Справа 237/6000/18
Номер провадження 2-о/237/13/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.19 року м. Курахове

Мар'їнський районний суд Донецької області в складі

головуючого - судді Медведського М.Д.

при секретарі Махно Ю.В.

за участю заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Курахове у порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Управління пенсійного фонду України в Мар'їнському районі Донецької області про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В :

28.11.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення юридичного факту, а саме факту проживання однією сім'єю та ведення спільного господарства зі своїм чоловіком - ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 року та знаходження на його утриманні.

На підтвердження своїх вимог заявник вказала, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 24 вересня 2002 року по день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_8 року. Заявник зазначає, що, хоча вони з померлим чоловіком були зареєстровані за різними адресами, однак, все одно сумісно проживали однією сім'єю та вели спільне сумісне господарство за адресою: АДРЕСА_2 до дня смерті ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_8 року. Заявник стверджує, що вона фактично знаходилась у свого померлого чоловіка на утриманні, оскільки розмір пенсії, яку він отримував, суттєво відрізнявся від доходу, який отримувала вона. Заявник зазначає, що після смерті свого чоловіка вона звернулася до Управління пенсійного фонду України в Мар'їнському районі Донецької області із заявою щодо можливості призначення їй пенсії у зв'язку із втратою годувальника, однак у зв'язку із тим, що на день смерті чоловіка заявник та її померлий чоловік були зареєстровані за різними адресами, їй було відмовлено у цьому, отже заявник змушена звернутися із цією заявою до суду.

Ухвалою суду від 30.11.2018 року у справі було відкрито окреме провадження.

Заявник в судове засідання 14.01.2019 року з'явилася, заявлені вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні у повному обсязі, пояснила суду, що останнім часом вони з чоловіком не працювали, отримували пенсію, пенсія чоловіка була у вісім разів більше її пенсії, отже він був годувальником родини.

У судове засідання 14.01.2019 року з'явилася ОСОБА_3, яка судом була допитана у якості свідка та у судовому засіданні підтвердила, що дійсно заявник ОСОБА_1 та померлий ІНФОРМАЦІЯ_8 року ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі та проживали разом як сім'я, вели спільне домашнє господарство та те, що ОСОБА_1 перебувала на утриманні у свого чоловіка - ОСОБА_2

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, надіслав до суду заяву, відповідно до якої просив справу розглянути без їх участі, проти вимог, викладених у заяві не заперечив.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24 вересня 2002 року між заявником та ОСОБА_2 був укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Шахтарського міського управління юстиції Донецької області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 241, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2. Прізвище дружини після одруження «ОСОБА_1».

Як вбачається з паспортних даних заявника (паспорт громадянина України серії НОМЕР_3, виданого Шахтарським МВ УМВС України в Донецькій області 14.07.2000 року) ОСОБА_1, вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3.

Згідно довідки № від 21.06.2018 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 перемістилася з тимчасово окупованої території в АДРЕСА_1.

Згідно паспортних даних померлого (паспорт громадянина України серії НОМЕР_4, виданий 13 січня 2001 року Шахтарським УВ УМВС України в Донецькій області 13.01.2001 року) ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець м.Шахтарськ Донецької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_8 року у м. Шахтарськ Донецької області помер чоловік заявника - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, уродженець м.Шахтарська Донецької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 02.05.2018 року.

З рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області у цивільній справі 220/912/18 вбачається, що заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті було задоволено та встановлено факт смерті ОСОБА_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м.Шахтарськ Донецької області, яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_8 року у м.Шахтарськ Донецької області, Україна.

З копії договору дарування жилого будинку від 11.11.2004 року вбачається, що ОСОБА_2 передав у власність ОСОБА_1 жилий будинок, розташований по АДРЕСА_2

За правилами п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до вимог ст. 315 ЦПК України суд встановлює факти, що мають юридичне значення, зокрема, перебування фізичної особи на утриманні.

Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім'ї годувальника, які були на його утриманні.

Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

На підставі статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Частиною 1 статті 37 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38). Частиною 1статті 38 цього Закону передбачено, що члени сім'ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 та визнання фактів її сумісного проживання однією сім'єю з ОСОБА_2 та перебування на утриманні останнього.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати по цій справі не відшкодовуються, оскільки іншого не встановлено законом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 273, 293, 294, 315 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити юридичний факт сумісного проживання однією сім'єю та ведення спільного господарства ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 року за адресою: АДРЕСА_2 по день смерті ОСОБА_2, а саме по ІНФОРМАЦІЯ_8 року.

Встановити юридичний факт перебування ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 на утриманні у ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Мар'їнський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: М.Д.Медведський

Дата документу 14.01.2019 року