ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року

м. Харків

справа № 640/11298/19

провадження № 22-ц/818/4999/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів Котелевець А.В., Піддубного Р.М.,

сторони справи:

позивач Цао ОСОБА_1 ,

відповідачі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_3 Володимира ОСОБА_4 , який діє в інтересах Цао Сідун, на рішення Київського районного суду м. Харкова, ухвалене 24 липня 2019 року о 12 годині 45 хвилин у складі судді Лях М.Ю. (повний текст рішення складений 24 липня 2019 року),

УСТАНОВИВ:

У червні 2019 року Цао Сідун звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з ОСОБА_2 матеріальну шкоду з урахуванням індексу інфляції у розмірі 69 195 грн 3 коп., 3% річних у розмірі 2 183 грн 83 коп, моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.

Позов мотивований тим, що 18 лютого 2017 року о 17 годині 50 хвилин в місті Харкові на перехресті вул. Культури та вул. Трінклера сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі ДТП) за участю автомобіля Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням дружини позивача ОСОБА_5 , власником якого є позивач, та автомобіля Kia Sportage д.н. НОМЕР_2 під керуванням відповідача ОСОБА_2 . Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.03.2017 відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. В результаті ДТП з вини відповідача, автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень, а тому потребував ремонту на суму 130 000 грн. У серпні 2017 року ТОВ «Автодром Харків» здійснило ремонт автомобіля, вартість якого склала 131 543,29 грн. 19 грудня 2017 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (надалі МТСБУ) здійснило виплату відшкодування шкоди на користь Цао Сідун у розмірі 69 148,09 грн. Тому невідшкодованою залишилася матеріальна шкода, якої зазнав позивач в результаті ДТП, в розмірі 62 395,20 грн. Крім того, позивачу заподіяна моральна шкода, яка полягала в тому, що через пошкоджений автомобіль змінився звичайний уклад життя його сім`ї, в результаті моральних та душевних страждань позивач втратив апетит, з`явилося безсоння, він став нервовим, у сім`ї почалися сварки. Розмір заподіяної моральної шкоди оцінений Цао Сідун у 5 000 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 24 липня 2019 року у задоволенні позовних вимог Цао ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі.

Рішення суду мотивоване тим, що суб`єктом виплати відшкодування з урахуванням статусу відповідача учасника бойових дій має бути МТСБУ. Позивачем не використаний встановлений чинним законодавством механізм відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, позивач не скористався процесуальною можливістю звернутися до суду з відповідним позовом до МТСБУ з вимогами про стягнення з останнього на його користь суми відшкодування з урахуванням проведених ним ремонтних робіт, надавши за бажанням інші альтернативні докази в обґрунтування розміру завданих збитків. В разі незгоди з доказами оцінки, запропонованими МТСБУ, Цао Сідун має право надіслати заперечення до МТСБУ, висловивши незгоду з тим розміром відшкодування, який був здійснений. Тобто дії позивача щодо звернення до суду з позовною заявою з вимогами саме до відповідача є передчасними, оскільки покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах визначеного порядку відшкодування з МТСБУ на відповідача, який має статус учасника бойових дій, суперечить положенням Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 , який діє в інтересах Цао ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відшкодування шкоди, спричинене діями відповідача, який є учасником бойових дій і звільнений від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, відшкодовується МТСБУ в порядку визначеному Законом. Проте цей порядок визначає певні обмеження страхового відшкодування, тобто потерпілому відшкодовується шкода не в повному обсязі, а лише її певний розмір. Також зазначає, що при розрахунку страхового відшкодування до уваги приймається знос деталей і МТСБУ не відшкодовує шкоду в розмірі вартості нової деталі, таким чином, різниця між вартістю нової і зношеної деталі потерпілому МТСБУ не відшкодовується, а тому невідшкодована матеріальна шкода має бути відшкодована відповідачем.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 заперечує проти задоволення апеляційної скарги. Посилається на те, що він є учасником бойових дій, а тому звільняється від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, отже, він не є відповідачем у справі. Також зазначає, що МТСБУ відшкодувало Цао Сідун матеріальну шкоду в розмірі 69 148,09 грн, оскільки МТСБУ згідно звіту № 787 від 23.08.2017 проводилося дослідження автомобіля і були визначені усі умови для формування повної суми страхового відшкодування.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу в межах доводів та вимог позовної заяви, суд уважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 статті 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду в повному обсязі не відповідає, тому підлягає зміні з ухваленням у справі нового судового рішення з таких підстав.

