Справа № 265/5822/19
Провадження № 2/265/1651/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

04 листопада 2019 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Шиян В.В.,

за участю секретаря Себко Г.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, з якою проживає дитина, -

В С Т А Н О В И В :

22 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з позовом, яким просила6

- стягнути з відповідача на її користь, на утримання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття;

- стягнути з відповідача на її користь, на її утримання, аліменти у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною трьох років

- допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 07 червня 2018 року, який був розірвано на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 16 листопада 2018 року. Від шлюбу мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Вона ж перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років та потребує матеріальної підтримки відповідача. Наведене змусило її звернутись до суду з даним позовом.

До суду позивач не прибула, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідачу судові повістки із викликом до суду надсилались за адресою його проживання, зазначеною у позові, однак конверти повернуті суду без отримання адресатом з невідомих причин. Крім того, виклик відповідача здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, відповідно до ч. 10 ст. 187 ЦПК України. Проте відповідач до суду не прибув, відзиву на позов не надав, будь-яких заяв (клопотань) від нього не надходило.

За наведених обставин суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280, 281 ЦПК України, та дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наведеного.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 16 листопада 2018 року, яке набрало законної сили 17 грудня 2018 року, шлюб, зареєстрований 07 червня 2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано.

Також встановлено, що ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 ; її батьками зазначені: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини.

В За змістом ст. 18 Конвенції ООН про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

За ст. 27 Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Враховуючи, що утримання дитини є не правом, а обов`язком батьків, а відшукуваний позивачем розмір аліментів на одну дитину є беззаперечним, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред"явлення позову (22 серпня 2019 року) і до досягнення дитиною повноліття.

Щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 49 Сімейного кодексу України дружині-матері мають бути створені у сім`ї умови для поєднання материнства із здійсненням нею інших прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 75 Сімейного Кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той з подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Частина 4 статті 84СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища і розірвання шлюбу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Враховуючи наведене, а також те, що суду не надано докази неможливості відповідача надавати позивачу матеріальну допомогу, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на користь дружини у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною, ОСОБА_3 , трьох років.

Крім того, згідно до вимог ст.ст. 133, 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий в сумі 1536,80 (по 768,40 гривень за кожну вимогу).

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 133, 141, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, з якою проживає дитина - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 серпня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення дитиною, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 1536,80 гривень.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відома адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивачем рішення суду може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України від 15 грудня 2017 року апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено та підписано 04 листопада 2019 року.

Суддя :