Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/1422/18
Провадження № 2/321/37/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.01.2019 року

Михайлівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Машкіної Н.В.,

за участю: секретаря судового засідання - Бородіної І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: служба у справах дітей Михайлівської районної державної адміністрації Запорізької області про скасування усиновлення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: служба у справах дітей Михайлівської районної державної адміністрації Запорізької області про скасування усиновлення, обґрунтовуючи позовні вимоги таким.

З ОСОБА_2 він перебував в зареєстрованому шлюбі з 16.04.2013 року.

Рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 18.09.2014 року вони стали усиновлювачами малолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до вищевказаного рішення було внесено зміни до актового запису № 136 від 04.07.2014 року про народження ОСОБА_3, а саме: записано його та ОСОБА_2 батьками усиновленої дитини, прізвищем записали ОСОБА_5, по-батькові ОСОБА_5.

Від першого шлюбу з ОСОБА_4 він має сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

У другому шлюбі з відповідачем спільних дітей не було, тому саме за проханням ОСОБА_2 він погодився на усиновлення дитини, адже бажав повноцінного сімейного життя. Проте, спільне життя з ОСОБА_2 у них не склалося. Після усиновлення дитини ОСОБА_3 відповідач вкрай негативно змінила своє ставлення до шлюбних стосунків та до позивача, між ними почали псуватися стосунки в результаті чого їхній шлюб був розірваний з ініціативи ОСОБА_2, що підтверджується рішенням Михайлівського районного суду від 07.02.2017року.

Як тільки сторони розлучилися, відповідач живе своїм життям, з дитиною спілкуватися не дозволяє, дитина його не поважає, не бажає спілкуватися з ним.

При цьому, рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 22.01.2018 року з нього було стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_6 у розмірі 1/4 частині заробітку (доходу) щомісячно. Постановою Апеляційного суду Запорізької області змінено в частині розміру стягнутих аліментів, зменшивши з ? до 1/6 частини заробітку (доходу).

Таким чином, на сьогодні він зобов'язаний за двома виконавчими листами сплачувати аліменти на утримання власного сина ОСОБА_7, з яким спілкується та приймає участь у його житті і вихованні та усиновленої доньки ОСОБА_6, з якою з незалежних від нього обставин він не проживає, не має ані спілкування, ані стосунків, вона навіть не вважає його батьком.

Оскільки відповідач не має наміру продовжувати з ним будь-які стосунки, вони не спілкуються. Відповідач разом з усиновленою донькою мешкають окремо. В результаті чого, між ним та всиновленою ним дитиною не має жодних почуттів, спілкування, що робить неможливим спільне проживання та виконання ним своїх батьківських обов'язків.

Вважає, що у нього немає перспектив на нормальні стосунки з усиновленою дитиною, не має перспектив на зростання дитини під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, відсутнє спільне проживанні у одній родині, немає перспектив у правах стосовно дитини, а залишилися одні обов'язки, які також не можуть бути виконані ним, адже між ними немає спілкування , кожен з них мешкає окремо і своїм життям. Між ним та усиновленою ним дитиною склалися стосунки, які роблять неможливою його участь у вихованні дитини та спілкуванні з нею, тобто виконання ним своїх батьківських обов'язків щодо неповнолітньої ОСОБА_6 на даний час стало неможливим.

Внаслідок зазначеного, просить суд скасувати усиновлення ним малолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 (після всиновлення ОСОБА_6) уродженки м. Вільнянськ Вільнянського району Запорізької області, (після всиновлення уродженки смт. Михайлівка, Михайлівського району, Запорізької області), а також виключити з актового запису № 136 про народження ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_1) відомості «ОСОБА_1» як про батька, залишивши прізвище дитини «ОСОБА_5» та по батькові «ОСОБА_5».

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності.

Представник третьої особи служби у справах дітей Михайлівської районної державної адміністрації Запорізької області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення позовних вимог заперечень не має.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у відповідності до наданих сторонами заяв про розгляд справи у їх відсутність, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до таких висновків.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 виданого 16 квітня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби запис 16, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 16 квітня 2013 року, про що був зроблений атів запис 16.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 18.09.2014 року громадян ОСОБА_1 та ОСОБА_2 оголошено усиновлювачами малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 місце народження: Україна, Запорізька область, Вільнянський район, місто Вільнянськ, свідоцтво про народження - серії НОМЕР_1, видане 4 липня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції у Запорізькій області. Внесено зміни до актового запису № 136 від 4 липня 2014 року про народження ОСОБА_3 у Книзі реєстрації народжень Відділу державної реєстрації актів стану реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції у Запорізькій саме: місцем народження дитини записати: «АДРЕСА_1», записати - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 батьком і матір'ю усиновленої дитини, прізвищем усиновленої записати «ОСОБА_5», по-батькові «ОСОБА_5».

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, серії НОМЕР_2, виданого повторно 20.10.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 136, її батьками вказано ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 07.02.2017 року позовну заяву ОСОБА_2 було задоволено. Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано.

Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області 22.01.2018 року позов ОСОБА_2 було задоволено. З ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини заробітку ( доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 18.12.2017 року.

