Справа №173/320/19
Провадження №2/173/567/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої - судді Петрюк Т.М.

При секретарі Зубачевській О.А.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області про зняття арешту з майна,-

ВСТАНОВИВ:

08.02.2019 року до суду звернулася позивач ОСОБА_1, з позовом до відповідача ОСОБА_2 районного ВДВС ГТЮ в Дніпропетровській області про зняття арешту з майна

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 11.02.2019 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін на 28 лютого 2019 року.

Відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав.

Згідно заявлених позовних вимог позивач просить зняти арешт з належного їй нерухомого майна, яке складається з Ѕ частини магазину, розташованого за адресою: м. Верхньодніпровськ вул. Авраменко ,33/2

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: з 26 березня 2018 року в провадженні Верхньодніпровського районного ВДВС ГТЮ в Дніпропетровській області перебуває виконавче провадження № 56055158 з примусового виконання виконавчого листа № 173/1467/17, виданого 22.03.2018 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_3 на її користь аліментів на утримання сина Миколи, 27.01.2000 року в розмірі 2000 грн.

В рамках даного провадження, державним виконавцем Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Дніпропетровській області ОСОБА_4, 13 квітня 2018 року було винесено постанову про накладення арешту на майно боржника. А саме на Ѕ частину магазину, розташованого за адресою: м. Верхньодніпровськ вул. Авраменко ,33/2.

16 січня 2019 року вона звернулась до відповідача із заявою про скасування постанови про накладення арешту на майно, так як вважає її незаконною, винесеною з порушенням норм діючого законодавства, та такою, що порушує її права як власника майна, однак відповідач листом від 17.01.2019 року, відмовив скасувати постанову про накладення арешту належного їй майна, що й стало підставою звернення до суду.

Справа розглядалась в спрощеному провадженні без виклику сторін.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з'ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини

Судом встановлено, що з 26 березня 2018 року в провадженні Верхньодніпровського районного ВДВС ГТЮ в Дніпропетровській області перебуває виконавче провадження № 56055158 з примусового виконання виконавчого листа № 173/1467/17, виданого 22.03.2018 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь позивача аліментів на утримання сина Миколи, 27.01.2000 року в розмірі 2000 грн.

В рамках даного провадження, державним виконавцем Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Дніпропетровській області ОСОБА_4, 13 квітня 2018 року було винесено постанову про накладення арешту на майно боржника. А саме на Ѕ частину магазину, розташованого за адресою: м. Верхньодніпровськ вул. Авраменко ,33/2.

16 січня 2019 року позивач звернулась до відповідача із заявою про скасування постанови про накладення арешту на майно, так як вважає її незаконною, винесеною з порушенням норм діючого законодавства, та такою, що порушує її права як власника майна, однак відповідач листом від 17.01.2019 року, відмовив скасувати постанову про накладення арешту належного їй майна, що підтверджується копією повідомлення державного виконавця від 17.01.2019 року № 542/13.31-14.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» - Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» - Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішенн

Відповідно до ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» - У разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у звязку із закінченням виконавчого провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» - ОСОБА_4 майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» - Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном.

Судом встановлено, що за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2016 року у справі за № 173/466/16-ц в порядку розподілу спільного сумісного майна подружжя, за позивачем було визнано право власності на магазин (нежитлове приміщення) загальною площею 62.9 кв.м.. розташоване за адресою: м. Верхньодніпровськ вул. Авраменка, 33/2. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.12.2016 року, рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2016 року було залишене без змін.

Право приватної власності позивача ОСОБА_1М, на магазин (нежитлове приміщення) загальною площею 62.9 кв.м.. розташоване за адресою: м. Верхньодніпровськ вул. Авраменка, 33/2 зареєстроване 12 квітня 2017 року в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Таким чином судом встановлено, що позивач ОСОБА_1. є єдиним власником майна : магазину (нежитлового приміщення) загальною площею 62.9 кв.м.. розташоване за адресою: м. Верхньодніпровськ вул. Авраменка, 33/2. Так як рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2016 року, яке набрало законної сили, припинено право спільної сумісної власності ОСОБА_1М,. та ОСОБА_3. на дане майно.

Таким чином накладаючи арешт на зазначене майно у виконавчому провадженні боржником за яким є ОСОБА_3М,. держаний виконавець діяв неправомірно, так як ОСОБА_3, з 15.12.2016 року не власником частини зазначеного майна.

Виходячи з вищевикладеного судом встановлено, що порушене право власності позивача на належне їй майно, яке підлягає захисту у відповідності до обраного позивачем способу захисту порушеного права.

За даних обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог щодо зняття арешту з належного позивачу нерухомого майна, яке складається з Ѕ частини магазину, розташованого за адресою: м. Верхньодніпровськ вул. Авраменко ,33/2

Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768 грн.. 40 коп., суд вважає за можливе покласти на позивача.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263- 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області про зняття арешту з майна - задовольнити

Зняти арешт з належного ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 (паспорт серії АК № 589760, виданий 18 жовтня 1999 року Верхньодніпровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області) зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, нерухомого майна, яке складається з Ѕ частини магазину (нежитлового приміщення) загальною площею 62.9 кв.м., розташованого за адресою: м. Верхньодніпровськ вул. Авраменка, 33/2

Понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768 грн., 40 коп., покласти на позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 (паспорт серії АК № 589760, виданий 18 жовтня 1999 року Верхньодніпровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області) зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Відповідно до п. 15.5 розділу ХШ Перехідні положення ЦПК України апеляційна скарга подається через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із редакцією Цього кодексу

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення апеляційного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 28.02.2019 року

Суддя Петрюк Т.М.

Зареєстроване 28.02.2019 року

Оприлюднене 04.03.2019 року

Дана набрання законної сили: 02.04.2019 року