Справа № 185/7124/15-ц
Провадження № 2/185/75/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
26 липня 2019 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., за участю секретаря судового засідання Мерцалової Н.В., позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Кисельової Л.В., розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні у м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням
23.06.2015 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та просила суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позову вона зазначила, що в будинку АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , останній є племінником ОСОБА_1 . ОСОБА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 від народження і по сьогодні, за даною адресою зареєстрований її племінник ОСОБА_2 , 1978 року народження, який уже близько 15 років тут не проживає і місцезнаходження його не відоме. Будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідач у добровільному порядку не знімається з реєстрації по АДРЕСА_1 . Відповідач виїхав з місця своєї реєстрації ще у 2010 році, забрав всі свої речі і місце його проживання їй не відоме. У наслідок таких дій відповідача вона позбавлена можливості оформити субсидію на оплату комунальних послуг, розпоряджатися своїм майном за своєю волею.
Справа за указаним позовом згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 червня 2015 року передана для розгляду судді Юдійній С.Г.
Ухвалою судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Юдійної С.Г. від 24 червня 2015 року вищезазначену цивільну справу прийнято до провадження.
Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 липня 2015 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом задоволено, та визнано ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 .
Ухвалою судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Врона А.О. від 05 травня 2017 року заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 липня 2015 року у цивільній справі № 185/7124/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом скасовано i призначено справу до розгляду.
Справа за указаним позовом згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 травня 2017 року передана для розгляду судді ОСОБА_3, у зв`язку із закінченням терміну повноважень судді Врони А.О.
Ухвалою судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_3 від 06 червня 2017 року вищезазначену цивільну справу прийнято до провадження.
Справа за указаним позовом згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 вересня 2017 року передана для розгляду судді Головіну В.О., у зв`язку із звільненням з посади судді ОСОБА_3 у відставку.
Ухвалою судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Головіна В.О. від 07 вересня 2017 року вищезазначену цивільну справу прийнято до провадження.
Представник позивача в судовому засіданні просила суд задовільнити позовні вимоги у повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце слухання справи. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідач не подав письмовий відзив на позов.
Суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, та оцінюючи їх у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 4 ст. 82 ЦПК України, визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Статтею 5 ЦПК України, визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Відповідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
На підставі ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією рішення Дніпровського апеляційного суду по справі № 185/265/17 від 15.01.2019 року, яким рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 жовтня 2018 року скасовано, та ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та перерозподіл часток спадкового майна - відмовлено, копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 33829882 від 18.02.2015 року, відповідно до якого вищезазначене домоволодіння належить на праві приватної власності гр. ОСОБА_1 у розмірі частки «1» на підставі свідоцтва про право на спадщину, за законом серія НАМ № 241675 за реєстраційним № 258 від 18.02.2015 року(арк.с.4). Відповідач гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є колишнім є племінником позивача, що підтверджується копією рішення Дніпровського апеляційного суду по справі № 185/265/17 від 15.01.2019 року. Відповідач гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою з Виконкому Межиріцької сільської ради № 1109 від 22.06.2015 року(арк.с.10), та відповідно до довідки з Виконкому Межиріцької сільської ради № 1109 від 22.06.2015 року(арк.с.10) та акту обстеження Виконкому Межиріцької сільської ради гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 близько 15 років не проживає за вищезазначеною адресою, що є більше 12 місяців(арк.с.11).
Однак, добровільно відповідач не бажає знятись з реєстрації за вищезазначеною адресою, договору оренди чи найму житла з позивачем не укладав, особистих речей в ньому не має, комунальні послуги не сплачує.
Таким чином, відповідно до ст. 5 ЦПК України, ст.ст. 163,71 ЖК України та ст. 405 ЦК України, зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1 .
Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а оскільки позов задоволено у повному обсязі, а позивачем сплачено за подачу позову судовий збір у розмірі 243,60 грн., що підтверджується квитанцією(арк.с.1), то суд приходить до висновку, що судові витрати потрібно стягнути з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.76, 81, 263, 264, 265 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 витрати на судовий збір в сумі 243.60 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення суду складено 29 липня 2019 року.

Суддя: В. О. Головін