Провадження № 22-ц/801/282/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Король О. П.
Доповідач:Копаничук С. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 рокуСправа № 127/16221/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого : Копаничук С.Г.

суддів: Оніщука В.В., Медвецького С.К.

при секретарі Богацькій О.М.

за участю представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача Дзюби Ю.А.

позивач : ОСОБА_5 ,законний представник ОСОБА_6, ОСОБА_7

відповідач :ПАТ «НАСК Оранта»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу законного представника ОСОБА_6, ОСОБА_7 - ОСОБА_5 на рішення Вінницького міського суду від 21.11.2018 року ,ухваленого о 16 годині в приміщенні Вінницького міського суду суддею Королем О.П. у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 - законного представника ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ПАТ «НАСК «Оранта» про стягнення страхового відшкодування ,повний текст якого виготовлено 26.11.2018 року ,-

В с т а н о в и в :

Законний представник неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - ОСОБА_5, інтереси якої представляє ТОВ «Юридична компанія «ЦЕНТР АВТОВИПЛАТ ПОЛІС», звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення страхового відшкодування. Зазначила, щоІНФОРМАЦІЯ_1 відбулась дорожньо-транспортна пригода, під час якої водій ОСОБА_9, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2104», виїхав на зустрічну смугу руху, де скоїв зіткнення із автопотягом у складі вантажного тягача «DAF" під керуванням водія ОСОБА_10, який рухався у зустрічному напрямку. В результаті ДТП пасажир автомобіля «ВАЗ 2104» ОСОБА_11 загинула на місці пригоди.18.10.2017 року постановою прокуратури Одеської області закрито кримінальне провадження №0001287 за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК у зв'язку зі смертю підозрюваного. Відповідальність водія автомобіля марки «ВАЗ 2104», реєстраційний номер НОМЕР_1, на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди застрахована згідно з полісом АК/1661416 у ПАТ «НАСК «ОРАНТА».17.01.2018р. на адресу ПАТ «HACK «ОРАНТА» надіслано заяву про виплату страхового відшкодування в інтересах ОСОБА_5, законного представника ОСОБА_7 та ОСОБА_6 за шкоду, заподіяну автомобілем марки «ВАЗ 2104», реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок якої загинула ОСОБА_11 Сума вимоги складала 174 710,46 грн., що включала 38 672,86 грн. - у відшкодування моральної шкоди та на утримання сина потерпілої ОСОБА_6 і 136 037,16 грн. - у відшкодування моральної шкоди та утримання дочкиі потерпілої ОСОБА_7.04.06.2018 року ПАТ «HACK «ОРАНТА» здійснено виплату страхового відшкодування ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у загальній сумі 55 646,00 грн. Страхова виплата у сумі 119 064,46 грн. страховою компанією розтерміновано на щомісячні платежі, при цьому рішення із зазначенням графіку та розміру щомісячних платежів не надано.

Посилаючись на те, що відтермінування виплати страхового відшкодування на утримання дітей загиблої. суперечить положенням ст. ст. 27.2, 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі «Закон») щодо розміру та термінів виплати ,а також ч.1 ст.1202 ЦК України , просила , подавши заяву від 28.09.2018 р. про збільшення позовних вимог, стягнути з ПАТ «НАСК ОРАНТА» на користь ОСОБА_5 страхове відшкодування (на утримання) в розмірі 130616,10 грн., пеню на підставі ст.36.5 Закону за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування в розмірі подвійної облікової ставки НБУ - 20304,53 грн. та понесені судові витрати у зв'язку з розглядом справи на професійну правничу допомогу 14000 грн.

Рішенням Вінницького міського суду від 21.11.2018 року в задоволенні позову відмовлено .

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить рішення суду скасувати через порушення судом норм матеріального і процесуального права, а по справі ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Зазначила, що суд невірно застосував загальні норми права, ЦК України не віддавши перевагу спеціальній нормі - Закону України «Про , що регулює виплату страхового відшкодування не пізніше 90 днів з дня звернення відповідних осіб за такою виплатою.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вказав, що доводи апеляційної скарги безпідставні, суд ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального права.

Згідно ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Апеляційний суд, заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що останню слід задовольнити.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду не відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 мала місце дорожньо-транспортна пригода, під час якої водій, ОСОБА_9, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2104», виїхав на зустрічну смугу руху, де скоїв зіткнення із автопотягом у складі вантажного тягача «DAF" під керуванням водія ОСОБА_10, який рухався у зустрічному напрямку. В результаті ДТП пасажир автомобіля «ВАЗ 2104» ОСОБА_11 загинула на місці пригоди.

18.10.2017 року постановою прокуратури Одеської області закрито кримінальне провадження №0001287 за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК у зв'язку зі смертю підозрюваного.

Відповідальність водія транспортного засобу - автомобіля марки «ВАЗ 2104», реєстраційний номер НОМЕР_1, на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди застрахована згідно з полісом АК/1661416 у ПАТ «НАСК «ОРАНТА».

