ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7924/19
провадження № 4-с/753/229/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2019 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Коренюк А.М.

при секретарі Козін В.Є,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Бойченко Світлани Валеріївни, заінтересована особа - ОСОБА_2 , суд -

В С Т А Н О В И В:

Скаржник в особі ОСОБА_1 ст. 447 ЦПК України звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Бойченко С.В., заінтересована особа - ОСОБА_2 Мотивуючи свої вимоги тим, що державний виконавець безпідставно виніс дві постанови: від 19 березня 2018 року та від 26 березня 2019 року про встановлення тимчасового обмеження його як боржника у праві користування транспортними засобами по виконанню виконавчого листа № 753/22638/15, виданого 16 березня 2016 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з нього - ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2 000 грн. 00 коп. щомісячно до повноліття дитини, з підстав наявності у нього як боржника заборгованості по сплаті аліментів в сумі 50 000 грн., тобто суми, що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, водночас державним виконавцем не враховано положення п.1 ч.10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» про те, що тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі , якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування, й оскільки він працевлаштований за основим місцем роботи за посадою майстра практичного навчання водінню автомобілів в ТОВ «Магістраль-М», відповідно таке обмеження позбавляє його як боржника основного законного джерела засобів для існування та перешкоджає виконанню обов`язку щодо сплати аліментів на утримання дитини.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_6 , діючий на підставі довіреності від 03 квітня 2019 року, скаргу підтримали та просили її задовольнити, тим самим, поновивши права боржника в межах виконавчого провадження.

В судове засідання державний виконавець не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце його проведення - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення, розміщеним оголошенням на офіційному сайті судової влади (суду).

З метою забезпечення процедури розгляду скарги на дії державного виконавця відповідно до ч. 1 ст. 450 ЦПК України повідомлялись сторони виконавчого провадження та державний виконавець про час та місце його проведення, й про необхідність забезпечення суду матеріалами виконавчого провадження.

В судове засідання заінтересована особа (стягувач) не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце його проведення - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення, розміщеним оголошенням на офіційному сайті судової влади (суду).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ ( Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86).

За таких підстав суд визнав за можливе розглядати скаргу за відсутності державного виконавця та стягувача, на підставі доказів, наявних в матеріалах скарги, та за погодженням скаржника.

Вислухавши пояснення скаржника, його доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи, у їх сукупності, всебічно та повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об"єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд приходить до висновку про задоволення скарги із наступних підстав.

З 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким викладено у новій редакції, зокрема, Цивільний процесуальний кодекс України України.

Відповідно до п. 9 ч.1 Перехідних положень ЦПК України у новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (ст. 447 ЦК України).

Скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржують ся (ч. 1 ст. 450 ЦПК України).

Судом встановлено, що державним виконавцем винено дві постанови: від 19 березня 2018 року та від 26 березня 2019 року про встановлення тимчасового обмеження скаржника як боржника у праві користування транспортними засобами по виконанню виконавчого листа № 753/22638/15, виданого 16 березня 2016 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з нього - ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2 000 грн. 00 коп. щомісячно до повноліття дитини, з підстав наявності у боржника заборгованості по сплаті аліментів в сумі 50 000 грн., тобто суми, що перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

Водночас державним виконавцем не враховано положення п.1 ч.10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» про те, що тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі, якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування, й оскільки скаржник як боржник працевлаштований за основим місцем роботи за посадою майстра практичного навчання водінню автомобілів в ТОВ «Магістраль-М», відповідно таке обмеження позбавляє його як боржника основного законного джерела засобів для існування та виконання обов`язку щодо сплати аліментів, що забезпечить невиконання рішення суду, тобто на шкоду дитині, як утриманцю скаржника.

Так, відповідно до п.1 ч.10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі, якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Рішення суду є обов"язковим до виконання. Державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів для примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Положення ч.ч. 1, 2 ст. 18 вказаного Закону передбачає, що державний виконавець Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії й здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

За таких підстав суд вважає за необхідне поновити порушене право скаржника як платника аліментів й визнати дії державного виконавця, які виявилися увинесенні постанов від 19 березня 2018 року та від 26 березня 2019 року про встановлення тимчасового обмеження його як боржника у праві користування транспортними засобами по виконанню виконавчого листа № 753/22638/15, виданого 16 березня 2016 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з нього - ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неправомірними та зобов`язати вжити заходії до їх скасування.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Аналізуючи зібрані по скарзі докази, суд приходить до висновку про те, що вимоги скаржника є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують вимоги, судом не встановлені.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 452 ЦПК України.

Так, судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

За таких підстав з органу державної виконавчої служби на користь держави підлягають стягненню 384 грн. 20 коп. - судового збору.

На підставі вищевикладеного, керуючись п. 9 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, ст.ст. 450, 451, 452 ЦПК України, п.1 ч.1 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про судовий збір», суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Бойченко Світлани Валеріївни, заінтересована особа - ОСОБА_2 , - задовольнити.

Визнати дії державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Бойченко Світлани Валеріївни щодо винесення постанови від 19 березня 2018 року про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві користування транспортними засобами по виконанню виконавчого листа № 753/22638/15, виданого 16 березня 2016 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з нього - ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2 000 грн. 00 коп. щомісячно до повноліття дитини, - неправомірними.

Зобов"язати державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві вжити заходів до скасування постанови від 19 березня 2018 року про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві користування транспортними засобами по виконанню виконавчого листа № 753/22638/15, виданого 16 березня 2016 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2 000 грн. 00 коп. щомісячно до повноліття дитини.

Визнати дії державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Бойченко Світлани Валеріївни щодо винесення постанови від 26 березня 2019 року про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві користування транспортними засобами по виконанню виконавчого листа № 753/22638/15, виданого 16 березня 2016 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2 000 грн. 00 коп. щомісячно до повноліття дитини, - неправомірними.

Зобов"язати державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві вжити заходів до скасування постанови від 26 березня 2019 року про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві користування транспортними засобами по виконанню виконавчого листа № 753/22638/15, виданого 16 березня 2016 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2 000 грн. 00 коп. щомісячно до повноліття дитини.

Стягнути з Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 (двадцять) коп. - судового збору.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до ст.355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Згідно ч.1 ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Отже, строки оскарження судових рішень в апеляційному порядку складають 30 календарних днів - для рішень і 15 календарних днів - для ухвал, однак апеляційна скарга подається за старими правилами - через суд першої інстанції.

Копію ухвали невідкладно направили позивачу для відома.

СУДДЯ: Коренюк А.М.