Справа № 530/731/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

11.11.2019 року місто Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Дем`янченка С.М., секретарі Тараненко Т.І., за участю представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Школьного В.А. розглянувши у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження, в місті Зіньків, Полтавської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу ,-

в с т а н о в и в:

Позовна заява мотивована тим, що шлюб між сторонами зареєстрований Проценківською сільською радою, Зіньківського району, Полтавської області 08.03.1987 року, актовий запис № 2. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу і просив шлюб розірвати, оскільки їх шлюбне життя з відповідачем ОСОБА_2 не склалося, шлюбні відносини припинилися, причиною цьому послужили різниця в поглядах на сім`ю та сімейне життя, відсутність взаєморозуміння в сім`ї, часті сварки, сторони разом не проживають, на примирення не згідний, крім цього просив суд стягнути з відповідача половину понесених ним витрат пов`язаних зі сплатою судового збору та витрати за надання професійної правничої допомоги.

Ухвалою суду від 14.06.2019 року відкрито провадження по справі.

Ухвалою суду від 18.07.2019 року призначено по справі судовий розгляд.

В судове засідання учасники справи не з`явились, від позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Школьного В.А. надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали, всі судові витрати позивач просив покласти на нього, відповідач ОСОБА_2 в судові засідання 18.07.2019 року та 11.11.2019 року не з`явилась, належним чином повідомлена, відзив на позов не надала.

Суд, вирішив за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.247 ЦПК України

За нормою ч.1 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що позовОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Шлюб між сторонами зареєстрований Проценківською сільською радою, Зіньківського району, Полтавської області 08.03.1987 року, актовий запис № 2 (а.с.9). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, причиною цьому послужили різні характери, різниця в поглядах на сім`ю та сімейне життя.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.Шлюб ґрунтуєтьсяна вільній згоді жінки та чоловіка.Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги пояснення сторін, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

При таких обставинах справи суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя і тому суд приходить до висновку про розірвання шлюбу між сторонами.

Згідно ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Враховуючи вище викладене та приймаючи до уваги заяву позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Школьного В.А., що всі судові витрати позивач просив покласти на нього, а тому у суду відсутні підстави для стягнення судових витрат з відповідача ОСОБА_2 відповідно до ст.141 ЦПК України .

Керуючись ст. 4, 7, 10, 13, 81, 130, 141, 217-246, 247, 263-266 ЦПК України, ст.105,109, 110, 112-114 СК України, суд, -

в и р і ш и в:

Шлюб між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований Проценківською сільською радою Зіньківського району Полтавської області 08.03.1987 року, актовий запис № 2 - р о з і р в а т и.

Після розірвання шлюбу відповідачу ОСОБА_2 - залишити прізвище ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за на слідками апеляційного перегляду.

Суддя -