ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

11 січня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 738/1305/18

Головуючий у першій інстанції - Слісар А. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/76/19

11 січня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 738/1305/18

Головуючий у першій інстанції - Слісар А.В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/76/19

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Шарапової О.Л.,

суддів: Бечка Є.М.. Євстафіїва О.К.,

секретар Кривопиша Я.О.

заявники: ОСОБА_3, ОСОБА_4

заінтересовані особи: Менська районна державна нотаріальна контора, ОСОБА_5.

Особи, які подали апеляційну скаргу - ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Оскаржується рішення Менського районного суду Чернігівської області від 02 жовтня 2018 року, суддя Слісар А.В., повний текст складений 08 жовтня 2018 року.

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2018 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду із заявою, в якій просили встановити, що ОСОБА_6, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Киселівка Менського району Чернігівської області та помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Киселівка Менського району Чернігівської області був рідним братом ОСОБА_7, що народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 (за старим стилем) в с. Киселівка Сосницького повіту Чернігівської губернії та померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Киселівка Менського району Чернігівської області; встановити, що ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Киселівка Менського району Чернігівської області та ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Киселівка Менського району Чернігівської області були подружжям; встановити, що ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Киселівка Менського району Чернігівської області був дідусем ОСОБА_3, який народивсь ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Киселівка Менського району Чернігівської області та ОСОБА_4, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_7 в с. Киселівка Менського району Чернігівської області.

Заявлені вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_7, спадщину після неї у встановленому законодавством порядку прийняв брат ОСОБА_6, який доглядав за належним спадкодавцеві будинком, сплачував страхові платежі, але юридично спадщини не оформив. 18 лютого 2000 року ОСОБА_6 склав заповіт, згідно з яким все його майно заповів їм, заявникам. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6. Вони звернулись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але нотаріусом було ро»яснино, що отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, як онукам спадкодавця, не є можливим із-за недоведеності шлюбних відносин між померлими ОСОБА_6 і ОСОБА_8, розбіжностях у документах про народження, які підтверджують родинні відносини між ОСОБА_6 і ОСОБА_7, а також розбіжностях у документах, які підтверджують, що померлий ОСОБА_6 є їх дідусем. Розбіжності полягають в тому, що в повторно виданому свідоцтві про народження та в свідоцтві про шлюб прізвище їх дідуся зазначено як « ОСОБА_6»», а в свідоцтві про смерть « ОСОБА_6»; в свідоцтві про шлюб прізвище дружини їх дідуся зазначено як «ОСОБА_6», а в свідоцтві про смерть - як «ОСОБА_6»; в архівній довідці Державного архіву Чернігівської області прізвище батьків сестри дідуся зазначено як « ОСОБА_6», а в свідоцтві про народження їх дідуся прізвище батьків зазначено як « ОСОБА_6».

Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 02 жовтня 2018 року у задоволенні заявлених вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просять оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити заявлені вимоги.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що оскаржуване рішення є незаконним. Особи, які подали апеляційну скаргу, посилаються на те, що вони до суду першої інстанції надали письмові докази на підтвердження того, що ОСОБА_6 і ОСОБА_8 були подружжям, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 - рідними братом і сестрою, та що померлий ОСОБА_6 є їх дідусем; в судовому засіданні також були допитані свідки. Особи, які подали апеляційну скаргу, вказують на те, що за приписами Податкового кодексу України вони, як особи другого ступеня спорідненості, будуть звільнені від сплати податків на спадщину.

Відзиви на апеляційну скаргу у встановлений термін учасниками справи не подавалися.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасника справи, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_7, спадщину після якої у встановленому законодавством порядку прийняв ОСОБА_6

10 січня 1997 року ОСОБА_6 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на майно померлої ОСОБА_7, а саме: на житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1; свідоцтво про право на спадщину видане державним нотаріусом Менської державної нотаріальної контори, зареєстроване за № 2-34.

