532/2383/18
РІШЕННЯ

Іменем України

29 січня 2019 р. Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді - Мороз Т.М.,

з участю:

відповідача ОСОБА_1,

секретаря судового засідання Крейс О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 ПРИВАТБАНК до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

АТ КБ ПРИВАТБАНК звернувся до Кобеляцького районного суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В позовній заяві позивач вказував, що відповідно до умов укладеного договору від 28.02.2012 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Банк надав відповідачу кредит, однак ОСОБА_1 у порушення умов договору у встановлений строк не проводив чергові платежі.

Станом на 24.10.2018 року за відповідачем по укладеному кредитному договору рахується заборгованість на загальну суму 12101,78 грн.

Позивач просить суд стягнути із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором та понесені судові витрати.

Представник позивача, акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» в судове засідання не зявився, але надав письмову заяву, у якій просив справу розглянути без його присутності та повністю задовольнити позовні вимоги.

Відповідач, ОСОБА_1, в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме в сумі 2000 грн., які він отримав як кредит та 1000 грн. як штраф за невчасну сплату. Також від нього надійшло клопотання про застосування ст. 258 ЦК України, згідно якої, період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобовязання не може перевищувати одного року.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши відповідача, вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, що 28.02.2012 р. ОСОБА_1 звернувся із письмовою анкетою-заявою (б/н) до ПАТ КБ «ПриватБанк» про надання йому кредиту в розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3 % на місяць (36 % річних) на залишок заборгованості за кредитним договором з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У заяві відповідач висловив згоду з тим, що заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с. 7-23).

В разі виникнення прострочених зобовязань за кредитом, відповідач сплачує банку відсотки у подвійному розмірі від зазначених у Тарифах, що діють на дату нарахування (п. 2.1.1.12.2.1 Умов та Правил).

При непогашенні суми простроченого кредиту згідно п.2.1.1.12.6.1. Договору на суму від 100 грн., відповідач сплачує позивачу пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування. Відповідно до п.2.1.1.7.6. Договору при порушенні відповідачем строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, відповідач зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+ 5 % від суми позову.

Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Стаття 627 ЦКУкраїни передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

При цьому згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин (договір) вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ч. 1ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Отже відповідач, підписавши 28.02.2012 року анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, отримавши кредитну картку та почавши користуватися кредитними коштами, приєднався та погодився з відповідними умовами, тарифами банку, що свідчить про укладення кредитного договору між сторонами.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

Положення ст.ст. 546, 548-551 ЦК України вказують на те, що сторони зобовязання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобовязання забезпечується неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в законі або договорі.

Відповідно до ст.ст. 611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обовязку виконання зобовязання, зокрема повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку.

З матеріалів справи вбачається те, що позичальник дійсно порушив умови договору в частині вчасного повернення кредиту, а також сплати відсотків за користування ним.

В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обовязку виконання зобовязання, зокрема повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку.

В звязку з цим станом на 24.10. 2018 року у відповідача виникла заборгованість по кредитному договору, зокрема заборгованість по відсоткам в розмірі 361,93 грн., що підтверджується розрахунком боргу та випискою з рахунку позичальника.

Що стосується нарахованої неустойки, то суд виходить з наступного.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника, передбачених законом невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків, як заходу цивільно-правової відповідальності, має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно дост. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Зокрема штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Згідно Умов і Правил надання банківських послуг за порушення зобовязань по поверненню кредитних коштів нараховується пеня, а також штрафи у розмірах визначених цими Умовами.

Враховуючи вищевикладене та відповідно дост. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Зазначена правова позиція Верховного Суду України викладена в постанові від 21 жовтня 2015 року по цивільній справі №6-2003цс15.

Оскільки угодою сторін передбачено застосування пені та штрафу за одне й те саме порушення зобовязань за договором, їх одночасне стягнення є неприпустимим.

За встановлених обставин та з метою уникнення подвійної відповідальності за одне порушення умов договору суд не вбачає підстав для нарахування та стягнення штрафу, при цьому обґрунтованою є сума неустойки у вигляді пені в розмірі 7507,83 грн. (пеня згідно п.2.1.1.12.2.1 в сумі 6407,83 грн. (гр.11 розрахунку заборгованості) та пеня згідно п.2.1.1.12.6.1 в сумі 1100 грн. (гр.17 розрахунку заборгованості)), розмір якої визначений судом в межах річного строку позовної давності .

За правилами п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобовязання не може перевищувати одного року.

За встановлених обставин з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість станом на 24.10. 2018 року в загальному розмірі 7869,66 грн., в тому числі:

- заборгованість по відсоткам - 361,93 грн.;

- пеня в розмірі 7507,83 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню (згідно розміру задоволених вимог) понесені останнім судові витрати, а саме 1145,81 грн. судового збору (1 762 грн. (сплачений судовий збір) х 65,03 % (відсоток задоволених позовних вимог)).

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 ПРИВАТБАНК заборгованість за договором від 28.02.2012 року в розмірі 7869,66 грн. (сім тисяч вісімсот шістдесят девять гривень 66 копійок).

Стягнути із ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_2 ПРИВАТБАНК понесені судові витрати в розмірі 1145,81 (одна тисяча сто сорок пять грн. 81коп).

В іншій частині відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кобеляцького районного суду Полтавської області.

Учасники справи: акціонерне товариство «ОСОБА_2 банк «Приватбанк», 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, , рах. № 3111 (для погашення заборгованості та судових витрат), МФО № 305299; ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2.

Суддя