Справа № 495/5120/19
№ провадження 2/495/2177/2019
З А О Ч Н Е р і ш е н н я
26 листопада 2019 рокум. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,
за участю секретаря Іванченко А.С.,
Справа № 495/5120/19
за участю учасників справи:
особисто позивача - ОСОБА_1 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Білгород - Дністровському Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,
19 червня 2019 року позивач ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, просить суд: шлюб між нею та відповідачем розірвати; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн, починаючи з дня надання позовної заяви та до повноліття дитини; стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною трирічного віку, витрати по сплаті судового збору.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 03.04.2018 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, від якого сторони мають доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Спільне життя як чоловіка та жінки вони припинили у листопаді 2018 року, спільного господарства не ведуть, живуть окремо один від одного, відповідач не цікавиться її життям та життям доньки, скоює кримінальні правопорушення, подальше існування шлюбу вважає неможливим.
Окрім того, донька проживає разом із нею та знаходиться на її повному утриманні.
У даний час відповідач працює за приватним наймом в м. Одеса, щомісячно має доходи, тому вказує, що батько дитини спроможний сплачувати аліменти на її утримання та утримання дитини.
З цих підстав вона і звернулась до суду з даним позовом.
В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала, просить суд їх задовольнити з підстав наведених у позові.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома.
Зі згоди позивача, про що свідчить її заява, суд ухвалою на місці, перейшов до заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. ст. 280 - 281 ЦПК України.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного.
Матеріалами справи встановлено, що дійсно 03.04.2018 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 03.04.2018 року.
Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Разом з тим, у відповідності до ч. 2 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину, щодо другого з подружжя або дитини.
Мораторій на безперешкодне розірвання шлюбу, встановлений законодавцем з метою створення умов для повноцінного виховання дитини та полегшення праці матері, підтримання матері у період її тимчасової непрацездатності.
Однак, у ст. 110 СК передбачені і певні випадки, за наявності яких розірвання шлюбу все ж таки можливе.
Такими випадками є ситуації: 1) коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину, щодо другого з подружжя або дитини; 2) якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою; 4) якщо за рішенням суду відомості про чоловіка як батька дитини виключено із актового запису про народження дитини.
З приєднаних до матеріалів справи документів, вбачається, що на час звернення з позовом до суду спільній дитині позивача та відповідача не виповнилось одного року.
Будь-які виключення, попри встановлену законодавцем заборону щодо можливості розірвання шлюбу позивачем не надано.
Копія вироку, що приєднана позивачем до її позову жодним чином не підпадає під виключення мораторію для безперешкодного розірвання шлюбу.
Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу пред`явлений у період чинності законодавчо встановленої заборони для безперешкодного розірвання шлюбу, у зв`язку із чим задоволенню не підлягає в цій частині.
Стосовно вимог про стягнення аліментів на дитину, суд приходить до наступного.
Так, судом встановлено, що сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданим Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області.
У відповідності до довідки № 2245 від 12.06.2019 року, виданої виконавчим комітетом Мологівської сільської ради, ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з матір`ю та знаходиться на повному її утриманні.
Таким чином, дитина зареєстрована та проживає разом із матір`ю, позивачем по справі.
Позивач у своєму позові зазначає, що відповідач матеріальної допомоги на утримання їх спільної дитини не надає, в той час як має можливість її надавати.
Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
У відповідності до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», встановлено з 01.01.2019 року прожитковий мінімум дітей віком від 6 років складає 2027 грн, до 6 років - 1626 грн; з 01 липня 2019 року пo 30 листопада 2019 року - 1699 грн для дітей віком до 6 років ; з 01 липня пo 30 листопада - 2118 грн для дітей віком від 6 до 18 років.
У відповідності до ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів малолітньої дитини, враховуючи, що ст. 180 СК України покладає обов`язок утримувати дитину на обох батьків, прийнявши до уваги вікову категорію дитини, а також те, що стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, однак з урахуванням недоведеності достатнього матеріального становища платника аліментів, суд приходить до висновку, що в даному випадку доцільним буде визначити мінімальний гарантований розмір аліментів на утримання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому з відповідача слід стягнути аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 849, 50 грн щомісячно, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частини підлягають частковому задоволенню.
Стосовно вимог позивача щодо стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Отже, передумовою стягнення аліментів такої категорії є додержання двох умов: проживання дитини у одного з подружжя та можливість другого з подружжя надавати матеріальну допомогу.
Враховуючи вищевикладене, оскільки станом на момент звернення позивача до суду дитині ще не виповнилось три роки, суд приходить до висновку про можливість стягнення аліментів з часу виникнення спірних правовідносин, тобто з моменту подачі до суду вказаної позовної заяви, а саме з 19.06.2019 року до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1000 грн щомісячно, тому суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів у межах суми платежу за один місяць.
У відповідності до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку з частковою обґрунтованістю позовних вимог позивача також підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768, 40 грн.
Сплачений позивачем, згідно квитанції № 96 від 11.06.2019 року судовий збір у розмірі 768,40 грн. /за подачу до суду позову про розірвання шлюбу/ у зв`язку із відмовою у задоволенні позову у цій частині, стягненню з відповідача не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 84, 180-184,191 СК України, ст.ст. 12, 13, 83, 263-265, 280-281, 354, 430 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити частково .
Стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 849, 50 грн, щомісячно на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з дня звернення до суду, а саме з 19.06.2019 року і до повноліття доньки, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 включно.
Стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , аліменти на її утримання у розмірі 1000 грн щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, а саме з 19.06.2019 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 включно.
Стягнути з ОСОБА_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн./за подачу до суду позову про стягнення аліментів/
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 , суми платежу за один місяць, відповідно до вимог ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України.
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.
Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.
У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт № НОМЕР_3 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт серії НОМЕР_5 , ІПН: НОМЕР_6 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складений 29 листопада 2019 року.

С У Д Д Я :