01800015 від 23.12.2007 року, на загальну суму 54 871,70 грн.. (а.с. 1-22)

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 3 червня 2014 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 54871,70 грн., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 6563,28 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 806,84 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 3757,16 грн., пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за кредитним договором у розмірі 40655,29 грн., а також штрафів: фіксована частина 500,00 грн., процентна складова 2589,13 грн., а також судовий збір у розмірі 548, 72 грн. (а.с. 40-41)

26.11.2018 року, не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач в особі представника звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення. (а.с. 108-113)

12.12.2018 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.06.2014 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, скасовано; вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче судове засідання; встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. (а.с. 126-127)

В період часу з 13.12.2018 року по 20.05.2019 року справа перебувала в провадженні Запорізького апеляційного суду для розгляду двох апеляційних скарг на ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11.02.2015 року та від 01.08.2016 року про тимчасове обмеження права виїзду за кордон ОСОБА_1 (а.с. 131-210)

11.06.2019 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позивач звернувся до суду поза межами строку позовної давності, визначеного вимогами ст. 257 Цивільного кодексу України, що є підставою для відмови у позові. В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначає, що кредитний договір № АВ53RХ01800015 від 23.12.2007 року був укладений між ЗАТ «Акцент-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Акцент-Банк», та ОСОБА_1 на строк 24 місяця, з 23.12.2007 року по 23.12.2009 року включно. Відповідачем було сплачено відсотки по кредиту: 15.01.2008 року в сумі 54,56 грн. та 20.02.2008 року в сумі 71,16 грн. Після 20.02.2008 року сплати за Кредитним договором Відповідачем не здійснювались. Таким чином, з лютого 2008 року Позивач набув право на звернення до суду з вимогою про стягнення прострочених щомісячних платежів, а з 23.12.2009 року кредиту в цілому. Представник відповідача зазначає, що з позовом до суду Позивач звернувся лише 01.04.2014 року, тобто поза межами трирічного строку позовної давності, що є підставою для відмови у позові. (а.с. 225-226)

Позивачем: публічним акціонерним товариством «Акцент-Банк» у визначений ухвалою суду строк, передбачений нормами ЦПК України, процесуальні дії щодо надання відповіді на відзив, не вчинені.

Ухвалою суду від 18.07.2019 року підготовче судове засідання закрито, справу призначено до розгляду по суті. (а.с. 232)

Представник позивача у судове засідання не з`явився, відповідно до заяви просив суд розглядати справу без участі представника та задовольнити позовні вимоги (а.с. 31).

Відповідач та представник відповідача, адвокат Димитрашко Д.В. у судове засідання не з`явилися, відповідно до заяви просять суд відмовити в позові з підстав, викладених у відзиві, та застосувати до позовних вимог наслідки спливу строків позовної давності.

Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, відзив відповідача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між Закритим акціонерним товариством «Акцент-Банк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк») та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № АВ53RХ01800015 від 23.12.2007 року, згідно з яким ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 7116,00 грн. на строк 24 місяців з 23.12.2007 р. по 23.12.2009 р. включно, з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 1,0 на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 170,78 грн. та одноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1186,00 грн. в обмін на зобов`язання Позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагород, комісії в зазначені в Заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (СТАНДАРТ) строки. Погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати з 15 по 20 число кожного місяця, з щомісячним платежем у сумі 506,31 грн. для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії тощо. (а.с. 4 об.)

Відповідач ОСОБА_1 не виконував свої обов`язки за кредитним договором № АВ53RХ01800015 від 23.12.2007 року належним чином, в зв`язку із чим станом на 24.01.2014 року відповідно до розрахунку наданого суду, сума заборгованості за кредитом склала 54481,70 грн., яка складається з: 6563,28 грн. - заборгованість за кредитом; 806,84 грн. - заборгованість за простроченими відсотками;3757,16 грн. - заборгованість з комісії; 40655,29 грн. пеня; 500,00 грн. штраф (фіксована частина) та 2589,13 грн. штраф (процентна складова). (а.с. 3)

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з розрахунком заборгованості станом на 24.01.2014 р., наданого Позивачем до позовної заяви, на виконання вищезазначеного Кредитного договору Відповідачем було сплачено відсотки по кредиту: 15.01.2008 р. 54,56 грн; 20.02.2008 р. 71,16 грн. Після 20.02.2008 р. сплати на виконання вищезазначеного Кредитного договору Позичальником не здійснювалось.

Таким чином, з лютого 2008 року Позивач набув право на звернення до суду з вимогою про стягнення прострочених щомісячних платежів, а з 23.12.2009 р. кредиту в цілому.

Відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність сплила і до додаткової вимоги.

До таких же висновків дійшов Верховний Суд України у своїй постанові від 19.03.2014р. по справі № 6-24цс14.

Відповідно до ч.1 ст.254 ЦК України строк, обчислюваний роками, спливає у відповідні місяць і число останнього року цього строку, а коли він обчислюється місяцями, то у відповідне число останнього місяця строку.

По справі позивач звернувся до суду 01.04.2014 року, що підтверджується вхідним штампом на позові, отже трирічний строк позовної давності, встановлений ст.257 ЦК України, по вимогам банку минув.

Строк повернення кредитних коштів, відповідно до кредитного договору № АВ53RХ01800015 від 23.12.2007 року, був встановлений по 23.12.2009 року, та до 23.12.2012 року позивач мав звернутися до суду з вимогами про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, тобто у трирічний строк позовної давності, встановлений ст.257 ЦК України.

Щодо п. 5.5 «Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт)», відповідно до якого встановлений строк позовної давності в 5 років, суд приходить до такого.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (частина перша статті 259 ЦК України).

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Умови надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка) (Стандарт), пунктом 5.5 яких установлено позовну давність тривалістю в п`ять років, не містять підпису відповідача ОСОБА_1 . Будь-яких інших доказів на підтвердження того, що відповідач, підписуючи заяву позичальника, був ознайомлений саме з цими Умовами, суду не надано.

Судом встановлено, що у заяві позичальника від 23.12.2007 року домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності немає.

Вказаний висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 року № 6-16цс15.

Будь яких доказів, які б свідчили про переривання строку позовної давності, суду не надано.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 267 ЦПК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Згідно ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи, що позивачем позовну заяву подано після закінчення строку позовної давності, при цьому ОСОБА_1 до винесення рішення заявлено клопотання про застосування строку позовної давності, суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позовних вимог ПАТ «Акцент-Банк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № АВ53RХ01800015 від 23.12.2007 року.

Керуючись статтями 12, 13, 259, 263-265ЦПК України, ст.ст. 253,258,266, 526,530,610, ч.1 ст. 612,ЦК України, суд

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» (місцезнаходження : м. Дніпро, вул. Батумська,11; ) до ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором № АВ53RХ01800015 від 23.12.2007 року, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області в 30-денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення складено 08 листопада 2019 року.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя : Н.Г.Скользнєва

29.10.2019