Провадження № 22-ц/801/2438/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Венгрин О. О.
Доповідач:Голота Л. О.
УХВАЛА

11 листопада 2019 рокуСправа № 127/10402/17м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Голоти Л.О.,

вирішуючи питання щодо відкриття апеляційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання договору дарування житлового будинку недійсним, визнання недійсним договору дарування земельної ділянки, застосування наслідків недійсності правочинів (повернення Ѕ частки будинку з господарськими приміщеннями і спорудами, 1/2 частки земельної ділянки), визнання права власності на 1/10 частку житлового будинку з прибудовою за кожним позивачем, визнання права власності на 1/10 частку земельної ділянки за кожним позивачем,

за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 19 лютого 2018 року, -

в с т а н о в и в :

До Вінницького апеляційного суду надійшла зазначена цивільна справа з апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 19 лютого 2018 року.

Одночасно з апеляційною скаргою заявником подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, яка обґрунтована тим, що розгляд справи судом першої інстанції відбувався без повідомлення відповідача належним чином про дату, час і місце її розгляду. Він не знав, що до нього пред`явлено позов. Рішення суду першої інстанції ухвалено за його відсутності, після його ухвалення судом копія рішення відповідачу не надсилалась, а отримана ним після звернення до суду із заявою 27 вересня 2019 року. Апеляційну скаргу подано 21 жовтня 2019 року, тобто протягом тридцятиденного строку з дня отримання копії рішення суду першої інстанції відповідно до частини другої статті 354 ЦПК України. Проте, ухвалою Вінницького апеляційного суду від 22 жовтня 2019 року апеляційну скаргу залишено без розгляду та повернуто заявнику відповідно до пункту 9, підпункту 15.5 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідних положень» ЦПК України, згідно яких до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційній скарги подаються за правилами, що діяли до набрання чинності редакцією кодексу від 15 грудня 2017 року. Повторно апеляційну скаргу подано засобами поштового зв`язку 31 жовтня 2019 року.

Ознайомившись із апеляційною скаргою та заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд вважає, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити з огляду на наступне.

Згідно з статтею 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, зокрема на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Згідно з частиною першою статті статтею 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Аналогічний за змістом висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 361/161/13-ц (провадження № 61-37352сво18).

Як видно зі справи, відповідач ОСОБА_5 був обізнаний про її розгляд у Вінницькому міському суді Вінницької області з 27 червня 2017 року, про що свідчить наявне у справі рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви з доданими до неї документами, судову повістку на 04 вересня 2017 року на 11:30 год.) /т.1 а.с. 86/.

Окрім цього, у справі наявні телефонограми про виклик ОСОБА_5 у судові засідання на 11.10.2017 року на 14:10 год; на 09.11 2017 року на 14:10 год; на 19.02.2018 року на 14:10 год /т.1 а.с. 106, 121, 203/.

Також у матеріалах справи містить рекомендоване повідомлення, яке адресоване ОСОБА_5 з судовими повістками про виклик до суду та копією заяви про зменшення позовних вимог, які були повернуті до суду з відміткою відділу поштового зв`язку «за відмовою адресата від одержання» /т.1 а. с. 204-205/.

Твердження в заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження про те, що відмітка відділення поштового зв`язку про відмову адресатом в отриманні поштового відправлення направленого судом 14 грудня 2017 року відповідачу /т.1 а.с. 204/ не відповідає дійсності та його фактичному волевиявленню, а підпис про вручення судової повістки про необхідність з`явитися у судове засідання на 04 вересня 2017 року стоїть не його /т. 1 а. с. 86/, суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, оскільки ці обставини не доведені належним чином (див. постанову Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 травня 2019 року, справа № 333/236/18, провадження № 61-4658св19).

Згідно з пунктом 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Зазначене також узгоджується з висновком Європейського суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року, згідно з яким сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення).

Суд апеляційної інстанції виходить із того, що процесуальний строк апеляційного оскарження, встановлений ЦПК України, забезпечує оперативність цивільного судочинства, дисциплінуючим фактором регламентації процесуальних дій учасників справи, спрямований на незловживання процесуальними правами. Заявник пропустив строк апеляційного оскарження виключно із суб`єктивних, неповажних причин.

Поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_5 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 19 лютого 2018 року подана після спливу одного року з дня складання повного тексту рішення місцевого суду, а наведені в заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження причини його пропуску, суд не вважає такими, що дають правові підстави для поновлення пропущеного строку, адже відповідач був обізнаний про розгляд справи у суді першої інстанції (пункт 1 частин другої статті 358 ЦПК України).

Ураховуючи зазначене, у відкритті апеляційного провадження слід відмовити відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України.

Керуючись статтями 126, 127, 354, 358, 389 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 19 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання договору дарування житлового будинку недійсним, визнання недійсним договору дарування земельної ділянки, застосування наслідків недійсності правочинів (повернення Ѕ частки будинку з господарськими приміщеннями і спорудами, 1/2 частки земельної ділянки), визнання права власності на 1/10 частку житлового будинку з прибудовою за кожним позивачем, визнання права власності на 1/10 частку земельної ділянки за кожним позивачем.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до суду касаційної інстанції.

Суддя Підпис Л. О. Голота

Згідно з оригіналом

Суддя Л. О. Голота