17 січня 2018р. на адресу ПАТ «HACK «ОРАНТА» надіслано заяву про виплату страхового відшкодування всього в розмірі 174 710,46 грн. в інтересах ОСОБА_5, законного представника ОСОБА_7 та ОСОБА_6 за за шкоду, заподіяну автомобілем марки «ВАЗ 2104», реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок якої загинула ОСОБА_11

На підставі заяви про виплату страхового відшкодування ПАТ «НАСК «ОРАНТА» було здійснено розрахунок розміру завданих збитків та здійснено виплату: 04.06.2018 р. було виплачено страхове відшкодування ОСОБА_5 у розмірі 19200,00 грн.(моральна шкода завдана малолітній ОСОБА_7.);

Крім того, страховиком прийнято рішення про виплату страхового відшкодування ОСОБА_5 у розмірі 122932,80 грн. на утримання малолітньої ОСОБА_7 Перша частина страхового відшкодування у розмірі 8537,00 грн. була сплачена 04.06.2018 р., а залишок буде сплачуватися щомісячно у розмірі 853,70 грн. у період з липня 2018 р. по серпень 2029 р. - до досягнення малолітньою ОСОБА_7 повноліття - 18 років

Згідно з страховим актом № ОЦВЗ -18-32-950/2 страховиком 04.06.2018 р. виплачено страхове відшкодування ОСОБА_6 у розмірі 19200,00 грн. (моральна шкода);

Згідно з страховим актом ОЦВЗ-Ч-18-32-950/4 страховиком прийнято рішення про виплату страхового відшкодування ОСОБА_6 у розмірі 28172,10 грн. (на утримання). Перша частина страхового відшкодування ОСОБА_6 у розмірі 8537,00грн. була сплачена 04.06.2018 р., а залишок буде сплачуватися щомісячно у розмірі 853,70 грн. у період з липня 2018 р. по травень 2019 р. (до досягнення неповнолітнім ОСОБА_6 повноліття - 18 років.

У зв'язку з порушенням строків виплати страхового відшкодування 05.06.2018 року НАСК «ОРАНТА» було здійснено виплату пені ОСОБА_5 у розмірі 769,05 гривень та 341,95 грн. та ОСОБА_6 у розмірі 769,05 гривень та 341,95 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову до , суд виходив з того, що підстав для стягнення з НАСК «ОРАНТА» на користь законного представника ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - ОСОБА_5 страхового відшкодування в розмірі 130616,10 грн. немає, оскільки ПАТ «НАСК «ОРАНТА» правомірно здійснила розтермінування виплати страхового відшкодування до досягнення дітьми загиблої ОСОБА_11 18-річного віку на підставі п.п. 27.2. ст. 27 Закону, п. 1 ч. 1 ст. 1200 ЦК України та ч. 1 ст. 1202 ЦК України.

Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки суд дійшов до нього з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом, в умовах свободи та гідності. При ухваленні з цією метою законів основною метою має бути найкраще забезпечення інтересів дитини.

Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто несе відповідальність за дитину, насамперед для її батьків.

Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності) регулюються Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV), який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Пунктом 2.1 ст. 2 Закону № 1961-IV відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Згідно зі ст. 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Пунктом 23.1 ст. 23 Закону № 1961-IV передбачено, що шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, пов'язана із смертю потерпілого.

Статтею 1200 ЦК України встановлено, що у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Шкода відшкодовується дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років). Шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував.

Разом з тим, відповідно до статті 27.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка є спеціальною нормою, що регулює спільні правовідносини, страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Статтею 27.5 встановлено, що відшкодування шкоди, пов'язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду.

Згідно ст.1 ЗУ «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до ст. 8 Закону страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Статтею 9 Закону передбачено, що страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Відповідно до ст. 20 Закону страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику, при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Відповідно до вимог ст. 639 ЦК України договір являється обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п. 3. ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Разом з тим, питання стягнення пені за прострочення виплати страхового відшкодування регулюється ст.36.5 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка є спеціальною нормою, що застосовується до спірних правовідносин, так як вони виникли з приводу неналежного виконання обов'язків страховиком

Страховиком прийнято рішення про виплату страхового відшкодування ОСОБА_5 у розмірі 122932,80 грн. на утримання малолітньої ОСОБА_7 Перша частина страхового відшкодування у розмірі 8537,00 грн. була сплачена 04.06.2018 р., а залишок буде сплачуватися щомісячно у розмірі 853,70 грн. у період з липня 2018 р. по серпень 2029 р. - до досягнення малолітньою ОСОБА_7 повноліття - 18 років

Згідно з страховим актом № ОЦВЗ -18-32-950/2 страховиком 04.06.2018 р. виплачено страхове відшкодування ОСОБА_6 у розмірі 19200,00 грн. (моральна шкода);

Згідно з страховим актом ОЦВЗ-Ч-18-32-950/4 страховиком прийнято рішення про виплату страхового відшкодування ОСОБА_6 у розмірі 28172,10 грн. прийнято рішення та виплачено відшкодування для утримання сина загиблого у зв'язку із втратою годувальника у розмірі 115 200,00 гривень.

