Номер провадження: 22-ц/813/4303/19
Головуючий у першій інстанції Луняченко В.О.
Доповідач Ващенко Л. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2019 року м. Одеса

Колегія суддів Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Ващенко Л.Г.

суддів Вадовської Л.М., Сєвєрова Є.С.,

за участі секретаря Чепрас А.І.,

з участю: представника позивача Захарова Р.О. і представника акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця»

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця» на рішення Київського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2018 року (одноособово суддя Луняченко В.О.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця» про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, стягнення моральної шкоди,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

(короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції)

16.10.2018 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця» (далі-АТ «Українська залізниця») про визнання наказу виробничого підрозділу АТ «Українська залізниця» № ПКВЧДКЗ-07/062 від 23.08.2018 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника поїзду (пасажирського) ОСОБА_1 » - незаконним та таким, що підлягає скасуванню і стягнення з відповідача на його користь на відшкодування моральної шкоди у розмірі 15 000 гривень

Позов обґрунтовано наступним.

Наказом в.о. начальника депо від 23.08.2018 року №ПКВЧДКЗ-07/62, за неналежне виконання в частині порушення етики поведінки при обслуговуванні пасажирів, порушення п.10.2.5. «Інструкції начальника пасажирського потягу», позивачу, згідно із п.1 ст. 147 КзпП України, оголошено догану.

Наказ є незаконним, оскільки не було жодних підстав для застосування стосовно

нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани через те, що правил поведінки та етики спілкування із пасажирами він не порушував, навпаки надав пасажирам пояснення з приводу наявної температури повітря у вагоні поїзду, більш того, після прибуття на станцію Харків складено акт, в якому зазначено, що температура у вагоні відповідає нормам. Обов`язки, визначені Інструкцією начальника пасажирського потягу він не порушив, наказ №ПКВЧДКЗ-07/62 складений 23.08.2018 року, а позивач з ним ознайомився 04.09.2018 року. Діями відповідача позивачу спричинено моральну шкоду, яка полягає у приниженні його честі, гідності та ділової репутації, порушенні стосунків із оточуючими людьми, що завдало істотної шкоди його професійному авторитету, накопиченому за тривалий час, розмір якої він оцінює у 15 000 гривень.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив позов задовольнити.

Відповідач в особі представника подав відзив на позов, в якому просив у позові відмовити.

Справу розглянуто у порядку спрощеного провадження.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 06.12.2018 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Суд визнав незаконним та скасував наказ виробничого підрозділу АТ «Українська залізниця» № ПКВЧДКЗ-07/062 від 23.08.2018 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника поїзду (пасажирського) ОСОБА_1 » і стягнув з відповідача на користь позивача на відшкодування моральної шкоди 3 723 гривень. З відповідача на користь держави суд стягнув судові витрати у розмірі 2 466,80 гривень.

(короткий зміст вимог апеляційної скарги)

Відповідач АТ «Українська залізниця» в особі представника не погодився із рішенням суду від 06.12.2018 року і подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення про відмову у позові, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

(узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу)

Апеляційна скарга представника відповідача зазначає:

Колективна скарга пасажирів, направлена на адресу регіональної філії АТ «Укрзалізниця» зазначає: «начальник поїзду Захаров Р.О. не визнав наявність проблеми, проігнорував замір термометру та скарги пасажирів, а також відмовився вжити заходів для її усунення. Просимо ОСОБА_2 провести службову перевірку та притягнути до відповідальності осіб, відповідальних за технічних стан вагонів поїзду, провідників вагону та начальника поїзду».

30.07.2018 року до журналу скарг та пропозицій і заяв громадян внесена скарга ОСОБА_3 , в якій зазначено, що: «начальник поїзду не визнавав наявність проблеми і (відмовлявся) вжити заходів для її усунення».

По прибуттю на станцію Харків 31.07.2018 року о 08:39 складено акт, в якому зазначено, що у вагоні № 06 температура у салоні вагону відповідає нормам +24 градуси, однак скарги надходили 30.07.2018 року після відправлення поїзду з початкової станції, а акт складено і здійснено заміри на кінцевій станції, тобто більш ніж через 10 годин після надходження скарг.

Окрім колективної скарги, була скарга, яка внесена до журналу реєстрації пропозицій, заяв і скарг громадян, крім того, надходили скарги на контакт центр «Якість та сервіс» та у телефонному режимі.

У подальшому проведено нараду при в.о. начальника пасажирського вагонного депо станції ОдесаГоловна, під час якої встановлено, що ОСОБА_1 не вирішив конфліктну ситуацію, яка виникла у вагоні № 6 щодо температурного режиму і системи кондиціювання повітря, що призвело до колективної скарги пасажирів вказаного вагону, і за що, відповідно до п. 10.2.5 «Інструкції начальника пасажирського поїзда», затвердженої наказом УЗ від 27.04.2012 року № 158-Ц, позивач несе відповідальність, у даному випадку, за порушення етики поведінки при спілкуванні із пасажирами членами поїзної бригади.

Антикорупційна програма АТ «Українська залізниця», п. 4.1, зазначає, що працівники, під час виконання своїх функціональних обов`язків, зобов`язані неухильно додержуватися загальновизнаних етичних норм поведінки, а невизнання існуючої проблеми перед пасажирами, є порушенням цих норм. Суд на зазначені обставини уваги не звернув і дійшов неправильного висновку про недоведеність вини позивача.

(узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи)

Позивач і його представник не скористались правом надати відзив, пояснення або заперечення на апеляційну скаргу.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

(встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини)

Судом першої інстанції встановлені і сторонами неоспорені такі обставини.

Позивач працює у відповідача з 2005 року, у 2017 році призначений на посаду начальника потягу.

30.07.2018 року, під час відправлення потягу №08/07 сполученням Одеса-Харків зі станції Одеса, від пасажирів вагону №06 надійшла скарга з приводу незадовільного температурного режиму у вагоні, яка перевищувала норму і становила +31 градус С.

30.07.2018 року в Журналі реєстрації пропозицій, заяв і скарг громадян зареєстрована скарга ОСОБА_4 про те, що 30.07.2018 року температура у купе вагону №6 становила +31 градус С більше 3/х годин з моменту відправлення, при цьому, начальник потягу не визнавав наявність проблеми і не вживав заходів для її усунення (а.с.35-37)

Начальник потягу ОСОБА_1 роз`яснив, що у парку відстоювання потягів пасажирського вагонного депо станції Одеса-Головна вагони не охолоджуються, необхідно зачинити усі вікна та почекати деякий час для того, щоб кондиціонер зміг охолодити повітря у вагоні. Під час прямування потягу Одеса-Харків більше скарг та претензій від пасажирів вагону №06 не надходило (а.с.14).

Після прибуття потягу на станцію Харків (31.07.2018 року) складено акт за участі чергового вокзалу ОСОБА_5 , начальника потягу та пасажирів вагону ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про те, що у вагоні №06 температура у салоні відповідає санітарним нормам +24 градуси С (а.с.40).

10.08.2018 року позивач надав пояснення з приводу скарг пасажирів вагону №06 потягу, який 30-31 липня 2018 року слідував з Одеси до Харкова (а.с.14).

Наказом в.о. начальника депо від 23.08.2018 року №ПКВЧДКЗ-07/62 позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності, з яким він не погодився (а.с.19,20,38-40).

Позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за «порушення посадової інструкції начальника поїзда в частині порушення етики поведінки при спілкуванні з пасажирами, що є порушенням п.10.2.5. «Інструкції начальника поїзда», шляхом оголошення догани».

Судом апеляційної інстанції досліджено витяг зі Статуту АТ «Українська залізниця», який доданий до апеляційної скарги (а.с.63-65).

Між сторонами виникли правовідносини з порушення трудової дисципліни, які регулюються нормами КЗпП України.

(доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції)

Суд першої інстанції, задовольняючи позов частково, визнаючи незаконним наказ від 23.08.2018 року №ПКВЧДКЗ-07/62 про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності виходив з того, що відповідач порушив порядок застосування дисциплінарного стягнення, оголосив догану позивачу без доведення його вини. Частково задовольняючи позов в частині відшкодування моральної шкоди, суд виходив з того, що розмір моральної шкоди 3 723 гривень (розмір мінімальної заробітної плати) відповідає вимогам розумності та справедливості, є достатнім для відновлення становища позивача, виходячи з характеру протиправних дій та інших обставин справи (а.с.49-51).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) на основі типових правил. У деяких галузях народного господарства для окремих категорій працівників діють статути і положення про дисципліну.

Відповідач АТ «Українська залізниця» діє на підставі Статуту в редакції постанови КМУ від 31.10.2018 року №938.

За порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення (ст. 147 КЗпП України).

Дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. На працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність за статутами, положеннями та іншими актами законодавства про дисципліну, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами, вищестоящими щодо органів, вказаних у частині першій цієї статті.

Дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку (ст. 149 КЗпП України).

З матеріалів справи вбачається наступне.

У період з 30.07.2018 року по 01.08.2018 року потяг №08/07 сполученням Одеса-Харків обслуговувала бригада під керівництвом начальника потягу, позивача ОСОБА_1 30.07.2018 року температура у купе вагону №6 потягу №08/07 становила +31 градус С, а 31.07.2018 року, на станції Харків температура у салоні вагону № 6 відповідала санітарним нормам +24 градуси С. Начальник потягу ОСОБА_1 , при особистому спілкуванні із пасажирами потягу, пояснив їм порядок роботи кондиціонерів і причини невідповідності температури санітарним нормам.

Зазначені обставини встановлені із пояснень самого позивача та вбачаються з протоколу від 23.08.2018 року № ПКВЧДКЗ-07/62 наради при в.о. начальника пасажирського вагонного депо станції Одеса-Головна.

Із вказаного протоколу від 23.08.2018 року також вбачається, що «працівники поїзної бригади вели себе стримано, ввічливо, однак їх обурив той факт, що начальник поїзда не хотів визнати, що у вагоні проблема із системою кондиціювання, дана поведінка начальника поїзда і призвела до конфлікту і написання скарги» (а.с.39).

Відповідно до п. 10.2.5 Інструкції начальника пасажирського поїзда, затвердженої наказом УЗ від 27.04.2012 року №158-ц, начальник потягу несе відповідальність за порушення етики поведінки при спілкуванні з пасажирами, членами поїзної бригади.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності не зазначає в чому саме полягало порушення позивачем етики поведінки при спілкуванні із пасажирами, зважаючи на те, що самі пасажири підтвердили, що працівники поїзної бригади вели себе стримано, ввічливо.

Сам по собі факт обурення пасажирами тим, що начальник поїзда «не визнавав проблем із системою кондиціювання», у даному випадку, не є підставою для ствердження про порушення позивачем етики поведінки при спілкуванні із пасажирами.

Судом першої інстанції встановлено, що 30.07.2018 року температура у купе вагону №6 потягу №08/07 становила +31 градус С, а 31.07.2018 року, на станції Харків температура у салоні вагону № 6 відповідала санітарним нормам +24 градуси С.

При цьому, позивач пояснював, що не встановлено проблем із системою кондиціювання, причини підвищеної температури у вагоні на станції Одеса під час відправлення потягу мали місце через відсутність охолодження вагонів у парку відстоювання вагонів.

