КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 року місто Київ.

Справа 358/574/18

Апеляційне провадження № 22-ц/824/4231/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:головуючого Желепи О.В., суддів Іванченка М.М. Рубан С.М.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Литвиненко Олени Леонідвни в інтересах Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на рішення Богуславського районного суду Київської області від 21 грудня 2018 року (у складі судді Тітова М.Б. інформація щодо складання повного тексту судового рішення відсутня)

в справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором., -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», звернувся до суду та просили стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 28.04.2012 року в розмірі 92129 грн. 57 к., яка складається з: 2240 грн. 11 к. - заборгованість за тілом кредиту; 80167 грн. 05 к. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 4859 грн. 10 к.- заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 4363 грн. 31 к. - штраф (процентна складова) та судові витрати в сумі 1762 гривні 00 копійок

Посилається на те, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем 28.04.2012 року укладений кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримала кредит в розмірі 3800, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.Позивач свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач умов зазначеного договору належним чином не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість, розмір якої зазначений вище.

Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 21 грудня 2018 року позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнутоз ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, (місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, паспорт громадянина України серії НОМЕР_2, виданий 28.03.2001 року Канівським МРВ УМВС України в Черкаській області), на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (місто Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, 50, , рахунок № 3111, МФО №305299) заборгованість за кредитним договором від 28.04.2012 року у розмірі 2240 грн.11 к., 1867 грн.07 к.заборгованості по процентам за користування кредитом та 78 грн.58 к.судових витрат по сплаті судового збору, всього 4185 (чотири тисячі сто вісімдесят п'ять) гривень 76 копійок.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представник АТ КБ «ПриватБанк» Литвиненко .О.Л. звернулася з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати рішення Богуславського районного суду Київської області від 21 грудня 2018 року в частині відмови у стягненні суми та ухвалити нове рішення, яким позов АТ КБ «Приватбанк» задовольнити в повному обсязі. Стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» судові витрати.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що АТ КБ «ПриватБанк» не погоджується з рішенням суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення процентів за користування кредитом та штрафу, вважає, що рішення суду в цій частині є незаконним, постановлено з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Зазначає, що висновок суду першої інстанції про те, що сторони не погодили розмір і порядок нарахування процентів та штрафу є неправомірним, оскільки суперечить принципам цивільного судочинства, зокрема змагальності сторін, так як право не визнавати та заперечувати проти фактів та обставин належать виключно відповідачу.

Вказує, що при укладенні кредитного договору відповідач ознайомлений з Тарифами та умовами кредитування, про що поставив свій підпис саме на анкеті-заяві. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором перед відповідачем виконав, надав кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картку. У свою чергу, відповідач умови договору щодо своєчасного повернення грошових коштів не виконує, що підтверджується наданим розрахунком заборгованості (а.с.4-5), а тому суд безпідставно відмовив банку у стягненні з відповідача відсотків за користування кредитом та штрафу.

Ухвалою від 01 лютого 2019 року Київським апеляційним судом відкрито провадження в даній справі та надано учасникам справи 5-ти денний строк з моменту отримання ухвали для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Станом на 28 лютого 2019 року відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевказані норми, колегія суддів ухвалила розглядати справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 28.04.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і відповідачем ОСОБА_3 укладено кредитний договір, згідно якого остання отримала кредит в сумі 3800,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Строк дії картки за картрахунком № НОМЕР_3, що видана 28.04.2012 року ОСОБА_3, визначений до березня місяця 2016 року, що підтверджується довідкою позивача.

Згідно розрахунку, наданого позивачем, відповідачка ОСОБА_3 станом на 28.02.2018 року має прострочену заборгованість за кредитом в розмірі 92129,57 грн., яка складається з: 2240,11 грн.-заборгованість за тілом кредиту; 80167,05 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 4859,10 - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 4363,31 грн. - штраф процентна складова).

Відповідно до змісту Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 28.04.2012відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає Договір про надання банківських послуг.

