Справа № 337/2760/18
Провадження № 2/337/732/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2019 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя

у складі головуючого судді Кучерук І.Г.

з участю секретаря Бессарабової Т.П.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів

в с т а н о в и в :

26.06.2018 року до Хортицького районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що вона є матірю малолітнього ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, З ОСОБА_3, вона не перебувала у зареєстрованому шлюбі. За спільною заявою, ОСОБА_3 визнав себе батьком ОСОБА_4. Вона зверталася до відповідача з проханням матеріально підтримувати сина, сплачуючи аліменти, так як проживають окремо, не ведуть спільного господарства, а син проживає з нею. ОСОБА_3 постійно уникає свого обовязку з утримання дитини та відмовляється добровільно виконувати це. Просить суд стягнути з ОСОБА_3 на користь її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, у розмірі 35 відсотків усіх видів доходів щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подання позову і до повноліття дитини.

16.07.2018 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення(викликом) сторін.

12.10.2018 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя судом ухвалено заочне рішення по справі.

13.12.2018 року заочне рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12.10.2018 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, скасовано і призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

26.12.2018 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позов у якому вказано, що в серпні 2010 року у відповідача змінився сімейний стан, де останній одружився, та на сьогодні на його утримані знаходиться дружина ОСОБА_5, та син ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2. Про наявні обставини справи позивачці було відомо задовго до подачі позовної заяви, але вона, чомусь, вирішила не вказувати про них, надавши лише ту інформацію, яка була вигідна для неї. Разом з тим відповідач на сьогоднішній день офіційно не працевлаштований, жодного рухомого та нерухомого майна за останнім не зареєстровано. Протягом останніх восьми років відповідач мешкає зі своєю сімєю в квартирі, що частково належить нинішній дружині - ОСОБА_5 Внаслідок цього, вважає більш доречним та законним буде рішенням, якщо з відповідача стягувати аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивачка у судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги, і вважає, що відповідач має можливість платити аліменти в розмірі 35%, мін живе не бідно, а дитині необхідно лікування, відвідування курсів. Відповідач знаходиться на заробітках у Польші і працює не офіційно. Сама вона на даний момент не в змозі повноцінно утримувати дитину, та самостійно за все платити.

Представник відповідача у судовому засіданні з позовом згоден частково з мотивів викладених у відзиві. Просить суд позовні вимоги задовольнити частково.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 18, 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Судом встановлено, що батьками неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до свідоцтва про народження, є ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що сторонами не оспорюється.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Суду надано докази того, що відповідач має утриманні інших дітей.

Так судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 одружений та має дитину ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, у свідоцтві про народження якого, він записаний батьком.

Згідно з ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу.

Визначаючи розмір аліментів суд виходить з того, згідно до норм ст. 183 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу, а не у відсотковому розмірі, який заявлений позивачкою.

Таким чином враховуючи матеріальне становище відповідача, наявність інших дітей, суд вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу у розмірі 1/4 частини заробітку, доходів щомісячно, і такий розмір аліментів на дитину забезпечить можливість подальшого утримання, та не ускладнить матеріальний стан відповідача, що також відповідачем визнається.

Суд відхиляє посилання позивачки на те, що фактично на утримання дитини, та відновлення її здоровя, постійно потрібно витрачати додаткові кошти на придбання ліків, так як предметом розгляду справи є стягнення аліментів, а не додаткових витрат в порядку ст. 185 СК України, про що позовних вимог не зявлялось.

Оскільки позивачка по даній категорії справ звільнена від сплати судового збору при подачі позову, то відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України ці витрати підлягають стягненню з відповідача.

Згідно зі ст.430 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. 89, 141, 229, 263, 264, 274, 354, 430 ЦПК України, ст. 141, 180-183, 191 Сімейного Кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3(ІНФОРМАЦІЯ_3, іпн. НОМЕР_1, зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_4, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5), на користь ОСОБА_1(ІНФОРМАЦІЯ_6, іпн. НОМЕР_2, АДРЕСА_1), аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку(доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.06.2018 року і до досягнення дитиною повноліття до 17.12.2022 року.

Рішення в цій частині підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3(ІНФОРМАЦІЯ_3, іпн. НОМЕР_1, зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_4, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5) на користь держави судовий збір у розмірі 704(сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене в Запорізький апеляційний суд протягом 30 днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя:

Повний текст рішення складений 16.01.2019 року.

Суддя: