Справа № 214/8454/19
4-с/214/39/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі Улятовській М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за скаргою боржника ОСОБА_1 , заінтересована особа державний виконавець Саксаганського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області Лисечко Ірина Володимирівна, на рішення державного виконавця, зобов`язання вчинити певні дії, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою 12 листопада 2019 року, в якій просить суд: поновити строк для подачі скарги на рішення державного виконавця; визнати неправомірною постанову державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Лисечко І.В. про відкриття виконавчого провадження ВП №58689773 від 21 березня 2019 року; зобов`язати начальника Саксаганського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області скасувати зазначену постанову.

Вимоги скарги мотивовано наступним. 5 листопада 2019 року на його адресу від державного виконавця Саксаганського відділу ДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ в Дніпропетровській області Лисечко І.В. надійшло «Повідомлення про визначення вартості», а саме, що суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання ТОВ «Центр експертного дослідження» надано письмовий звіт про оцінку належної йому нежитлової будівлі АДРЕСА_1 .Після отримання вказаного повідомлення, цього ж дня він поїхав до відділу ДВС для отримання інформації щодо цього звіту та ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, в межах якого був він складений. Під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження він виявив грубі порушення, допущені державним виконавцем Саксаганського ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ в Дніпропетровській області Лисечко І.В. Так, 25 квітня 2016 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області видано виконавчий лист про стягнення з нього на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитними договорами в сумі 83 963,61 доларів США. Постановою державного виконавця Саксаганського ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ в Дніпропетровській області Лисечко І.В. від 21 березня 2019 року відкрито виконавче провадження ВП №58689773. Відповідно до п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Однак, як видно з оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження, стягувачем є ТОВ «Фінансова компанія «Форінт», в той час як матеріали виконавчого не містять ухвали суду про заміну сторони виконавчого провадження, або будь-яких інших документів, згідно яких була здійснена заміна стягувача, що підтверджується переліком документів, доданих до заяви про відкриття виконавчого провадження, а це свідчить про незаконність відкриття виконавчого провадження на підставі заяви ТОВ «Фінансова компанія «Форінт». Відповідно до ч.2 ст.451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби усунути порушення (поновити порушене право заявника). Згідно з ч.ч.1, 3 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ, винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом. Боржник вважає, що за відсутності документа, який підтверджує статус ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» як стягувача, постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №58689773 від 21 березня 2019 року не може вважатись правомірною та підлягає скасуванню.

Правом на участь в судовому засіданні боржник ОСОБА_1 не скористався, подавши заяву про розгляд скарги за його відсутності. Вимоги скарги підтримує.

Державний виконавець Лисечко І.В. в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою, причини неявки суду не відомі. Відповідно до позиції, викладеної у відзиві на скаргу, проти її задоволення заперечує в повному обсязі, посилаючись на наступне. У відділі ДВС з 5 травня 2016 року по 5 лютого 2019 року на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження №51004722 з виконання виконавчого листа №2/214/136/16 від 25 квітня 2016 року, виданого Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» боргу у розмірі 83 963,61 доларів США, яке завершено на підставі ч.4 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». У рамках вищезазначеного виконавчого провадження №51004722, керуючись ст.83 ЦПК державним виконавцем Лисечко І.В. 4 лютого 2019 року винесена постанова про заміну сторони виконавчого провадження стягувача з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на ТОВ «Фінансова компанія «Форінт», а виконавчий лист разом з постановою про повернення виконавчого документу за вихідним №13.13-34/4783 повернуто стягувачеві ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» у відповідності до вимог ст.28 Закону України «Про виконавче провадження». Повторно, 21 березня 2019 року на примусове виконання до відділу за заявою ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» надійшов виконавчий лист №2/214/136/16 від 25 квітня 2016 року, виданий Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» боргу у розмірі 83 963,61 доларів США. Керуючись ст.ст.3, 4, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», 21 березня 2019 року вона прийняла рішення про винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, яку у відповідності до ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» було направлено рекомендованим поштовим відправленням за адресою боржника, зазначеною у виконавчому документі: АДРЕСА_2 (будь-якої іншої адреси ні стягувачем, ні боржником державному виконавцю повідомлено не було). Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. При прийнятті рішення, щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №58689773 нею було перевірено Єдиний реєстр судових рішень та встановлено, що дійсно стягувачем за ВП №58689773 є ТОВ «Фінансова компанія «Форінт», так як в Єдиному реєстрі судових рішень міститься ухвала Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2018 року по справі №214/3061/15-ц, якою замінено стягувача за виконавчим листом №2/214/136/16. Ухвала є чинною та в апеляційному порядку не оскаржена. Державний виконавець зауважила, що керуючись ст.ст.13, 26, 48, 56 Закону України «Про виконавче провадження» нею здійснюються всі заходи, визначенні чинним законодавством та спрямовані на виконання рішення суду.