Разом із тим, розтермінування виплати страхового відшкодування на утримання дітей загиблої суперечить положенню ст.36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з огляду на наступне.

Статтею 36.2 вищевказаного Закону передбачено, що страховик, приймаючи рішення про виплату страхового відшкодування, зобов'язаний виплатити його в передбачений 90-денний строк з моменту отримання заяви про виплату страхового відшкодування.

Тобто, вказана вище норма встановлює обов'язок страховика виплатити страхове відшкодування не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування та не дає страховику право на розтермінування виплати страхового відшкодування поза межами 90-денного строку з моменту отримання заяви про виплату страхового відшкодування.

Однак, всупереч ст.36.2 Закону, страховиком здійснено лише часткову виплату страхового відшкодування.

Згідно з ст.2.1 Закону «Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства, України, то застосовуються норми цього Закону.»

Стаття ст. 1202 ЦК України передбачає, що відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю потерпілого здійснюється щомісячними платежами.

Однак, ЦК України є загальним нормативно-правовим актом, а Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є спеціальним нормативно-правовим актом та регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

При розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

Тобто, Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає спеціальні до ЦК України строки виплати страхових відшкодувань у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а відтак: саме спеціальний закон підлягає застосуванню при відшкодуванні страховиком шкоди, заподіяної смертю особи при експлуатації наземних транспортних засобів.

Відтак, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача страхового відшкодування підлягають задоволенню.

На утримання малолітньої ОСОБА_7 було виплачено 10244,4 грн, тому розмір невиплаченого страхового відшкодування становить 112 688, 4 грн, на утримання неповнолітнього ОСОБА_12 було виплачено 10244,4 грн., розмір невиплаченого страхового відшкодування становить 17 927,7 грн. (а.с. 83), всього розмір невиплаченого страхового відшкодування становить 130 616,1 грн.

На підставі викладених норм права та встановлених у справі обставин, що мають істотне значення, апеляційний суд дійшов висновку, що оскільки відповідно до п. 27.5 ст. 27 Закону № 1961-IV відшкодування шкоди, пов'язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати, а найкраще забезпечення інтересів дитини, що є керівним принципом законодавства, забезпечується одноразовою виплатою, апеляційний суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відтак підлягає стягненню з ПАТ «НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_5 страхове відшкодування на утримання ОСОБА_6, ОСОБА_7 в розмірі 130616,10 грн. однією виплатою, що відповідає вимогам розумності та справедливості і за даних конкретних обставин здійснене для забезпечення прав дітей на рівень життя, достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Окрім цього, з моменту отримання страховою компанією заяви про виплату страхового відшкодування пройшло більше шести місяців, однак страховиком не виплачено належного страхового відшкодування у зв'язку з втратою годувальника, а тому страховик на підставі п.36.5 Закону зобов'язаний сплатити потерпілим пеню за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, а саме за період з 17.04.2018 року по 27.09.2018 року у розмірі 20304 гривень (розрахунок пені долучено до позивачем до позовної заяви).

Відповідно до положень ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов'язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.

Заявлені стороною позивача до стягнення з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 14000 гривень підлягають до задоволення, оскільки позивачем надані докази, передбачені ч.ч.2,3 ст.137 ЦПК України для підтвердження і обґрунтування таких судових витрат.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір в сумі 1762 гривні підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Враховуючи, що оскаржуване рішення суду першої інстанції у даній справі ґрунтується на недоведених обставинах, які суд вважав установленими, висновки суду не відповідають обставинам справи та зроблені з порушенням норм матеріального та процесуального права, рішення суду підлягає скасуванню з постановленням нового про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Керуючись ст. 374, 379, 382 ЦПК України,

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу законного представника ОСОБА_6, ОСОБА_7 - ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду від 21.11.2018 року скасувати.

Позов законного представника ОСОБА_6, ОСОБА_7 - ОСОБА_5 до ПАТ «НАСК «Оранта» про стягнення страхового відшкодування задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь неповнолітнього ОСОБА_6 та малолітньої ОСОБА_7 в особі законного представника ОСОБА_5 страхове відшкодування на їх утримання станом на 01.09.2018 року в розмірі 130616,10 грн., а також пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ - 20304,53 грн. та понесені судові витрати у зв'язку з розглядом справи на професійну правничу допомогу 14000 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь держави судовий збір в сумі 1762 грн.

Дані учасників справи:

Позивач ОСОБА_5, місце проживання : АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2:

ОСОБА_6, місце проживання : АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3;

Відповідач Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», місце знаходження : 02081 м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-Д, .

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду на протязі тридцяти днів з дня виготовлення її повного тексту .

Головуючий: Копаничук С.Г.

Судді: Медвецький С.К.

Оніщук В.В.

Згідно з оригіналом:

Суддя: Копаничук С.Г.