Як установлено судом та підтверджується матеріалами справи, Цао Сідун є власником автомобіля Volkswagen, д.н.з. НОМЕР_1 , 2013 року випуску (а.с. 14).

18.02.2017 за участю належного позивачу автомобіля та автомобіля KIA Sportage, державний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 , сталася ДТП (а.с. 9 -12).

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.03.2017 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн (а.с. 8).

Відповідно до звіту ФОП ОСОБА_7 № 787 від 23.08.2017 вартість відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин, що підлягають заміні на автомобілі Volkswagen, д.н. НОМЕР_1 , пошкодженого при ДТП 18.02.2017, становить 69 148,09 грн без урахування ПДВ на замінні складові частини КТС (а.с. 16-25).

Згідно з нарядом-замовленням № ADZN009212 від 16.08.2017 та акту виконаних робіт ТОВ «Автодом Харків» вартість ремонту автомобіля Volkswagen, д.н. НОМЕР_1 становить 131 543,29 грн (а.с. 28 -29).

Зі змісту листа Моторного (транспортного) страхового бюро України (надалі МТСБУ) від 13.12.2017 № 3.1-05/32386 вбачається, що за результатами розгляду справи Сідун Цао щодо відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 18.02.2017 о 17-50 годині за участю транспортного засобу марки VOLKSWAGEN д.н. НОМЕР_1 , МТСБУ прийняло рішення про виплату відшкодування шкоди в розмірі 69148,09 грн (а.с. 15).

Даними довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 29.11.2018 підтверджується, що на рахунок Цао Сідун зараховані кошти в сумі - 69 148,09 грн (а.с. 26).

Відповідно до копії посвідчення серії НОМЕР_3 від 24.04.2015 ОСОБА_2 має статус учасника бойових дій та має пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, посвідчення безтермінове і дійсне на всій території України (а.с. 53).

Згідно ст. 1187 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Спеціальним законом, що встановлює обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року № 1961-IV в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин (надалі Закон).

Відповідно до статей 3, 5 Закону метою такого страхування є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих унаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до п.п. 13.1. ст. 13 Закону учасники бойових дій та інваліди війни, що визначені законом, інваліди I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним інваліду I групи, у його присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

Оскільки під час виникнення ДТП ОСОБА_2 особисто керував належним йому автомобілем судова колегія погоджується з висновком суду, що він звільняється від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України.

Згідно вимог п. 22.1 ст. 21 Закону у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними

на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (ст.29 Закону).

Пунктом 36.1. ст. 36 Закону передбачено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до підпункту г) пунтку 41.1. ст. 41 Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону.

Аналіз положень ст. 38 Закону дозволяє зробити висновок, що у разі здійснення регламентної виплати на відшкодування шкоди завданої особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 Закону, МТСБУ має право пред`явити до них регресну вимогу тільки у випадках визначених у пункті 38.2.5 Закону.

З 19 лютого 2016 року розмір регламентної виплати у випадку заподіяння шкоди майну потерпілих з Фонду страхових гарантій МТСБУ встановлений у розмірі 100 000 грн.

Тобто законодавець звільнив осіб, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону від обов`язку укладати договір обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності та відшкодовувати шкоду завдану їх діями потерпілій особі у межах регламентної виплати.

Відповідно до правової позиції викладеної у постанові ВС від 04 липня 2018 року (справа №755/18006/15-ц, провадження №14-176 цс 18) відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

Зазначене положення свідчить , що ВС відступив від правових позицій, на які посилається апелянт в доводах апеляційної скарги, тому вони не можуть бути враховані апеляційним судом.

Відповідно до положень ст. 1194 ЦК особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Оскільки Закон звільняє відповідача тільки від обов`язку відшкодувати шкоду у межах ліміту регламентної (страхової ) виплати, суд при розгляді дійсної справи повинен був встановити дійсний розмір завданої позивачу шкоди та понесені ним фактичні витрати по відновлювальному ремонту автомобіля.

З наданого сторонами у справі звіту № 787 від 23.08.2017, на підставі якого було здійснено регламенту виплату МТСБУ (а.с. 15 - 25) ринкова вартість автомобіля позивача дорівнює 784190,45 грн, вартість відновлюваних робіт 109846,02 грн, вартість відновлюваних робіт з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин, що підлягають заміні 69148,09 грн.

