Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

25 листопада 2019 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Пушкарьової С.П.

при секретарі Четвертак Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Василівка впорядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за Договором позики, суд, -

В С Т А Н О В И В:

У своїй позовній заяві позивач просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на користь ТзОВ «ВЕЛЛФІН» заборгованість за договором позики у розмірі 51 504 гривень і судові витрати по справі у розмірі 1921 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 07.07.2016 року між ним і ОСОБА_2 було укладено Договір позики № 49447 в електронній формі, згідно якого Товариство надало відповідачу позику в розмірі 1200 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, зі сплатою процентів за користування позикою, строком на 15 днів, шляхом перерахування коштів на картковий рахунок. В зв`язку з неналежним виконанням умов договору позики станом на 22.07.2019 року утворилася заборгованість у розмірі 51504 грн. 00 коп. з яких: 1200 грн. - основний борг; 25338 грн. 00 коп. - заборгованість по відстоках; 24966 грн. 00 коп. заборгованість за простроченими відсотками, яку відповідач у добровільному порядку не повертає, тому позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, направив суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує повністю, не заперечив проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, що підтверджується офіційним оголошенням на веб-сайті судової влади України, в судове засідання не з`явився повторно. Про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав, заяв чи клопотань про відкладення судового розгляду не надійшло.

На підставі письмової заяви позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому ст.ст. 247, 280-282 ЦПК України.

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

07 липня 2016 року між ТзОВ «ВЕЛЛФІН» і ОСОБА_1 було укладено Договір позики № 49447, шляхом заповнення останнім Заявки про отримання позики, засобами електронного зв`язку, та підписання електронного договору електронним цифровим підписом

одноразовим ідентифікатором, згідно якого Товариство надало йому позику в розмірі 1200 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, зі сплатою процентів за користування позикою, строком на п`ятнадцять днів, шляхом перерахування коштів на картковий рахунок (а.с. 35-43).

Згідно п. 1.1 Договору позики позикодавець надає позичальникові на умовах, що передбачених договором, грошові кошти в позику в сумі 1200 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою, визначені договором.

Відповідно до п. 1.3. Договору позики строк позики за цим Договором складає 15 днів.

Згідно з п. 1.5. Договору позики нарахування процентів за користування позикою проводиться у відповідності до наступних умов:

- 1,9 процента від суми позики, але не менше ніж 30 гривень за перший день користування позикою;

- 1,9 процента від суми позики щоденно, починаючи з другого дня у межах строку позики, зазначеного у п. 1.2 цього Договору;

- 3,8 процента від суми позики, що не була повернута своєчасно, за кожен день користування позикою понад строк, зазначений у п.1.2 цього Договору уразі невиконання або неналежного виконання Позичальником своїх зобов`язань за цим Договором.

Позивач виконав умови договору, перерахувавши на картковий рахунок відповідача кошти в сумі 1200 грн.

Доказів неотримання грошових коштів відповідачем не надано.

Відповідно до графіку розрахунків до Договору Позики № 49447 від 07.07.2016 року, сума по договору становить 1200 грн., дата погашення 22.07.2016 року, сума до сплати процентів 349 грн. 20 коп. (а.с. 42-43).

Правилами надання грошових коштів у вигляді позики товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», заявкою про отримання позики, передбачено порядок і умови погашення позики, сплату нарахованих за період користування позикою відсотків та інших витрат (а.с. 14-34).

Згідно повідомлення директора ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», 07.07.2016 за дорученням ТзОВ «ВЕЛЛФІН» було здійснено переказ коштів у розмірі 1200 грн. на картку ОСОБА_1 (а.с. 45).

22 липня 2019 року товариством з обмеженою відповідальністю «Веллфін» проведено розрахунок заборгованості за договором позики № 49447 від 07.07.2016 року, з якого вбачається, що заборгованість позичальника ОСОБА_1 на час проведення розрахунку становить 51504 грн., із них: 1200 грн. - заборгованість за основною сумою позики; 25338 грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками згідно договору; 24966 грн. 00 коп. - заборгованість за простроченими відсотками згідно договору (а.с. 44).

Матеріали справи свідчать про те, що оспорюваний договір укладений в електронній формі.

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

За приписами ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Згідно ст. 13 ЗУ «Про електронну комерцію», розрахунки в сфері електронної комерції здійснюються відповідно до ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України.

Розрахунки в сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових розрахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 ЗУ «Про електронну комерцію», способи, строки та порядок розрахунків в сфері електронної комерції визначаються в електронному договорі з урахуванням вимог законодавства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис».

Правила надання грошових коштів у вигляді позики ТОВ «ВЕЛЛФІН» затверджуються рішенням Загальних зборів Учасників ТзОВ «ВЕЛЛФІН» і розміщуються на сайті для ознайомлення всіх зацікавлених осіб.

Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права та обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Положення ст. 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) та прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст. 640 ЦК України - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Згідно ст. 642 ЦК України - відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною та безумовною.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі, відповідно до ст. 1055 ЦК України.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що передбачено ст. 526 ЦК України.

За приписами частин 1, 2 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, відповідаючи перед кредитором за завдані простроченням збитки та за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Судом встановлено, що між ТзОВ «ВЕЛЛФІН» і ОСОБА_1 укладено договір позики засобами електронного зв`язку. Уклавши цей договір та підписавши електронним цифровим підписом, позичальник підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується та зобов`язується неухильно дотримуватися Правил, текст яких розміщений на сайті Позичальника. Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» виконало умови позики, перерахувавши ОСОБА_1 кошти у розмірі 1200 грн. на картковий рахунок.

Оскільки, відповідач не виконує умови договору позики у добровільному порядку, сума отриманого кредиту, проценти за користування ним і проценти за прострочення терміну повернення кредиту, підлягають примусовому стягненню у розмірі 51504 гривень.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, позовні вимоги задоволено, то суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 1921 грн. у рахунок відшкодування витрат, понесених на сплату судового збору при подачі позовної заяви до суду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 509, 525, 612, 641, 642, 644, 626, 627, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 81, 89, 141, 247, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. П`ятихатки Василівського району Запорізької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» заборгованість за договором позики № 49447 в електронній формі від 07 липня 2016 року в розмірі 51 504 (п`ятдесят одна п`ятсот чотири) гривні.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. П`ятихатки Василівського району Запорізької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» 1921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) гривню судових витрат по справі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту.

За заявою відповідача, поданою до суду у тридцятиденний строк з часу отримання його копії, заочне рішення може бути переглянуте Василівським районним судом.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області С.П. Пушкарьова