БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 361/3451/17 провадження № 2/361/579/19
У Х В А Л А

«28» лютого 2019 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

за участю секретаря судових засідань - Телепи Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про відвід судді,

в с т а н о в и в:

У провадженні суду перебуває вказана цивільна справа за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 жовтня 2017 року позовні вимоги задоволено.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 липня 2018 року скасовано заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 жовтня 2017 року у справі № 361/3451/17 і призначено справу до розгляду у загальному порядку на

03 жовтня 2018 року.

У порядку автоматизованого розподілу справ між суддями цивільна справа

№ 361/3451/17 23 липня 2018 року передана на розгляд судді Василишину В.О.

Ухвалою суду від 25 липня 2018 року дану справу прийнято до розгляду у загальному порядку та призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 заявив відвід головуючому судді Василишину В.О., який мотивував тим, що повторний розподіл зазначеної цивільної справи після скасування заочного рішення здійснено поза порядком, визначеним законодавством і є нічим іншим як втручанням в автоматизовану систему документообігу суду. У матеріалах зазначеної цивільної справи відсутнє відповідне розпорядження керівника апарату суду та протокол автоматизованого розподілу справи із зазначенням підстави його здійснення.

Представник позивача публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - Янчук А.А. у судове засідання не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи 28 лютого 2019 року без його участі.

Суд, дослідивши доводи, викладені в заяві, обґрунтування заявленого відводу, дійшов наступного висновку.

Відповідно до частин першої, другої, сьомої та восьмої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Підстави для заяви відводу судді передбачені статтями 36, 37 ЦПК України.

Так, статтею 36 ЦПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (недопустимість повторної участі судді в розгляді справи).

09 червня 2017 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від

09 червня 2017 року головуючим суддею визначено суддю Сердинського В.С.

Заочним рішенням суду від 17 жовтня 2017 року позовні вимоги задоволено.

18 липня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду від 17 жовтня 2017 року, головуючим суддею у даній справі також визначено

Сердинського В.С.

Ухвалою суду від 23 липня 2018 року заочне рішення у справі № 361/3451/17 скасоване.

Після скасування судом заочного рішення відповідальним працівником апарату Броварського міськрайонного суду на основі поточної обліково-статистичної картки (далі - ОСК) була створена нова ОСК на справу позовного провадження після скасування заочного рішення. За правилами поєднання для її розгляду мав бути визначений суддя Сердинський В.С.

Відповідно до наказу голови Броварського міськрайонного суду Київської області від

11 липня 2018 року № 50-с судді Сердинському В.С. у період з 06 серпня по 23 серпня 2018 року надана відпустка.

Згідно з рішенням Ради суддів України від 12 квітня 2018 року № 16 до підключення до модуля автоматизованого розподілу справ та інших підсистем використання яких є обов'язковим для його роботи, в судах застосовуються норми Положення про автоматизовану систему документообігу суду у редакції, затвердженій рішенням Ради суддів України від 15 вересня

2016 року та Засади використання автоматизованої системи документообігу суду, затверджені рішенням зборів суддів відповідного суду.

Таким чином, при здійсненні автоматизованого розподілу справ суд керувався не тільки Положенням про АСДС, а й Засадами використання автоматизованої системи документообігу Броварського міськрайонного суду Київської області, затвердженими рішенням зборів суддів від 01 квітня 2016 року № 5 із змінами і доповненнями.

Підпунктом 2.3.3 пункту 2.3 Положення про АСДС передбачено, що не розподіляються конкретному судді судові справи, що надійшли за 14 днів, якщо інше не встановлено зборами суддів відповідного суду, до початку відпустки (якщо її тривалість становитиме не менше

14 календарних днів).

Автоматизований розподіл даної цивільної справи по новій ОСК був здійснений на загальних підставах один раз.

Із відповіді державного підприємства «Інформаційні судові системи» від 28 листопада 2018 року вбачається, що у комп'ютерній програмі «Д-3» на виконання ухвали про скасування заочного рішення, необхідно було створити ОСК на цивільну справу (позовне провадження) на основі ОСК на заяву про перегляд заочного рішення і виконати розподіл для здійснення передачі раніше визначеному складу суду. Далі, при настанні умов, викладених у підпункті 2.3.50 пункту 2.3 Положення, здійснити повторний автоматизований розподіл у справі. У даному випадку було створено ОСК 13 і виконано в ній автоматизований розподіл на загальних підставах, згідно із підпунктами 2.3.20-2.3.34 пункту 2.3 Положення. Повторний автоматизований розподіл відсутній.

Відповідно до частин першої та другої статті 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Статтею 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов'язковими для виконання Україною. Вказаний Закон прямо закріплює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно із частиною першою статті 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться» (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії» від 26 жовтня 1984 року).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» та рішення у справі «Кастілло Альгар проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року).

У справі «П'єрсак проти Бельгії» Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб'єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об'єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу.

Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб'єктивний та об'єктивний аспект.

Щодо суб'єктивної складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з'являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, але якщо з'являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об'єктивному розгляді справи.

З огляду на викладене, а також ті обставини, що дана справа перебувала у провадженні судді Сердинського В.С., під його головуванням постановлено заочне судове рішення, яке у подальшому скасоване, а справа призначена до розгляду, то з метою уникнення сумнів щодо необ'єктивності судді Василишина В.О., а також можливого скасування судового рішення у справі з підстав його постановлення неуповноваженим складом суду, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви про відвід.

На підставі викладеного та керуючись статтями 36, 39, 40 ЦПК України,

у х в а л и в:

Заяву представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про відвід судді - задовольнити.

Відвести суддю Василишина Валерія Олександровича від розгляду цивільної справи

№ 361/3451/17.

Справу передати до канцелярії суду для визначення судді у порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України.

Ухвала окремому апеляційному оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя В.О.Василишин