Справа № 347/61/19
Провадження № 22-ц/4808/1523/19
Головуючий у 1 інстанції Гордій В. І.
Суддя-доповідач Пнівчук
У Х В А Л А

12 листопада 2019 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Пнівчук О.В., ознайомившись із апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Косівського районного суду від 25 вересня 2019 року, в складі судді Гордія В.І., за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної школи внаслідок неправомірного звернення до суду, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою Косівського районного суду від 25 вересня 2019 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної школи внаслідок неправомірного звернення до суду відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, 01 листопада 2019 року заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування причин поважності причин пропуску строку зазначили, що для звернення з апеляційною скаргою апелянтам необхідно було звернутися до фахівця у галузі права. Їх представник, адвокат Кулешір С.О. перебувала у відрядженні з 04 жовтня 2019 року по 29 жовтня 2019 року, у зв`язку з чим апелянти не мали можливості зустрітися з своїм представником і передати їй оскаржуване рішення суду, а представник не мала можливості підготувати, оформити і подати апеляційну скаргу.

Відповідно до положень ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Копію ухвали суду першої інстанції надіслано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 26 вересня 2019 року, що підтверджується супровідним листом (а.с.12).

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалу Косівського районного суду від 25 вересня 2019 року було надіслано судом до Реєстру - 25 вересня 2019 року, зареєстровано - 26 вересня 2019 року, оприлюднено - 27 вересня 2019 року.

Разом з тим, 01 жовтня 2019 року Івано-Франківським апеляційним судом відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Косівського районного суду від 24 липня 2019 року, про що повідомлено сторін (а.с. 25, 27,28).

23 жовтня 2019 року представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвокат Кулешір С.В. надіслала відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Косівського районного суду від 24 липня 2019 року в електронній формі (а.с. 49-52).

Відповідно до статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (само представництво) та (або) через представника.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно зі ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2015 року ЄСПЛ визначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (справа «Рябих проти Росії» ).

Відтак, у кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (справа «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року).

Встановлення в законі строків на апеляційне оскарження також спрямовано на забезпечення вказаного принципу. Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення може порушити принцип правової визначеності.

Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вирішення питання про поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави: поважні причини пропуску цього строку.

Враховуючи вищенаведене вважаю, що вказані апелянтами підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження є непереконливими, неповажними і спростовуються матеріалами справи, оскільки заявником не надано жодного доказу щодо наявності істотних перешкод чи труднощів, які унеможливили вчасне вчинення процесуальних дій з подачі апеляційної скарги на ухвалу місцевого суду вчасно. При цьому враховано, що представник Кулешір С.О. подавала до Івано-Франківського апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу та клопотання в електронній формі під час свого відрядження.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Оскільки зазначені ОСОБА_1 , ОСОБА_2 причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду не дають підстав для висновку про його пропуск з поважних причин, то апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши апелянтам строк для подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження з зазначенням інших підстав для його поновлення.

Керуючись ст.ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суддя,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Косівського районного суду від 25 вересня 2019 року залишити без руху, надати апелянтам термін протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Пнівчук