Постанова

Іменем України

28 листопада 2019 року

м. Київ

справа №758/8567/16-ц

провадження №61-7909св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Висоцької В. С. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Фаловської І. М.

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Правекс-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційними скаргами ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 12 березня 2018 року у складі судді Вербової І. М. та на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 26 березня 2018 року у складі судді Крижанівської Г. В.

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «Правекс-Банк»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог та ухвалених судом першої інстанції судових рішень

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Правекс-Банк» (далі -

ПАТ КБ «Правекс-Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 08 вересня 2016 року відкрито провадження у справі.

Заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 16 лютого

2017 року позов задоволено частково.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 15 червня 2017 року заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 16 лютого 2017 року скасовано, справу призначено до судового розгляду.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

29 листопада 2017 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 08 вересня 2016 року.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12 березня 2018 року відмовлено ОСОБА_1 у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що ОСОБА_1 апеляційну скаргу подав з пропуском строку на апеляційне оскарження, а у встановлений судом строк не навів поважних підстав для поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження.

У березні 2018 року ОСОБА_1 повторно звернувся з апеляційною скаргою на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 08 вересня

2016 року.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 26 березня 2018 року відмовлено ОСОБА_1 у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що наявність ухвали Апеляційного суду м. Києва від 12 березня 2018 року про відмову

ОСОБА_1 у відкритті апеляційного провадження є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження в порядку положень пункту 3 частини першої статті 358 ЦПК України.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційних скаргах, поданих у березні 2018 року, ОСОБА_1 просить скасувати ухвали Апеляційного суду м. Києва від 12 березня 2018 року та

від 26 березня 2018 року, справу передати для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Доводи касаційної скарги на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 12 березня 2018 року зводяться до того, що оскаржена ухвала апеляційного суду постановлена передчасно, не ґрунтується на засадах верховенства права.

Касаційна скарга на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 26 березня

2018 року мотивована тим, що дана ухвала постановлена з підстав, які не відповідають дійсності, оскільки не існує жодної ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Заявник також посилається на обмеження в доступі до правосуддя та порушення апеляційним судом принципу верховенства права.

Доводи інших учасників справи

У відзиві на касаційну скаргу ПАТ КБ «Правекс-Банк» заперечило проти доводів касаційної скарги, просить касаційну скаргу залишити без задоволення.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій відповідно до частини третьої статті 406 ЦПК України розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційні скарги не підлягають задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Щодо ухвали Апеляційного суду м. Києва від 12 березня 2018 року

Згідно з частиною другою статті 294 ЦПК України у редакції, яка діяла на момент подачі апеляційної скарги, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

За змістом частин третьої та четвертої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом не поважними.

З матеріалів справи слідує, що ухвалу про відкриття провадження у справі Подільський районний суд м. Києва постановив 08 вересня 2016 року.

29 листопада 2017 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 08 вересня 2016 року.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 19 лютого 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, надано десятиденний строк з дня отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху на усунення її недоліків, а саме: сплати судового збору, подачі апеляційної скарги в новій редакції із зазначенням місця проживання (місцезнаходження) відповідача, а також звернення із заявою про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, із зазначенням підстав його пропуску та надання відповідних доказів.

23 лютого 2018 року копія ухвали Апеляційного суду м. Києва від 19 лютого 2018 року отримана ОСОБА_1 та його представником.

Будь-яких даних на виконання ОСОБА_1 ухвали Апеляційного суду

м. Києва від 19 лютого 2018 року матеріали справи не містять.

Відповідно до положень статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняття рішення у їх справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, пункт 27 рішення Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», та «Трух проти України» (ухвала)

від 14 жовтня 2003 року).

Апеляційний суд за заявою особи може поновити пропущений процесуальний строк апеляційного оскарження, проте у разі ненаведення заявником поважних причин пропущення цього строку, у суду відсутні на це процесуальні повноваження.

Поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня

2008 року у справі «Пономарьов проти України).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Апеляційний суд установив, що ухвалу про відкриття провадження у справі Подільський районний суд м. Києва постановив 08 вересня 2016 року, апеляційну скаргу на вказану ухвалу місцевого суду ОСОБА_1 подав лише 29 листопада 2017 року, тобто поза межами визначеного законом строку на апеляційне оскарження, у встановлений апеляційним судом строк заявник не навів поважних підстав для поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження, апеляційний суд прийшов правильного висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України.

Щодо ухвали Апеляційного суду м. Києва від 26 березня 2018 року

У справі, яка переглядається, апеляційний суд установив, що ухвалу про відкриття провадження у справі Подільський районний суд м. Києва постановив 08 вересня 2016 року

За результатами поданої ОСОБА_1 у листопаді 2017 року апеляційної скарги Апеляційним судом м. Києва 12 березня 2019 року постановлено ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення апеляційної скарги цієї самої особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що постановляючи 26 березня 2018 року ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в порядку пункту 3 частини першої статті 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції діяв у межах процесуального закону.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

Підстави вважати, що суд допустив порушення норм процесуального закону відсутні.

Доводи касаційних скарг не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційні скарги без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційні скарги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвали Апеляційного суду м. Києва від 12 березня 2018 року та від 26 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Висоцька

І. В. Литвиненко

І. М. Фаловська