Враховуючи положення ч.2 ст.450 ЦПК України, суд вважає за можливе скаргу розглянути за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає цьому.

У судовому засіданні досліджені наступні письмові докази: заява про відкриття виконавчого провадження (а.с.3-6, 20-23, 24-26), постанова про відкриття виконавчого провадження (а.с.7, 18), виконавчий лист (а.с.8-9), повідомлення про визначення вартості (а.с.10), постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві (а.с.19), копія супровідного листа (а.с.27), ухвала суду про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) (а.с.28-30).

Дослідивши письмові докази, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію заінтересованої особи, суд вважає, що в задоволенні скарги слід відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до ст.447 ЦПК України, ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.Розгляд таких скарг відноситься до розділу VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень».

На підставі досліджених письмових доказів, судом встановлені наступні факти та обставини.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 лютого 2016 року позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено повністю: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Дніпропетровської області дирекції заборгованість в сумі 83 963 долари США 61 цент, яка складається із заборгованості: по кредитному договору № 014/03-03/1858 в сумі 20 226,75 доларів США з них: 10 411,37 доларів США заборгованість по кредиту; 4512,24 доларів США заборгованість по відсоткам; 3919,60 доларів США пеня за порушення строків повернення кредиту; 1383,54 доларів США пеня за порушення строків сплати процентів; по кредитному договору № 014/03-03/2285 в сумі 19 965,54 доларів США, з них: 10 199,74 доларів США заборгованість по кредиту; 4513,80 доларів США заборгованість по відсоткам; 3 841,45 доларів США пеня за порушення строків повернення кредиту; 1 410,55 доларів США пеня за порушення строків сплати процентів; по кредитному договору № 014/03-03/2423 в сумі 43 771,32 доларів США, з них: 22 119,41 доларів США заборгованість по кредиту; 10 315,06 доларів США заборгованість по відсоткам; 8 193,03 доларів США пеня за порушення строків повернення кредиту; 3 143,82 доларів США пеня за порушення строків сплати процентів.; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Дніпропетровської області дирекції судовий збір в розмірі 3654 грн. 00 коп.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2016 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Таким чином, рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 лютого 2016 року набрало законної сили 12 квітня 2016 року та на його виконання судом першої інстанції 25 квітня 2016 року видано виконавчий лист.

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України, ч.1 ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Судовим розглядом встановлено, що виконавчий лист перебував на примусовому виконанні в Саксаганському відділі ДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ в Дніпропетровській області з 5 травня 2016 року до 5 лютого 2019 року (ВП №51004722). Виконавче провадження відкрито на підставі заяви стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 жовтня 2018 року за заявою АТ «Райффайзен Банк Аваль» залучено до справи ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» як правонаступник АТ «Райффайзен Банк Аваль» із заміною первісного стягувача його правонаступником в рамках виконавчого провадження.

Постановою державного виконавця від 5 лютого 2019 року виконавчий документ повернуто стягувачеві ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» на підставі п.4 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» (стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене ст.43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа).

