"29" листопада 2019 р. Справа № 363/1970/13-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2019 року Вишгородського районний суд Київської області в складі головуючого-судді Чіркова Г.Є., при секретарі Гавриленко Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді заяву ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

представник заявника звернувся до суду із заявою про заміну первісного стягувача ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у зв`язку з переходом до зазначеного товариства прав кредитора, відповідно до договору купівлі-продажу прав вимоги № 1930/К від 18 вересня 2019 року.

Учасники процесу, будучи повідомленими про розгляд справи, до суду не прибули.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи та заяви, дійшов наступного.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 01 листопада 2013 року, яке набрало законної сили, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» суму заборгованості за кредитним договором № 0 від 14 грудня 2007 року в розмірі 193 475 грн. 04 коп., а також судовий збір в розмірі 1 934 грн. 75 коп., а всього 195 409 грн. 79 коп..

18 вересня 2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги №1930/К, згідно якого право грошової вимоги за кредитним договором 1 від 14 грудня 2007 року, що підтверджується додатком до договору купівлі-продажу прав вимоги № 1930/К від 18 вересня 2019 року.

27 грудня 2013 року представнику позивача видано виконавчий лист.

Згідно ч. 1 ст. 1077 та ст. 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової кошти вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

Згідно ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як передбачено ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (ч. 1 ст. 517 ЦК України).

Згідно ч. 1, 5 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про заміну стягувача відповідає змісту ст.ст. 512 і 514 ЦК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. 260, 442 ЦПК України,

ухвалив:

заяву задовольнити повністю.

Замінити стягувача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у цивільній справі №363/1970/13-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її підписання шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області.

Суддя