Відповідно до ст. 76, ч.1, 2 ст.77, ч.2 ст. 78 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 12 , частин 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що розмір завданої йому матеріальної шкоди перевищує встановлений ліміт страхового відшкодування, та того, що йому було завдано матеріальну шкоду у розмірі 131 543 грн 29 коп.

Позивач не заявляв в суді першої та апеляційної інстанцій клопотання по призначення у справі судово технічної експертизи для визначення розміру завданої йому матеріальної шкоди.

З наданих суду нарядів замовлень, складених ТОВ « Автодом Харків» від 02.08.2017 та від 16.08.2017, не можливо зробити висновок про те, що перелічені у цих документах ремонті роботи пов`язані з усуненням пошкоджень, завданих автомобілю саме в результаті ДТП з автомобілем під керуванням ОСОБА_2 (а.с. 27-29).

Належних доказів понесення позивачем фактичних витрат на ремонт автомобіля та їх розмір (платіжні доручення, квитанції про оплату послуг, чеки) матеріали справи не містять.

Тому колегія суду вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги в частині скасування рішення суду про відмову у відшкодуванні матеріальної шкоди.

Оскільки рішення суду в частині відмови у задоволені позову про відшкодування моральної шкоди належним чином не мотивоване, що є порушенням норм процесуального права, судова колегія вважає за можливе вирішити вимоги апеляційної скарги щодо неправильності рішення про відмову у задоволені позову в цій частині поза межами доводів апеляційної скарги.

Відповідно до частин першої-третьої статті 23 ЦК особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Цао Сідун в обґрунтування позову про відшкодування моральної шкоди посилався на те, що в результаті пошкодження автомобіля він зазнав страждання з приводу неможливості експлуатації автомобіля, необхідності витрачати час на організацію ремонту автомобіля та організацію власного життя. Він є приватним підприємцем, використовував автомобіль для перевезення товару до ринку ОСОБА_8 . Крім цього, щодня він або його дружина відвозили на автомобілі доньку до школи та забирали звідти.

Зазначені обставини частково знайшли своє підтвердження в ході перегляду справи в суді апеляційної інстанції, оскільки факт протиправної поведінки відповідача у вигляді порушень правил дорожнього руху, що призвело до ДТП, завдання шкоди майну позивача в результаті ДТП свідчить про наявність в останнього стресу, хвилювань з приводу ремонту пошкодженого майна та втрати звичайних життєвих зав`язків.

Керуючись пунктом 6 ст. 2 ЦК, що визначає справедливість, добросовісність та розумність як загальні засади цивільного законодавства, враховуючи вік позивача та характер завданої йому моральної шкоди судова колегія вважає обґрунтованим визначити суму, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на відшкодування моральної шкоди у розмірі 2 000 грн.

З огляду на вищенаведене, в силу п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України апеляційна скарга представника Цао Сідун підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - зміні з ухваленням у справі нової постанови про задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди.

Згідно з ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що апеляційний суд задовольняє позов та апеляційну скаргу частково, за правилами п. 1 ч. 2, ч. 13 ст. 141, п.п. б, в п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України , судові витрати, пов`язані з розглядом скарги розподіляються між сторонами пропорційно розміру задоволених вимог.

ОСОБА_2 є ветераном війни - учасником бойових дій, тому звільнений від сплати судового збору відповідно до п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011.

Згідно з ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позовні вимоги Цао Сідун підлягають задоволенню частково (на 2,62%), понесені ним судові витрати при сплаті судового збору (768 грн 40 коп. за подачу позовної заяви та 1152 грн 60 коп. за подачу апеляційної скарги) у розмірі 50 грн 33 коп. підлягають компенсації за рахунок держави пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 367 , 368 п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 , який діє в інтересах Цао ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 24 липня 2019 року змінити, скасувавши в частині відмови у задоволенні позову Цао ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди.

Ухвалити в цій частині нову постанову .

Позов Цао ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої дорожньо транспортною пригодою, задовольнити частково.

Стягунти з ОСОБА_2 на користь Цао Сідун 2000 (дві тисячі) гривень на відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Компенсувати за рахунок держави судовий збір, сплачений Цао Сідун, за подання позовної заяви та апеляційної скарги в сумі 50 (п`ятдесят) гривень 33 (тридцять три) копійки в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених частиною 3 статті 389 ЦПК України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 23 грудня 2019 року.

Головуючий О.Ю.Тичкова

Судді А.В.Котелевець

Р.М.Піддубний