Відповідно до ст.12 ч.1 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, яка набрала чинності 5 жовтня 2016 року, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Як слідує зі ст.12 ч.4 п.1 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції яка набрала чинності 5 жовтня 2016 року, строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Повторно виконавчий документ пред`явлено стягувачем ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» до Саксаганського відділу ДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ в Дніпропетровській області для примусового виконання 21 березня 2019 року (заява стягувача від 13 березня 2019 року).

Постановою державного виконавця Саксаганського відділу ДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ в Дніпропетровській області Лисечко І.В. від 21 березня 2019 року відкрито виконавче провадження №58689773.

Звертаючись до суду зі скаргою на рішення державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, заявник посилався на його незаконність, оскільки стягувачем є ТОВ «Фінансова компанія «Форінт», в той час як матеріали виконавчого не містять ухвали суду про заміну сторони виконавчого провадження з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на ТОВ «Фінансова компанія «Форінт», або будь-яких інших документів, згідно яких була здійснена заміна стягувача.

Надаючи оцінку таким доводам заявника, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.1 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Порядок примусового виконання судових рішень визначено спеціальним нормативно-правовим актом Законом України «Про виконавче провадження».

Приписами п.1 ч.1, ч.2 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст.3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. До заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску у встановленому законом розмірі.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом 3-х робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущений встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до ст.26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Відповідно до поданої скарги, та доказів, якими вона обґрунтовується, не вбачається, які з перелічених підстав надавали б право державному виконавцеві повернути виконавчий документ без виконання стягувачеві. Так, виконавчий лист був виданий судом у встановленому порядку на виконання рішення суду, яке набрало законної сили, жодних підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження (повернення виконавчого листа стягувачу), які б існували на час пред`явлення виконавчого листа до виконання судом не встановлено, а боржником не доведено.

При цьому, суд вважає безпідставними посилання боржника на неналежність стягувача ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» з огляду на не долучення до заяви про відкриття виконавчого провадження доказів зміни стягувача з огляду на їх безпідставність та необґрунтованість. Так, у виконавчому листі №2/214/136/16, виданому 25 квітня 2016 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, стягувачем дійсно зазначено ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», в той час як у постанові про відкриття виконавчого провадження №58689773 від 21 березня 2019 року стягувачем зазначено ТОВ «Фінансова компанія «Форінт», яким й подано заяву про примусове виконання судового рішення. Дослідженням змісту вказаної заяви встановлено, що ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» наведено належне обґрунтування статусу підприємства як дійсного стягувача, роз`яснено на підставі чого воно набуло статусу правонаступника первісного стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» з посиланням на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 жовтня 2018 року. При цьому суд звертає увагу боржника, що положеннями Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено необхідність долучення вказаного документу до заяви про примусове виконання судового рішення, а так само як підставу для повернення виконавчого документа.

Позаяк, заміна сторони стягувача мала місце до подання ТОВ «Фінансова компанія «Форінт» заяви про примусове виконання рішення, а відтак в силу ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. За таких обставин доводи боржника щодо відкриття виконавчого провадження про стягнення заборгованості на користь неналежного стягувача не заслуговують на увагу.

Відповідно до ст.ст.77-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи, що у скарзі не зазначено жодних підстав, які унеможливлювали б відкриття виконавчого провадження, тому підстави визнання протиправною постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження відсутні. Оскільки під час судового розгляду не було встановлено судом порушень у діях державного виконавця під час відкриття виконавчого провадження, тому не підлягають задоволенню похідні вимоги скарги щодо зобов`язання начальника ДВС вжити певних заходів щодо скасування оскаржуваної постанови.

За таких обставин вбачається, що доводи скаржника не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а тому у задоволенні скарги ОСОБА_1 слід відмовити у зв`язку з її необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст.4, 5, 10-13, 247 ч.2, 258-261, 351-354, 447-453 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу боржника ОСОБА_1 , заінтересована особа державний виконавець Саксаганського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області Лисечко Ірина Володимирівна, на рішення державного виконавця, зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 15-ти днів з дня її підписання.

Повну ухвалу складено та підписано 27 листопада 2019 року.

Головуючий суддя Прасолов В.М.