Справа № 603/919/18
Провадження №2/603/123/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2019 р. м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Гудкової Ю. Г.

секретар судового засідання Бішко І.М.,

розглянувши у підготовчому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3, про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області (далі ОСОБА_2 сільська рада),третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3, про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 12.01.2003 року померла його тітка ОСОБА_4, після смерті якої відкрилася спадщина на земельні ділянки площею 0,36 га, та 1,73 га, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території ОСОБА_2 сільської ради, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №668206. Вказане майно ОСОБА_4 заповіла позивачу та ОСОБА_5 у рівних долях. ОСОБА_5 дану спадщину не прийняв, на даний час помер. Позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4, фактично вступивши в управління спадковим майном, однак не може отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину, у зв`язку з тим, що заповіт складено на сертифікат, а на даний час видано державний акт на право власності на земельну ділянку.

Просить визнати за ним право власності на вказане вище спадкове майно.

Позивач ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилися, у поданому позові позивач просить розглядати справу без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада не забезпечили в судове засідання явку представника, у відзиві на позов погодилися з обставинами, викладеними у позові, позов визнали повністю, просять розглядати справу за відсутності їхнього представника.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3, залучена до участі у справі ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 5.02.2019 року, у судове засідання не зявилась, її представником ОСОБА_6 подано письмове пояснення, згідно якого ОСОБА_3 погодилася з обставинами, викладеними у позові, проти задоволення позову не заперечила, її представник просить розглянути справу без їхньої участі.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого судового засідання відповідно до ч. 3 ст.200 ЦПК України, в порядку, встановленому ст.206 ЦПК України.

Судом встановлені такі обставини.

Відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №668206 від 28.11.2002 року ОСОБА_4 належала земельна ділянка загальною площею 2,09 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території ОСОБА_2 сільської ради, до складу якої входять земельна ділянка площею 0,36 га, земельна ділянка площею 1,73 га.

Як вбачається зі змісту інформаційного листа Відділу Держгеокадастру у Монастириському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області №607/111-18 від 19.02.2018 року, вищевказаний державний акт на право власності на земельну ділянку видано на підставі сертифіката серії ТР №015714.

ОСОБА_4 померла 12.01.2003 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №115341 від 14.01.2003 року актовий запис №4.

Згідно заповіту, посвідченого 30.03.2000 року секретарем виконавчого комітету ОСОБА_2 сільської ради, зареєстрованого в реєстрі за №18, ОСОБА_4 належний їй на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Підлісне Монастириського району Тернопільської області, заповіла «ОСОБА_7Г.», земельний пай 1 га, в с. Підлісне Монастириського району Тернопільської області згідно сертифіката ТР 015714 заповіла своєму брату ОСОБА_5, а решту 1,19 га, заповіла племіннику «ОСОБА_7Г.».

Судом встановлено, що у заповіті від 30.03.2000 року позивач зазначений як «ОСОБА_7Г.», а згідно паспорта серії СЕ №494953, виданого 14.05.2009 року Калуським МВ УМВС України в Івано-Франківській області, позивач значиться як ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до довідки №277, виданої 31.10.2018 року виконкомом ОСОБА_2 сільської ради, після смерті ОСОБА_4, яка померла 12.01.2003 року, в управління спадковим майном вступив її племінник «ОСОБА_7Г.», ІНФОРМАЦІЯ_1

Як вбачається зі змісту інформаційного листа Монастириської державної нотаріальної контори №5/01-16 від 9.01.2019 року, згідно даних спадкового реєстру спадкова справа після смерті ОСОБА_4, яка померла 12.01.2003 року, не заводилась.

У звязку з тим, що заповіт складено на сертифікат на земельну частку (пай), а на даний час вже видано державний акт на право власності на земельну ділянку, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що вбачається зі змісту інформаційного листа Монастириської державної нотаріальної контори №679/01-16 від 26.10.2018 року.

ОСОБА_5 помер 4.10.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НМ №138242 від 5.10.2011 року, актовий запис №1365.

Після його смерті заведено спадкову справу №1051/2011 від 15.11.2011 року за заявами ОСОБА_8, ОСОБА_3 від 15.11.2011 року, що вбачається з інформаційного листа Івано-Франківської державної нотаріальної контори №206/02-14 від 25.01.2019 року. 22.06.2012 року на імя ОСОБА_8 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом квартиру №350 в м.Івано-Франківську по вул. О.Довженка (вул.Веселова), буд №8/1, на імя ОСОБА_3 22.06.2012 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом грошовий вклад з процентами та компенсаціями по рахунку №1 в ТВБВ №10008/06 Івано-Франківського обласного управління Ощадного банку України (копія спадкової справи додана до матеріалів справи).

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з такого.

Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України Постанови №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК (16.01.2003), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

Згідно ч. 1 ст. 534 ЦК України (1963 р.) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Відповідно до ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

За ч. 2 ст. 553 ЦК УРСР вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу).

У силу ч.2 ст. 554 ЦК УРСР, якщо спадкодавець заповідав усе своє майно призначеним ним спадкоємцям, то частка спадщини, яка належала б спадкоємцеві, який відпав, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними в рівних частках.

Відповідно до п.г ч. 1 ст. 81 та ст. 131 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки також на підставі прийняття спадщини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 фактично вступив в управління спадковим майном, що залишилось після смерті тітки ОСОБА_4, яка померла 12.01.2003 року, тому в силу ч. 2 ст. 554 ЦК УРСР є спадкоємцем за заповітом.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що спадкодавцю ОСОБА_4 належали земельні ділянки площею 0,36 га, та 1,73 га, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території ОСОБА_2 сільської ради, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №668206, позивач є спадкоємцем за заповітом, спадщину прийняв, фактично вступивши в управління спадковим майном, а тому позов підлягає до задоволення, шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на вищевказане спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 200, 206, 259, 263, 265, 268, 273, 354ЦПК України, ст.ст. 534, 548, 549, 553, 554 ЦК УРСР України (1963р.), ст.ст. 81, 131 ЗК України, суд,

у х в а л и в:

ПозовОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3, про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме на:

- земельну ділянку площею 0,36 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №668206;

- земельну ділянку площею 1,73 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №668206.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2 сільська рада Монастириського району Тернопільської області, місцезнаходження: с. Підлісне Монастириського району Тернопільської області, .

Третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії СЕ №093046.

Головуючий суддя ОСОБА_9