П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2019 року м. Київ

Справа № 757/14077/18

Провадження: № 22-ц/824/12210/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Гаращенка Д.Р., Левенця Б.Б.,

секретар Гулієв М.Д.о,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Шкварка Андрія Володимировича в інтересах ОСОБА_1

на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 липня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Ковальчук Л.М.,

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 по поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, що є об'єктом спільної сумісної власності,

в с т а н о в и в :

У березні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, посилаючись на те, що з 06 липня 1996 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, який 14 жовтня 2014 року був розірваний рішенням Подільського районного суду м. Києва. Зазначав, що під час перебування у шлюбі ними було набуто об`єкти нерухомого майна, що складаються з житлового будинку, 4 квартир в м. Києві та 5 машиномісць в м. Києві. Вказане нерухоме майно є їхньою спільною сумісною власністю, набутою подружжям у шлюбі, та таким, що підлягає поділу у відповідності до вимог ст.ст. 69-71 Сімейного кодексу України.

З урахуванням збільшення розміру позовних вимог, ОСОБА_2 просив суд здійснити поділ майна загальною вартістю 150 053 000,00 грн., виділивши відповідачці ОСОБА_1 58,79 % спільно нажитого майна, а йому - 41,21 %. За таких підстав, просив визнати за ним право власності на:

- квартири АДРЕСА_1,АДРЕСА_2;

- машиномісце АДРЕСА_3;

- машиномісця АДРЕСА_4,АДРЕСА_5;

- машиномісця АДРЕСА_6,АДРЕСА_7;

- квартиру АДРЕСА_8.

В листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності, обґрунтовуючи його тим, що після розлучення діти залишились проживати з нею. Відповідач за зустрічним позовом має обов`язки щодо надання відповідної матеріальної допомоги на дітей, однак здійснює цей обов`язок не регулярно, а з вересня 2017 року взагалі припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Вважала, що оскільки троє неповнолітніх дітей проживають з нею та перебувають на її утриманні, їх інтереси (дітей), у тому числі щодо забезпечення житлом, є пріоритетними, а тому її частка при поділі має бути збільшена, тим паче, що ОСОБА_2 не заперечує проти такого збільшення. За таких підстав просила суд здійснити поділ майна шляхом виділення їй в особисту приватну власність та визнання за нею права особистої приватної власності на об`єкти загальною вартістю 86 114 666,67 грн. (57,39 %), а саме:

- квартири АДРЕСА_1, АДРЕСА_2;

- машиномісця АДРЕСА_4, АДРЕСА_5;

- машиномісце АДРЕСА_3;

- квартиру АДРЕСА_9;

- машиномісця АДРЕСА_6, АДРЕСА_7;

- квартиру АДРЕСА_10, а також 1/6 частки житлового будинку по АДРЕСА_11.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 липня 2019 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

В порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1, виділено ОСОБА_1 58,79% спільно нажитого майна вартістю АДРЕСА_4 216 000 грн., що складається з майна:

- квартири АДРЕСА_9, що складається з 3 кімнат, жилою площею 62,00 кв.м, загальною площею 248,00 кв.м, та зареєстрована за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 02 червня 2006 р., бланк серії НОМЕР_7, видане Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація);

- домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_11, та складається з одного житлового будинку загальною площею 1 051,7 кв.м, житлової площею 232,9 кв.м з надвірними будівлями та спорудами, що зареєстроване за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 02 березня 2010 р., видане виконавчим комітетом Віто-Поштовської сільської ради на підставі рішення, номер запису про право власності - 29831452;

- земельної ділянки, що розташована по АДРЕСА_11, кадастровий номер :01:006:0108, загальною площею 0,1958 га, та зареєстрована за ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_8, виданого Києво-Святошинським районним відділом земельних ресурсів 02 листопада 2005 року та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 08 червня 2005 року, посвідченого Ященко П.В., нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області 08 червня 2005 року та зареєстрованого в реєстрі за № 5368;

- земельної ділянки, що розташована по АДРЕСА_11, кадастровий номер 1:01:001:0130, загальною площею 0,0548 га, що зареєстрована за ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_9, виданого Управлінням земельних ресурсів у Києво-Святошинському районі 11 грудня 2009 року.

В порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1, виділено ОСОБА_2 41,21% спільно нажитого майна вартістю 61 837 000 грн., що складається з:

- квартири АДРЕСА_2, реєстрацій номер об`єкта нерухомого майна - 33804759, що складається з 3 кімнат, житловою площею 86,80 кв.м., загальною площею 148,10 кв.м., та зареєстрована за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 24 січня 2011 р., бланк серії НОМЕР_1, виданого Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація);

- квартири АДРЕСА_1, реєстрацій номер об`єкта нерухомого майна 33798063, що складається з 4 кімнат, житловою площею 119,20 кв.м, загальною площею 199,40 кв.м, та зареєстрована за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 24 січня 2011 р., бланк серії НОМЕР_2, виданого Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація);

- машиномісця АДРЕСА_3, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, площею 8,30 кв.м, що зареєстроване за ОСОБА_1 на підставі дублікату свідоцтва про право власності, виданого на підставі Наказу Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 17 лютого 2014 р. за № 14 взамін втраченого свідоцтва серії НОМЕР_3, реєстрація права власності проведена на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 14201004 від 03.07.2014, ОСОБА_3, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві;

- машиномісця АДРЕСА_4, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 00, площею 12,20 кв.м, що зареєстроване за ОСОБА_1 на підставі дублікату свідоцтва про право власності, виданого на підставі Наказу Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 17 лютого 2014 р. за № 19 взамін втраченого свідоцтва серії НОМЕР_4, реєстрація права власності проведена на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 12589261 від 22.04.2014 року, ОСОБА_4, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві;

- машиномісця АДРЕСА_5, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 00, площею 12,20 кв.м, що зареєстроване за ОСОБА_1 на підставі дублікату свідоцтва про право власності, виданого на підставі Наказу Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 17 лютого 2014 р. за № 15 взамін втраченого свідоцтва серії НОМЕР_5, реєстрація права власності проведена на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 12705019 від 28.04.2014 року, ОСОБА_5, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві;

- машиномісця АДРЕСА_6, площею 26,50 кв.м, що зареєстроване за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 30 березня 2006 р., бланк серії НОМЕР_6, виданого Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація);

- машиномісця АДРЕСА_7, площею 26,30 кв.м, що зареєстроване за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 30 березня 2006 р., бланк серії НОМЕР_10, виданого Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація);

- квартири АДРЕСА_8, що складається з 2 кімнат, жилою площею 33,90 кв.м, загальною площею 72,10 кв.м, та зареєстрована за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 21 лютого 2009 р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зубко І.І., зареєстровано в реєстрі № 281.

В порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1, визнано за ОСОБА_2 право власності на наступне майно:

- квартиру АДРЕСА_1, реєстрацій номер об`єкта нерухомого майна - 33798063, що складається з 4 кімнат, житловою площею 119,20 кв.м, загальною площею 199,40 кв.м, та зареєстрована за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 24 січня 2011 р., бланк серії НОМЕР_2, виданого Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація);

- квартиру АДРЕСА_2, реєстрацій номер об`єкта нерухомого майна - 33804759, що складається з 3 кімнат, житловою площею 86,80 кв.м, загальною площею 148,10 кв.м, та зареєстрована за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 24 січня 2011 р., бланк серії НОМЕР_1, виданого Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація);

- машиномісце АДРЕСА_3, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 00, площею 8,30 кв.м, що зареєстроване за ОСОБА_1 на підставі дублікату свідоцтва про право власності, виданого на підставі наказу Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 17 лютого 2014 р. за № 14 взамін втраченого свідоцтва серії НОМЕР_3, реєстрація права власності проведена на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 14201004 від 03.07.2014, ОСОБА_3, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві;

- машиномісце АДРЕСА_4, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 00, площею 12,20 кв.м, що зареєстроване за ОСОБА_1 на підставі дублікату свідоцтва про право власності, виданого на підставі наказу Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 17 лютого 2014 р. за № 19 взамін втраченого свідоцтва серії НОМЕР_4, реєстрація права власності проведена на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 12589261 від 22.04.2014 року, ОСОБА_4, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві:

- машиномісце № АДРЕСА_5, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 00, площею 12,20 кв.м, що зареєстроване за ОСОБА_1 на підставі дублікату свідоцтва про право власності, виданого на підставі наказу Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 17 лютого 2014 р. за № 15 взамін втраченого свідоцтва серії НОМЕР_5, реєстрація права власності проведена на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 12705019 від 28.04.2014року, ОСОБА_5, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві;

- машиномісце АДРЕСА_6, площею 26,50 кв.м, що зареєстроване за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 30 березня 2006 р., бланк серії НОМЕР_6, видане Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація);

- машиномісце АДРЕСА_7, площею 26,30 кв.м, що зареєстроване за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 30 березня 2006 р., бланк серії НОМЕР_10, видане Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація);

- квартиру АДРЕСА_8, складається з 2 кімнат, жилою площею 33,90 кв.м., загальною площею 72,10 кв.м., зареєстрована за ОСОБА_1 на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 21 лютого 2009 р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зубко І.І., зареєстровано в реєстрі № 281.

В порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1, визнано за ОСОБА_1 право власності на наступне майно:

- квартиру АДРЕСА_9 що, складається з 3 кімнат, жилою площею 62,00 кв.м., загальною площею 248,00 кв.м, та зареєстрована за ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право власності від 02 червня 2006 р., бланк серії НОМЕР_7, виданого Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація);

- домоволодіння, що розташоване в будинку АДРЕСА_11, та складається з одного житлового будинку загальною площею 1 051,7 кв.м, житловою площею 232,9 кв.м з надвірними будівлями та спорудами, що зареєстроване за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 02 березня 2010 р., видане виконавчим комітетом Віто-Поштовської сільської ради на підставі рішення, номер запису про право власності - 29831452;

- земельну ділянку, що розташована по вулиці Сосновій в с. Віта-Поштова Києво-Святошинського району Київської області, кадастровий номер :01:006:0108, загальною площею 0,1958 га, та зареєстрована за ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_8, виданого Києво-Святошинським районним відділом земельних ресурсів 02 листопада 2005 року та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 08 червня 2005 року, посвідченого Ященко П.В., нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області 08 червня 2005 року та зареєстрованого в реєстрі за № 5368;

- земельну ділянку, що розташована по АДРЕСА_11, кадастровий номер 1:01:001:0130, загальною площею 0,0548 га, та зареєстрована за ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_9, виданого Управлінням земельних ресурсів у Києво-Святошинському районі 11 грудня 2009 року.

В іншій частині позовних вимог зустрічного позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 4 173,44 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати за проведення оцінки об`єктів нерухомості в розмірі 1 627,60 грн.

Не погодившись із таким судовим рішенням, Шкварко А.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позов ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі, а позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що частка майна ОСОБА_1 може бути збільшена, оскільки з нею проживають неповнолітні діти. Про проживання дітей разом з ОСОБА_1 свідчать відповідні докази: характеристики, видані ТОВ «СІГОО», та приватним загальноосвітнім начальним закладом «Гімназія «Престиж». Суд першої інстанції не врахував, що проживання ОСОБА_1 разом із дітьми в житловому будинку по АДРЕСА_11 значно ускладнює транспортування дітей до навчального закладу та передбачає сплату значних коштів за комунальні послуги. Також зауважив, шо ОСОБА_2 з вересня 2017 року припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, окрім цього, самостійно погодився на те, щоб частка ОСОБА_1 при поділі спільного майна подружжя була збільшена з урахуванням інтересів дітей. За таких обставин просив визнати за ОСОБА_1 право власності на квартири АДРЕСА_1, машиномісця АДРЕСА_3, АДРЕСА_4, АДРЕСА_5, за адресою: АДРЕСА_12, квартиру АДРЕСА_9, машиномісця АДРЕСА_6,АДРЕСА_7, АДРЕСА_8, 1/6 часток житлового будинку за адресою: АДРЕСА_11; визнати за ОСОБА_2 право власності на 5/6 часток житлового будинку за адресою: АДРЕСА_11 та дві земельні ділянки, на яких розташоване домоволодіння.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 26 вересня 2019 року відкрито апеляційне провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Пархомчук Р.І. в інтересах ОСОБА_2 зазначив, що доводи апеляційної скарги щодо ненадання ОСОБА_2 матеріальної допомоги дітям та проживання ОСОБА_1 з дітьми у квартирі АДРЕСА_1 спростовуються наявними в матеріалах доказами. ОСОБА_2 здійснена повна оплата навчання та проживання старшого сина ОСОБА_8 в приватній школі на території Королівства Великобританія, також ним здійснена оплата навчання молодших доньок ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в приватній школі «Гімназія «Престиж», окрім того, батько надає дітям необхідну матеріальну допомогу. Згідно акту приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Наконечного І.М. в квартирі АДРЕСА_1 проживає орендар ОСОБА_9 разом із сім'єю. ОСОБА_2 має намір визнані за ним судом на праві власності об'єкти нерухомого майна передати у власність дітей після досягнення ними відповідного віку.

У судовому засіданні адвокат Шкварко В.І. в інтересах ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу з підстав, наведених у ній.

Пархомчук Р.І. в інтересах ОСОБА_2 заперечував проти апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши думки сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

В рамках даної справи сторонами не оспорюються наступні обставини, встановлені районним судом.

06 липня 1996 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб.

В шлюбі у подружжя народились діти: син ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, доньки ОСОБА_6 та ОСОБА_7, обидві ІНФОРМАЦІЯ_1.

14 жовтня 2014 року рішенням Подільського районного суду міста Києва шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 06 липня 1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану Подільського району м. Києва, актовий запис № 257, розірвано. Рішення сторонами не оскаржувалось.

За час спільного сімейного життя подружжям було набуто наступне майно:

- житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_11, загальною площею 1051,7 кв. м., житловою площею 232,9 кв. м., з надвірними будівлями та спорудами на підставі свідоцтва про право власності від 02.03.2010 року, виданого виконавчим комітетом Віто-Поштової сільської ради на підставі рішення від 25.02.2010 року № 2-32, номер запису про право власності - 29831452;

(т. 1 а.с. 32,33)

- земельна ділянка площею 0,1958 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:006:0108, з цільовим призначенням (використанням) - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд присадибна ділянка) на підставі договору купівлі-продажу від 08.06.2015 року;

(т. 1 а.с. 126-127,128,129-130)

- земельна ділянка площею 0,0548 га, кадастровий номер 1:01:001:0130 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_9, виданого Управлінням земельних ресурсів у Києво-Святошинському районі 11 грудня 2009 року.

(т. 1 а.с. 131-132)

- квартира АДРЕСА_1, загальною площею: 199,4 кв.м. на підставі свідоцтва про право власності від 24 січня 2011 року, бланк серії НОМЕР_2, виданого Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради

(т. 1 а.с. 20, 38)

- квартира АДРЕСА_2, загальною площею: 148,10 кв.м. на підставі свідоцтва про право власності від 24 січня 2011 року, балнк серії НОМЕР_1, виданого Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради

(т. 1 а.с. 21)

- машиномісце АДРЕСА_5, загальною площею 12,2 кв.м. на підставі свідоцтва про право власності від 14 січня 2011 року, виданого на підставі наказу Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради від 17 лютого 2014 року за № 15 (взамін втраченого свідоцтва серії НОМЕР_5).

(т. 1 а.с. 24)

- машиномісце: АДРЕСА_4, загальною площею 12,2 кв.м. на підставі свідоцтва про право власності від 14 січня 2011 року, виданого на підставі наказу Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради від 17 лютого 2014 року за № 19 (взамін втраченого свідоцтва серії НОМЕР_4).

(т. 1 а.с. 23,36)

- машиномісце АДРЕСА_3, загальною площею 8,3 кв.м. на підставі свідоцтва про право власності від 14 січня 2011 року, виданого на підставі наказу Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради від 17 лютого 2014 року за № 14 (взамін втраченого свідоцтва серії НОМЕР_3).

(т. 1 а.с. 22,35)

- квартира АДРЕСА_9, загальною площею 248,0 кв.м на підставі свідоцтва про право власності від 02 червня 2006 року, бланк серії НОМЕР_7, виданого Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради

(т. 1 а.с. 25)

- машиномісце АДРЕСА_6, загальною площею 25,50 кв.м. на підставі свідоцтва про право власності від 30 березня 2006 року, бланк серії НОМЕР_6, виданого Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради

(т. 1 а.с. 26)

- машиномісце АДРЕСА_7, загальною площею 26,3 кв.м на підставі свідоцтва про право власності від 02 червня 2006 року, бланк серії НОМЕР_10, виданого Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради

(т. 1 а.с. 27)

- квартира АДРЕСА_8, загальною площею: 72,1 кв. м. на підставі договору купівлі-продажу від 21 лютого 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зубко І.І., зареєстрованого в реєстрі № 281.

(т. 1 а.с. 28, 31)

Заявлений до розподілу сторонами обсяг спільно нажитого майна та підстави його набуття підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами.

Відповідно до звітів про незалежну оцінку майна загальна вартість всього обсягу спільного сумісного майна, що підлягає розподілу, становить 150 053 000 грн., з яких:

- 74 408 000 грн. вартість житлового будинку по АДРЕСА_11 та 2 288 000 грн. вартість земельної ділянки, на якій він розташований, тобто, 76 696 00 грн. - загальна вартість домоволодіння.

(т. 1 а.с. 169-202)

- 29 178 000 грн. вартість квартири АДРЕСА_1

(т. 2 а.с.1-27)

- 23 206 000 грн. вартість квартири АДРЕСА_2

(т. 2 а.с. 28-53)

- 1 141 000 грн. вартість машиномісця АДРЕСА_5

(т. 2 а.с. 54-75)

- 1 141 000 грн. вартість машиномісця АДРЕСА_4

(т. 2 а.с. 76-97)

- 776 000 грн. вартість машиномісця АДРЕСА_3

(т. 2 а.с. 98-119)

- 11 520 000 грн. вартість квартири АДРЕСА_9

(т. 1 а.с. 227-252)

- 800 00 грн. вартість машиномісця АДРЕСА_6

(т. 2 а.с. 120-140)

- 825 000 грн. вартість машиномісця АДРЕСА_7

(т. 2 а.с. 141-161)

- 4 770 00 грн. вартість квартири АДРЕСА_8.

(т. 1 а.с. 203-226)

Сторони дійшли згоди щодо визначення вартості спірного майна.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 у повному обсязі та частково зустрічний позов ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та законності основних позовних вимог про поділ майна подружжя, при цьому зустрічні позовні вимоги такими не вважав, а тому не вбачав підстав для збільшення розміру частки ОСОБА_1 при поділі спільного майна.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

За змістом ст. 57 СК України, особистою власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Як роз'яснено у Постанові Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясувати джерело і час його придбання.

У п. 24 вказаної Постанови роз'яснено, що не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі.

Відповідно до вимог ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини ( навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

У ст. 68 СК закріплено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до ЦК.

Відповідно до частини 1 статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Відповідно до положень частини 1 статті 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об'єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Така правова позиція викладена в постанові ВСУ від 24.05.2017 у справі №6-843цс17 та постановах Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі №235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі №404/1515/16-ц, від 27 лютого 2019 року у справі №755/4757/16-ц.

Згідно із частинами 2 та 3 статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

За загальним правилом, при розгляді справ про поділ спільного майна подружжя вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначене домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України ), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України).

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п.30 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя» при вирішенні спору про поділ майна, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2,3 ст.70 СК в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування).

Згідно зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст. АДРЕСА_5 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

ОСОБА_1, обґрунтовуючи апеляційну скаргу посилалась на те, що частка її майна підлягає збільшенню, оскільки вона разом з трьома дітьми проживає в квартирі АДРЕСА_1, а проживання в житловому будинку у с. Віта Поштова Київської області значно ускладнює транспортування дітей до навчального закладу та передбачає сплату значних коштів за комунальні послуги.

Однак, як убачається із матеріалів справи, старший син колишнього подружжя - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, навчається у приватній школі (школа Felsted), яка знаходиться на території Королівства Великобританія (т. 3 а.с. 16-38). Оплата навчання та проживання сина на території Королівства Великобританія здійснюється ОСОБА_2, що ОСОБА_1 не заперечується. ОСОБА_2 також здійснює оплату навчання доньок ОСОБА_6 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в приватній школі «Гімназія «Престиж» в м. Києві та проводить з ними чимало часу за своїм фактичним місцем проживання у Республіці Хорватія( т. 3 а.с. 19-38).

Окрім того, матеріали справи містять відомості про те, що квартира АДРЕСА_1 передана власником ОСОБА_1 у тимчасове користування третім особам. Така інформація підтверджується актом приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Наконечного І.М. про виконання рішення в частині заборони боржнику вчинення певних дій від 18 травня 2018 року, згідно якого в квартирі АДРЕСА_1 проживає орендар ОСОБА_9 (зареєстрована за адресою АДРЕСА_13) разом зі сім'єю (т. 3 а.с. 30-31).

Про це було повідомлено також ТОВ «СІГОО» (обслуговуючою компанією будинку) 03.08.2018 року адвокату Дирдіну М.Є., який діє в інтересах ОСОБА_2, на його адвокатський запит щодо осіб, які користуються машиномісцями АДРЕСА_3, АДРЕСА_4, АДРЕСА_5 (т. 3 а.с. 41)

Разом з тим, колегія суддів відмічає, що за запропонованим ОСОБА_2 варіантом поділу майна, ОСОБА_1, окрім домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_11, загальною площею 1 051,7 кв.м., житловою площею 232,9 кв.м. з надвірними будівлями та спорудами, виділяється також трикімнатна квартира в м. Києві (АДРЕСА_9), тобто, два повноцінних об'єкта нерухомого майна, які в повній мірі зможуть забезпечити найкращі інтереси дітей (матеріальні, соціально-побутові умови проживання, відпочинку), а також забезпечення доступу до освітних закладів і т.п.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що вищезазначені доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу з огляду на їх безпідставність та необґрунтованість.

Також слід відмітити, що ОСОБА_2, реалізуючи своє право, передбачене ч. 2 ст. 372 ЦК України, з метою забезпечення єдності об'єктів нерухомого майна, та, враховуючи інтереси дітей, вважав, що частка ОСОБА_1 у спільному сумісному майні подружжя повинна бути збільшена, а тому просив суд виділити відповідачці більшу частку у спільно нажитому майні, а саме 58,79 %.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, поклавши в основу рішення варіант поділу майна, запропонований ОСОБА_2, оскільки внаслідок такого поділу майно виділяється кожному із подружжя в натурі, що виключає спільне користування даними об'єктами нерухомості та виникнення конфліктних ситуацій в майбутньому щодо такого користування.

Відповідно до ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною 5 статті 157 цього Кодексу.

З огляду на таке, не спростованим залишилось і те, що наразі діти колишнього подружжя забезпечені житлом та усім необхідним для повноцінного розвитку за рахунок обох батьків. Окрім того, ОСОБА_2, при досягненні дітьми повноліття, виявив намір забезпечити кожного з них окремим житлом за рахунок своєї частки виділеного майна, що було підтверджено адвокатом Пархомчуком Р.І., який діє в його інтересах, в суді апеляційної інстанції.

Суд першої інстанції, розглядаючи даний спір, повно та всебічно дослідивши і оцінивши обставини справи, належність, допустимість, достовірність кожного наданого сторонами доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов правильного висновку про недоведеність ОСОБА_1 належними та допустимими доказами підстав для збільшення, належної їй частки майна з урахуванням інтересів дітей, а відтак і правильно вважав, що спір у даній справі слід вирішити у спосіб, обраний ОСОБА_2

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність ухваленого судового рішення не впливають, а фактично зведені до повторення правової позиції, викладеної в зустрічній позовній заяві, аргументи якої знайшли належну правову оцінку в рішенні суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Шкварка А.В. в інтересах ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 липня 2019 року - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Шкварка Андрія Володимировича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 19 листопада 2019 року.

Головуючий Т.О. Невідома

Судді Д.Р. Гаращенко

Б.Б. Левенець