Суд правильно зазначив, що замість вирішення питання щодо вдосконалення охолодження вагонів у літній період і своєчасної перевірки роботи систем кондиціювання, керівництво відповідача самоусунулось від вирішення зазначених нагальних проблем, і, без належного обґрунтування в чому полягає порушення позивачем етики поведінки при спілкуванні із пасажирами, переклало відповідальність з питання вдосконалення охолодження вагонів у літній період на позивача шляхом притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Зважаючи на те, що належними та допустимими доказами не доведено порушення позивачем 30.07.2018 року етики поведінки при спілкуванні із пасажирами, рішення суду першої інстанції в частині визнання незаконним наказу від 23.08.2018 року № ПКВЧДКЗ-07/62, є законним.

Відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя (ст. 237-1 КЗпП України).

Оскільки позивача незаконно притягнуто до дисциплінарної відповідальності, мало місце порушення законних прав позивача, що призвело до його моральних страждань, втрати ним нормальних життєвих зв`язків і вимагало від позивача додаткових зусиль для організації свого життя, суд дійшов правильного висновку про відшкодування моральної шкоди.

Визначений судом розмір відшкодування моральної шкоди відповідає вимогам розумності, виваженості та справедливості.

(мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу)

Доводи представника відповідача у скарзі що: порушення позивачем етики поведінки під час спілкування із пасажирами підтверджується колективною скаргою пасажирів на адресу регіональної філії АТ «Укрзалізниця» про те, що позивач не визнав наявність проблеми, проігнорував замір термометру та скарги пасажирів, а також відмовився вжити заходів для її усунення, а також скаргою ОСОБА_3 від 30.07.2018 року в Журналі скарг та пропозицій і заяв громадян, про те, що начальник поїзду не визнавав наявність проблеми і (відмовлявся) вжити заходів для її усунення; проведено нараду при в.о. начальника пасажирського вагонного депо станції ОдесаГоловна, під час якої встановлено, що ОСОБА_1 не вирішив конфліктну ситуацію, яка виникла у вагоні № 6 щодо температурного режиму і системи кондиціювання повітря; антикорупційна програма АТ «Українська залізниця», п. 4.1, зазначає, що працівники, під час виконання своїх функціональних обов`язків, зобов`язані неухильно додержуватися загальновизнаних етичних норм поведінки, а невизнання існуючої проблеми перед пасажирами, є порушенням цих норм, - не заслуговують на увагу.

Факт «обурення пасажирів» тим, що начальник поїзда не визнавав проблем із системою кондиціювання, у даному випадку, не є підставою для ствердження про порушення позивачем етики поведінки при спілкуванні із пасажирами.

Позивач пояснював і це випливає з колективної скарги та подальших обставин (30.07.2018 року температура у купе вагону №6 потягу №08/07 становила +31 градус С, а 31.07.2018 року, на станції Харків температура у салоні вагону № 6 відповідала санітарним нормам +24 градуси С), що проблем із системою кондиціювання не було, причини підвищеної температури у вагоні мали місце через відсутність охолодження вагонів у парку відстоювання вагонів перед подачею вагонів на станцію для відправлення потягу.

Колективна скарга пасажирів, а також скарга Бібік ОСОБА_9 . від 30.07.2018 року в Журналі скарг та пропозицій і заяв громадян не спростовують в цій частині доводів позивача про відсутність з його боку порушень загальновизнаних етичних норм поведінки, при цьому, пояснення, які позивач надав пасажирам вагону на їхні скарги, у даному випадку, не свідчать про те, що позивач не визнав перед пасажирами проблем через відсутність охолодження вагонів у парку відстоювання вагонів.

Апеляційна скарга представника відповідача не містить доводів стосовно підстав та обґрунтувань судом часткового задоволення позову про відшкодування моральної шкоди.

(чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду)

Оскільки відповідач порушив права позивача під час притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про захист порушеного права позивача, за захистом якого він звернувся до суду.

(висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції)

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 375 ч.1 ЦПК України).

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду залишенню без змін.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ст. 141 ч.1, ч.2 п.п.1-3 ЦПК України).

Колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу, тому відповідач не має права на відшкодування судових витрат.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця» - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 29.11.2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду Л.Г. Ващенко

Л.М. Вадовська

Є.С. Сєвєрова