Постановою апеляційного суду Запорізької області від 27.04.2018 року, апеляційна скарга ОСОБА_1 була задоволена частково. Рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 22.01.2018 року було змінено в частині розміру стягнутих з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 зменшивши останній з ? частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно до 1/6 частини заробітку ( доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Крім того, рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 10.10.2012 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.09.2012 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до змісту ст. 51 Конституції України, ст. 5 СК України держава охороняє сім'ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім'ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України.

Згідно ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім'ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу (усиновлення дитини, яка є громадянином України, але проживає за межами України). Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.

У ст. 232 СК України визначено, що усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов'язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини (ч. 4). Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов'язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків (ч. 5).

Відповідно до ч 1 ст. 238 СК України усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо:

1) воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання;

2) дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення;

3) між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов'язків.

Відповідно вимоги ч.3 ст.238 Сімейного Кодексу України усиновлення може бути скасовано за рішенням суду за взаємною згодою усиновлювача і усиновленого або на вимогу одного з них, якщо сімейні відносини між ними не склалися.

Згідно зі ст. 239 СК України у разі скасування усиновлення припиняються на майбутнє права та обов'язки, що виникли у зв'язку з усиновленням між дитиною та усиновлювачем і його родичами.

У разі скасування усиновлення відновлюються права та обов'язки між дитиною та її батьками, іншими родичами за походженням.

У разі скасування усиновлення дитина передається за бажанням батьків або інших родичів їм, а якщо це неможливо, - вона передається на опікування органові опіки та піклування.

В силу положення ст. 241 СК України після набрання чинності рішенням суду про визнання усиновлення недійсним або скасування усиновлення суд у місячний строк зобов'язаний надіслати копію рішення до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Орган державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про скасування усиновлення або визнання його недійсним вносить відповідні зміни до актового запису про народження дитини.

Згідно Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав " основною причиною скасування усиновлення є невідповідність усиновлення інтересам усиновленої дитини, незабезпечення їй сімейного виховання. Цим поняттям охоплюються усі аспекти правовідношення із усиновлення, як винного, так і невинного характеру зі сторони усиновлювача. До таких обставин, зокрема, слід віднести відсутність взаємної злагоди в силу особистих якостей усиновлювача та (або) усиновленого, в результаті чого усиновлювач не користується авторитетом у дитини або дитина не відчуває себе членом сім'ї усиновлювача; виявлення після усиновлення розумової неповноцінності або спадкових відхилень у стані здоров'я дитини, які істотно утруднюють або унеможливлюють процес виховання, про наявність якого усиновлювач не був попереджений при усиновленні; поновлення у дієздатності батьків дитини, до яких він був дуже прив'язаний і не може забути про них після усиновлення, що негативно впливає на його емоційний стан, і т. п.»

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року, усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним тільки за рішенням суду за позовами батьків, усиновлювача, опікуна, піклувальника, органу опіки та піклування, прокурора, а також усиновленої дитини, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 14 Європейської конвенції про усиновлення дітей, яка ратифікована Законом № 3017-VI від 15 лютого 2011 року із застереженням та заявою, усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним лише за рішенням компетентного органу. Найвищі інтереси дитини завжди мають перевагу. Усиновлення може бути скасовано до досягнення дитиною повноліття лише на підставі серйозних обставин, передбачених законом.

Так, з матеріалів справи вбачається, що на час усиновлення дитини, позивач та мати дитини проживали однією сім'єю, мали почуття любові і поваги один до одного, користувалися правами і виконували взаємні обов'язки, зумовлені спільним проживанням однією сім'єю.

Між тим на час вирішення спору суд може констатувати суттєве погіршення стосунків позивача та малолітньої дитини, яка проживає з матір'ю. Сторони зовсім не спілкуються та проживають окремо, що підтверджується рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 07.02.2017 року про розірвання шлюбу та свідчить про наявність обставин, що об'єктивно ускладнюють можливість забезпечення ОСОБА_1 умов для виховання та розвитку усиновленої дитини в умовах сім'ї.

В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та дитиною склалися такі відносини, які унеможливлюють подальше виховання ним дитини та їх спільне проживання, він вживав усіх заходів, щоб змінити ситуацію, але це не призвело до бажаних результатів.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Як встановлено частиною першою статті 82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтями 78,79,80,81 ЦПК України встановлені вимоги щодо належності, допустимості, достовірності та достатності доказів.

Суд визнає, що позивач належними та достатніми доказами довів, що між ним, як усиновлювачем та дитиною, незалежно від його волі склалися стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання ним своїх батьківських обов'язків.

За таких обставин, враховуючи згоду відповідача та представника третьої особи: служби у справах дітей Михайлівської районної державної адміністрації Запорізької області на скасування усиновлення та інтереси дитини, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 12, 228-229, 258-260, 263 -265, 268 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2, третя особа: служба у справах дітей Михайлівської районної державної адміністрації Запорізької області, місце розташування: Запорізька область, Михайлівський район, смт. Михайлівка, вул. Центральна, буд. 36 про скасування усиновлення - задовольнити.

Усиновлення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8 малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки смт.Михайлівка, Михайлівського району, Запорізької області, актовий запис № 136 від 04.07.2014 року - скасувати.

Виключити з актового запису № 136 про народження ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, відомості про батька: ОСОБА_1, громадянина України.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Михайлівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області Н.В. Машкіна