Пунктом 2.1.1.5.5 цих Умов передбачено, що відповідач зобов'язується погашати заборгованість за цим Кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг, у разі порушення Клієнтом строків платежів за будь-яким грошовим зобов'язанням, передбаченим цим договором, більш ніж на 30 днів Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій, які підлягають сплаті в першу чергу.

Згідно із п. 2.1.1.12.6 Умов, за користування кредитом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами Банку, із розрахунку 360 календарних днів на рік.

У п. 2.1.1.12.6 Умов і правил надання банківських послуг передбачено, що у разі виникнення прострочених зобов'язань за борговими зобов'язаннями на суму від 100 грн., в тому числі за прострочені зобов'язання, передбачені п.п.2.1.1.12.6.2, 2.1.1.12.8.1 Умов і правил Клієнт сплачує Банку пеню.

Відповідно до пунктів 2.1.1.4.2, 2.1.1.4.6 Умов та правил надання банківських послуг, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим договором.

Відповідно до ч. З ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Тобто законом встановлено, що обов'язковою умовою кредитного договору є сплата процентів.

Частиною 1 ст. 1056 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього ж Кодексу, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

Як вбачається з анкети -заяви, відповідач не вказувала будь-якого кредитного ліміту, який би вона бажала отримувати на картку. Разом з тим матеріалами справи підтверджено та не заперечувалось відповідачем, що кредитною карткою вона користувалась.

При цьому, з наданого Банком до суду розрахунку вбачається, що розмір відсоткових ставок станом на 28.04.2012 становить 30%, станом на 01.09. 2014 року становив - 34,80 %, станом на 01.04.2015 року - 43,20 %. Тобто, Банк, всупереч вимог закону, на власний розсуд, без погодження з відповідачем збільшив розмір відсоткової ставки за користуванням кредитними коштами.

Суд встановив, що розмір процентної ставки, її збільшення/зменшення та сплата процентів не були погоджені відповідачем в тому розмірі, який вказував позивач, однак оскільки між сторонами виникли кредитні правовідносини, то у відповідності до вищевказаних норм цивільного законодавства кредитний договір є завжди оплатним та передбачає обов'язкову сплату відсотків за користування кредитними коштами.

Тому, в даному випадку до правовідносин, що склалися, в частині визначення відсотків за користування кредитними коштами, слід застосовувати положення параграфа 1 глави 71 ЦК України.

Так, відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу.

Згідно зі ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Отже, так як позивач не довів, що відповідач надав згоду на нарахування відсотків у збільшеному розмірі, то позивач має право на отримання процентів у розмірі, що визначається на рівні облікової ставки НБУ.

Відповідно до розрахунку наведеного в рішенні заборгованість за відсотками виходячи з облікової ставки НБУ, становить: заборгованість за кредитом 2240,11 грн., а також процентів за користування кредитом у сумі 1867 грн. 07 коп. (371,87 грн. + 1495,20 грн. = 1867,07 грн.).

Розрахунок відсотків за грошовими зобов'язанням Відповідача перед Позивачем за період з 26.05.2012 по 29.04.2014

Боргові періоди:

Сума заборгованостіВалютаДата початку розрахункуДата закінчення розрахунку
890грн.26.05.201230.05.2012
890грн.31.05.201231.05.2012
890грн.01.06.201201.06.2012
900грн.02.06.201225.06.2012
910грн.26.06.201228.06.2012
910грн.29.06.201230.06.2012
920грн.01.07.201226.07.2012
775,91грн.27.07.201230.07.2012
775,91грн.31.07.201231.07.2012
775,91грн.01.08.201230.08.2012
775,91грн.31.08.201231.08.2012
775,91грн.01.09.201209.09.2012
689,28грн.10.09.201225.10.2012
709,28грн.26.10.201230.10.2012
709,28грн.01.11.201225.11.2012
3764,28грн.26.11.201229.12.2012
3764,28грн.30.11.201230.12.2012
3774,28грн.31.12.201230.01.2013
3774,28грн.31.01.201324.02.2013
3655,68грн.25.02.201326.02.2013
3595,08грн.27.02.201327.02.2013
3595,08грн.28.02.201324.03.2013
3269,23грн.25.03.201327.03.2013
3268,49грн.28.03.201328.03.2013
3268,49грн.29.03.201323.04.2013
2965,43грн.24.04.201324.04.2013
2933,01грн.25.04.201325.04.2013
2799,63грн.26.10.201328.04.2013
2777,87грн.29.04.201319.05.2013
2662,72грн.20.05.201327.06.2013
2662,70грн.28.06.201323.07.2013
2596,08грн.24.07.201324.07.2013
2546,08грн.25.07.201328.07.2013
2465,75грн.29.07.201326.12.2013
2465,75грн.27.08.201329.08.2013
2429,13грн.30.12.201324.09.2013
2330,55грн.25.09.201329.09.2013
2330,55грн.30.09.201327.10.2013
2276,92грн.28.10.201330.10.2013
2276,92грн.31.10.201328.11.2013
2276,92грн.29.11.201323.12.2013
2240,11грн.24.12.201330.12.2013
2240,11грн.31.12.201330.01.2014
2240,11грн.31.01.201427.02.2014
2240,11грн.28.02.201430.03.2014
2240,11грн.31.03.201429.04.2014

Процентна ставка :1 х ставок НБУ

Розраховується за формулою:

[Сума відсотків] = [Сума боргу] * [Ставка %] /100% / 365 днів * [Кількість днів]

Розрахунок відсотків

Дата початкуДата закінченняКіл ькіс ть дні вСума боргуОбліков а ставка НБУРозраху нкова ставка (% У Рік)%
26.05.201230.05.20125890.007.57.50.91
31.05.201231.05.20121890.007.57.50.18
01.06.201201.06.20121890.007.57.50.18
02.06.201225.06.201224900.007.57.54.43
26.06.201228.06.20123910.007.57.50.56
29.06.201230.06.20122910.007.57.50.37
01.07.201226.07.201226920.007.57.54.90
27.07.201230.07.20124775.007.57.50.64
31.07.201231.07.20121775.007.57.50.16
01.08.201230.08.201230775.007.57.54.76
31.08.201231.08.20121775.007.57.50.16
01.09.201209.09.20129775.007.57.51.43
10.09.201225.10.201246689.007.57.56.49
26.10.201230.10.20125709.007.57.50.73
01.11.201225.11.201225709.007.57.53.63
26.11.201229.12.2012343 764.007.57.526.22
30.11.201230.12.2012313 764.007.57.523.91
31.12.201230.01.2013313 774.007.57.524.04
31.01.201324.02.2013253 774.007.57.519.39
25.02.201326.02.201323 655.007.57.51.50
27.02.201327.02.201313 595.007.57.50.74
28.02.201324.03.2013253 595.007.57.518.47
25.03.201327.03.201333 269.007.57.52.02
28.03.201328.03.201313 268.007.57.50.67
29.03.201323.04.2013263 268.007.57.517.46
24.04.201324.04.201312 965.007.57.50.61
25.04.201325.04.201312 933.007.57.50.60
29.04.201319.05.2013212 777.007.57.511.98
20.05.201309.06.2013212 662.007.57.511.49
10.06.201327.06.2013182 662.00779.19
28.06.201323.07.2013262 662.007713.27
24.07.201324.07.201312 596.00770.50
25.07.201328.07.201342 546.00771.95
29.07.201312.08.2013152 465.00777.09
13.08.201326.12.5.006.56.559.70
27.08.201329.08.201332 465.006.56.51.32
25.09.201329.09.201352 330.006.56.52.07
30.09.201327.10.2013282 330.006.56.511.62
28.10.201330.10.201332 276.006.56.51.22
31.10.201328.11.2013292 276.006.56.511.75
29.11.201323.12.2013252 276.006.56.510.13
24.12.201330.12.201372 240.006.56.52.79
31.12.201330.01.2014312 240.006.56.512.37
31.01.201427.02.2014282 240.006.56.511.17
28.02.201430.03.2014312 240.006.56.512.37
31.03.201414.04.2014152 240.006.56.55.98
15.04.201429.04.2014152 240.009.59.58.75
Всього:371.87

Розрахунок відсотків за грошовими зобов'язанням Відповідача перед

Позивачем за період з 30.04.2014 по 28.02.2018

Боргові періоди:

Сума заборгованостіВалютаДата початку розрахункуДата закінчення розрахунку
2240,11грн.30.04.201428.02.2018

Процентна ставка :1 х ставок НБУ

Розраховується за формулою:

[Сума відсотків] = [Сума боргу] х [Ставка %] /100% / 365 днів х [Кількість днів]

Розрахунок пені

Дата початкуДата закінченн яКількі сть днівСума боргуОбліков а ставка НБУРозраху нкова ставка (% у рік)%
30.04.201416.07.2014782 240.009.59.545.48
17.07.201412.11.0.0012.512.591.29
13.11.201405.02.2015852 240.00141473.03
06.02.201503.03.2015262 240.0019.519.531.11
04.03.201527.08.0.003030325.87
28.08.201524.09.2015282 240.00272746.40
25.09.201521.04.0.002222282.75
22.04.201626.05.2016352 240.00191940.70
27.05.201623.06.2016282 240.00181830.85
24.06.201628.07.2016352 240.0016.516.535.34
29.07.201615.09.2016492 240.0015.515.546.48
16.09.201627.10.2016422 240.00151538.56
28.10.201613.04.0.001414144.34
14.04.201725.05.2017422 240.00131333.51
26.05.201726.10.0.0012.512.5118.14
27.10.201714.12.2017492 240.0013.513.540.60
15.12.201725.01.2018422 240.0014.514.537.37
26.01.201828.02.2018342 240.00161633.39
Всього:1 495.20

Щодо вирішення позовних вимог в частині стягнення з відповідача штрафів (фіксованої частини та процентної складової), а також пені, то суд встановив, що позивачем не доведено , що відповідач надавав згоду в установленому порядку на підвищення відсотків, а тому підвищення відстків відбувалось незаконно, що не давало суду підстав, за таких обставин застосовувати до відповідача штрафні санкції.

Дослідивши наявні в справі докази, апеляційний суд встановив, що вищенаведені обставини справи, які суд вважавв становленими є доведеними. Висновки суду про недоведеність позовних вимог в частині наявності правових підстав для стягнення відсотків в сумі, визначеній позивачем та штрафних санкцій, відповідають встанволеним обставинам та вимогам закону.

Доводи скаги представника банку в частині неправомірної відмови суду у стягненні відсотків. заявлених позивачем колегія суддів не приймає, виходячи з наступного.

Згідно частини першої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки Національного банку України або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною.

Частиною четвертою статті 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність» передбачено, що банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами або зменшувати її розмір за договорами банківського вкладу (крім вкладу на вимогу), за винятком випадків, встановлених законом.

Так, відповідно до частини першої статті 1056-1 ЦК України(в редакції, чинній на час підписання анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг) процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Згідно із частиною третьою цієї статті фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

У частині четвертій указаної статті передбачено, що в разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

У разі підвищення банком процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.

З огляду на вищенаведене боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 28 листопада 2018 року у справі № 61-27747св18, від 12 вересня 2012 року у справі № 6-57цс12, від 30 листопада 2016 року у справі № 6-82цс16, від 14 грудня 2016 року № 6-2315цс16, від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1374цс17.

Таким чином, вищезазначені норми визначають правові наслідки неповідомлення або неналежного повідомлення банком позичальника про будь-яку зміну відсоткової ставки за кредитом, яким є недійсність такого правочину.

Матеріали справи, яка є предметом апеляційного перегляду, доказів належного повідомлення відповідача про підвищення відсоткової ставки не містять.

При цьому, апеляційним судом враховується, що зміна тарифного плану через SMS-повідомлення не може прийматись до уваги, як належне повідомлення споживача про зміну таких послуг, оскільки ці доводи не підтверджені належними та допустимими доказами. Умовами встановлено обов'язок банку, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту) не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема, у виписці по картрахунку згідно договору, а даних щодо такого інформування матеріали справи не містять.

Здійснення платежів за новим тарифним планом також не може свідчити про те, що позичальник був належним чином повідомлений про зміну умов обслуговування рахунку.

Ті суми, які відповідач вносив на погашеня кредиту, також не свідчать , що він погашав борг, виходячи уже зі змінених умов, про які йому не було відомо.

Наявність в правилах посилань на те, що боржник був зобов'язаницй отримувати виписки по рахунку, не звільняє позивача від обов'язку передбаченого законом письмово повідомити боржника про зміну відсоткової ставки за наданим кредитом.

Суду не були надані докази, що відповідач за сім днів до введення підвищення відсотків отримував виписки по своєму рахунку, а відповідно інформувався про зміни істотних умов договору.

Доводи апеляційної скарги про те, що банк на власний розсуд визначає розмір відсотків за користування кредитом за законом "Про банки і банківську діяльність" не приймаються апеляційним судом, з огляду на порушення позивачем вищевикладеної процедури повідомлення боржника про майбутнє підвищення відсотків.

Вирішуючи вимоги про стягнення штрафних санкцій, апеляційний суд виходить з насутпного.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

За змістом ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Виходячи з аналізу зазначених правових норм сплата неустойки є єдиним видом відповідальності за порушення зобов'язання незалежно від виду неустойки (штраф або пеня).

Пунктом 2.1.1.7.6. умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні клієнтом строків платежів по любому із грошових зобов'язань, які передбачені договором, більше ніж на 30 днів, клієнт зобов'язання сплатити банку штраф у розмірі 500грн. та 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій.

Позовна заява не містить обґрунтування позовних вимог про нарахування пені. Представник позивача не скористався своїм правом надати необхідні пояснення суду першої інстанції, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність.

Крім того, оскільки суд встановив неправоміне підвищення відсотків банком, без дотримання порядку, визначеного законом, у суду відсутні підстави вважати, що існує вина боржника у несвоєчасному погашенні боргу.

Доводи скарги про необгрунтованість рішення та ненаведення судом розрахунку є відвертою неправдою, що свідчить про те, що представник банку писав апеляуійну скаргу, нечитаючи змісту ухваленого рішення, в якому суддя навів розрахунки , з яких він виходив в таблицях.

Доводи скарги в тій частині, що підпис відповідача на анкеті заяві в квітні 2012 року, в якій навіть не заповнені належним чином всі реквізити є згодою на підвищення відсотків в 2015 році до 43,20 відсотків не грунтуються на законі, та спростовуються, вищенаведеними нормами Закону України "Про захист прав споживачів", який підлягає до застосування в даних правовідносинах.

Інші доводи скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції встановив обставини справи, оцінив надані позивачем докази, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушення норм процесуального права, тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду в частині позовних вимог, в задоволенні яких відмовлено,та для задоволення апеляційної скарги.

Враховуючи, те що апеляційна скарга залишається без задоволення, судовий збір за подання апеляційної скарги слід покласти на особу, яка подала апеляційну скаргу. Іншими учасниками справи не заявлено до відшкодування судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у апеляційному суді.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-383 , 389ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» залишити без задоволення.

Рішення Богуславського районного суду Київської області від 21 грудня 2018 року залишити- без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 28 лютого 2019 року.

Головуючий Желепа О.В.

Судді Рубан С.М.

Іванченко М.М.