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_8, спадщину після якої у встановленому законодавством порядку прийняв ОСОБА_6

18 лютого 2000 року ОСОБА_6 склав заповіт, яким розпорядився, що все його майно, яке до дня його смерті виявиться йому належним, в чому б воно не заключалось і де б воно не знаходилось, в тому числі і жилий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_2 заповів громадянам ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в рівних долях; заповіт був посвідчений Киселівської сільської радою 18 лютого 2000 року, зареєстрований в реєстрі за № 8.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6, спадщину після якого у встановленому законодавством порядку прийняли заявники по справ.

Згідно з свідоцтвом про шлюб, виданого 24 вересня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Менського районного управління юстиції ОСОБА_4 змінила прізвище на «ОСОБА_4».

23 липня 2018 року заявники, як онуки ОСОБА_6, отримали свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майно останнього, а саме : кожний на 1/2 частину права на земельну частку (пай).

Згідно з листами державного нотаріуса Менської районної державної нотаріальної контори № 02-17 від 27 липня 2018 року заявникам по справі роз»яснино, що оскільки вони бажають отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, у якому б було зазначено їх родинні відносини зі спадкодавцем ОСОБА_6, їм необхідно звернутися до суду за встановленням факту родинних відносин, що померлий ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були рідними братом та сестрою, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 були подружжям, та що померлий ОСОБА_6 є їх дідом.

За змістом ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Згідно п. п. 5.16 п. 5 г. 10 р. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо в заповіті зазначені родинні відносини спадкоємця зі спадкодавцем, нотаріус перевіряє документи, що підтверджують факт родинних відносин, та за бажанням спадкоємців зазначає про родинні відносини у свідоцтві про право на спадщину за заповітом.

Відмовляючи у задоволенні заявлених вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що у заповіті ОСОБА_6 від 18 лютого 2000 року не зазначено родинні відносини спадкодавця із спадкоємцями, що робить неможливим видачу нотаріусом заявникам свідоцтва про право на спадщину за заповітом із зазначенням їх родинних відносин із ОСОБА_6, а тому факт, який просять встановити заявники, не буде породжувати юридичні наслідки у вигляді зазначення у свідоцтві про право на спадщину за заповітом їх родинних відносин із спадкодавцем.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, який узгоджується з матеріалами справи та приписами законодавства.

Доводи апеляційної скарги про те, що вони до суду першої інстанції надали письмові докази на підтвердження того, що ОСОБА_6 і ОСОБА_8 були подружжям, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 - рідними братом і сестрою, та що померлий ОСОБА_6 є їх дідусем; в судовому засіданні також були допитані свідки, не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, оскільки у заповіті ОСОБА_6 від 18 лютого 2000 року не зазначено родинні відносини спадкодавця із заявниками по справі, що робить неможливим видачу нотаріусом заявникам свідоцтва про право на спадщину за заповітом із зазначенням їх родинних відносин із ОСОБА_6, тобто факт, який просять встановити заявники, не буде породжувати юридичні наслідки у вигляді зазначення у свідоцтві про право на спадщину за заповітом їх родинних відносин із спадкодавцем.

Доводи апеляційної скарги про те, що за приписами Податкового кодексу України вони, як особи другого ступеня спорідненості, будуть звільнені від сплати податків на спадщину, не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, оскільки при зверненні до суду першої інстанції заявлені вимоги не були обґрунтовані вказаними обставинами; органи фіскальної служби не були залучені до участі у справі як заінтересовані особи.

В ході апеляційного розгляду справи представник заявників пояснив, що після смерті ОСОБА_8 та ОСОБА_7 залишилося спадкове майно у вигляді права на земельну частку пай, а тому заявники звернулися з заявою про встановлення факту родинних відносин та факту шлюбних відносин.

Дані посилання представника заявників не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, оскільки при зверненні до суду першої інстанції заявлені вимоги не були обґрунтовані вказаними обставинами. З матеріалів спадкових справ вбачається, що нотаріусу не були надані оригінали сертифікатів на право на земельну частку ( пай) на ім.»я ОСОБА_8 та ОСОБА_7 Крім того, право заявників на земельну частку (пай) за відсутності оригіналу сертифікату на право на земельну частку ( пай) має вирішуватися в порядку позовного провадження.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - залишити без задоволення, рішення Менського районного суду Чернігівської області від 02 жовтня 2018 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 16 січня 2019 року.

Головуючий : Судді: