Справа № 524/3613/19
Провадження №2/524/1842/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2019 року Автозаводський районний суд м Кременчука в складі

головуючого судді Предоляк О.С.,

при секретарі судового засідання Бондаренко Н.О.,

за участі позивача-відповідача - ОСОБА_1 , відповідача-позивача - ОСОБА_2 , представника третьої особи - Телятник Н.І.

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Зазначає, що 06.06.2014 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від зареєстрованого шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Позивач вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, оскільки вони мають різні погляди на шлюб та сім`ю. Фактично шлюбні відносини припинені з лютого 2019 року. Просить шлюб розірвати, місце проживання доньки визначити з батьком.

Ухвалою суду від 11.06.2019 року відкрито провадження у справі та встановлено загальний порядок розгляду справи.

27.06.2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду з зустрічною позовною заявою про визначення місця проживання дитини, у якій просить визначити місце проживання доньки ОСОБА_4 разом з матір`ю. В обґрунтування позову зазначає, що донька проживає з нею та перебуває на її утриманні. Будь-якої участі у вихованні та утриманні дитини відповідач з лютого 2019 року та по теперішній час не приймає. Вона з донькою проживає у чотирьохкімнатній квартирі своїх батьків. Дитині створені всі умови для забезпечення її розвитку. Крім того, відповідач за час спільного проживання здійснював насильство в сім`ї, постановою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 25.10.2017 року притягнутий до адміністративною відповідальності за ч.1 ст.172-2 КУпАП.

27.06.2019 року відповідачем ОСОБА_2 подано відзив на позовну заяву. Щодо позовних вимог про розірвання шлюбу не заперечує. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог в частині визначення місця проживання доньки з батьком, з підстав аналогічних викладеним у зустрічній позовній заяві.

Ухвалою суду від 16.07.2019 року зустрічну позовну заяву прийнято та об`єднано в одне провадження з первісною позовною заявою.

Ухвалою суду від 30.09.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні позивач-відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві. У задоволенні зустрічного позову просить відмовити.

Відповідач-позивач ОСОБА_2 первісний позов в частині розірвання шлюбу визнає. В частині визначення місця проживання доньки разом з батьком просить відмовити з підстав викладених у відзиві. Зустрічний позов просить задовольнити.

Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області Телятник Н.І. підтримує раніше наданий висновок про доцільність місця проживання малолітньої дитини разом з матір`ю.

Суд, вислухавши пояснення сторін, думку представника органу опіки та піклування, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Як убачається із матеріалів справи, 06 червня 2014 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 339.

Від зареєстрованого шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам сторін, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Вирішуючи питання щодо визначення місця проживання доньки сторін - ОСОБА_6 , суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно ч.1ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність з виховання, навчання і розвитку дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Статтею 9 Конвенції визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

У своїй постанові від 16 січня 2019 року по справі № 487/2480/17 Касаційний цивільний суд у складі Верховного суду визначив, що при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини (враховуючи, при цьому, сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо) та балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини й обов`язком батьків діяти в її інтересах.

Мати та батько дитини після припинення шлюбних відносин проживають окремо, та не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина.

ОСОБА_2 та малолітня ОСОБА_6 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання особи № 15451 та № 15453 від 24.05.2019 року.

Згідно довідки від 15.05.2019 року № 01-44/83, виданої дошкільним навчальним закладом (ясла-садок) № 34 Кременчуцької міської ради Полтавської області, малолітня ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 року відвідує цей заклад з 01.09.2017 року по теперішній час. Мати, ОСОБА_2 , завжди цікавиться успіхами донька, охоче приймає участь у спільних заходах і святах батьків з дітьми, вчаснор сплачує квитанції за харчування.

Відповідно до довідки від 31.05.2019 року № 527, виданої Кременчуцьким міськрайонним центром зайнятості, ОСОБА_2 зареєстрована в цьому центрі як безробітна з 16.05.2019 року.

За даними висновку орану опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про доцільність визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_2 від 30.08.2019 року № 1197, малолітня ОСОБА_6 проживає разом з матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . За цією адресою також проживають ОСОБА_7 (баба дитини), ОСОБА_8 (дід дитини), ОСОБА_9 (тітка дитини) та ОСОБА_10 (двоюрідна сестра дитини). Квартира чотирикімнатна з усіма комунальними зручностями. Умови проживання задовільні, санітарно-гігієнічні умови задовільні.

Тому, орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області вважає за доцільне визначити місця проживання малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що ОСОБА_6 проживає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_2 . Мати дитини належним чином ставиться до виконання своїх батьківських обов`язків, забезпечує дитині належні умови проживання, виховання, навчання, матеріально-побутові умови та рівень комфорту.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що проживання малолітньої ОСОБА_4 зі своєю матір`ю буде відповідати найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визначення місця проживання доньки разом з батьком задоволенню не підлягають, а зустрічний позов ОСОБА_2 про визначення місця проживання доньки разом з матір`ю, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Судові витрати розподіляються у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 24, 105, 110, 111, 112, 114, 160, 161 СК України, ст. ст. 12, 81, 141, 263-265, 280-289 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини - задовольнити частково.

Шлюб, зареєстрований 06 червня 2014 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , актовий запис № 339 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_2 залишити ОСОБА_2 .

Шлюб вважати розірваним після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Визначити місце проживання дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матір`юОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у повернення сплаченого судового збору 768,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у повернення сплаченого судового збору 768,40 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.С. Предоляк