Справа № 199/6667/19
(2/199/3129/19)
РІШЕННЯ

Іменем України

18.11.2019 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

за участю секретаря Гасанової М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Четверта дніпровська державна нотаріальна контора та приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Петренко Катерина Володимирівна, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , треті особи Четверта дніпровська державна нотаріальна контора та приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Петренко Катерина Володимирівна, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

В обґрунтування позовних вимог послалася на те, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 04.01.1997 року, виданого Виконкомом міської Ради народних депутатів, згідно розпорядження (наказу) №4/103-97 від 01.01.1997 року, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» ДОР та записаного в реєстрову книгу за До 209п-93, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_1 ).

07.07.2005 року ОСОБА_2 , яка є матір`ю позивачки, та ОСОБА_3 , який був вітчимом позивачки, склали на ім`я ОСОБА_1 заповіт, яким заповіли їй їх спільну сумісну власність - квартиру АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина на належну йому 1/2 частину вищезазначеної квартири, за прийняттям якої до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори звернулась позивачка та її мати ОСОБА_2 ..

Мати позивачки ОСОБА_2 відмовилася від своєї частини заповіту у спільному заповіті подружжя на користь ОСОБА_1 ..

З урахуванням відмови своєї матері від її частини заповіту позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом у незміненій його частині на 1/2 частину вищезазначеної квартири, що належала ОСОБА_3 як частка у спільному майні подружжя, але отримала відмову, у зв`язку з некоректним тлумаченням нотаріусом положень ст.1243 ЦК України і наявністю арештів, накладених після відкриття спадщини, щоб інший з подружжя не міг відчужити свою частку у спільному майні подружжя, на яке було складено спільний заповіт подружжя.

У зв`язку з вищевикладеним, ОСОБА_1 звернулась до суду та просила визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за заповітом від 07.07.2005 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Петренко К.В. та зареєстрованого в реєстрі за №2684, після ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ; скасувати заборону на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 , зареєстровану 09.08.2005 року Четвертою дніпровською державною нотаріальною конторою на підставі заповіту подружжя від 07.07.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Петренко К.В., реєстровий №2684 та на підставі свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданого Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області 29.07.2005 року, серія НОМЕР_1 , яка зареєстрована в реєстрі заборон за №383 (реєстраційний номер обтяження - 2272685) та скасувати заборону на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 , зареєстровану 09.02.2006 року Четвертою дніпровською державною нотаріальною конторою на підставі свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданого Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області 29.07.2005 року, серія НОМЕР_1 , (реєстраційний номер обтяження - 2861236).

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 не з`явилися. Представник надав до суду заяву, якою позов підтримав, просив розглянути справу за його відсутності та постановити рішення на підставі матеріалів справи.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, надала до суду нотаріально посвідчену заяву, якою позовні вимоги визнала та просила розглянути справу за її відсутності.

Представник відповідачки ОСОБА_5 також у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою визнав позов у повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності.

Представник третьої особи Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори у судове засідання також не з`явився, надав заяву про розгляд справи без участі представника нотаріальної контори.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи та матеріали спадкових справ, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 20.09.1990 року, актовий запис №1116 (а.с.12).

На підставі свідоцтва про право власності на житло від 04.01.1997 року, виданого Виконкомом міської Ради народних депутатів, згідно розпорядження (наказу) № 4/103-97 від 01.01.1997 року, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» ДОР та записаного в реєстрову книгу за До 209п-93, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_1 )(а.с.10).

07.07.2005 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 склали спільний заповіт, яким заповіли їх спільну сумісну власність - квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_1 (а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області від 29.07.2005 року, актовий запис №1386 (а.с.8).

Відповідно до нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_2 від 06.09.2019 року вона скасувала свою частину заповіту у спільному заповіті подружжя від 07.07.2005 року (а.с.26).

Постановою державного нотаріуса Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Шугаєвої Н.С. від 26.07.2019 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом подружжя на частку спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Підставою відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом подружжя є ч.2 ст.1243 ЦК України, у якій зазначено, що у разі складення спільного заповіту частка у праві спільної сумісної власності після смерті одного з подружжя переходить до другого з подружжя, який його пережив. У разі смерті останнього право на спадкування мають особи, визначені подружжям у заповіті.

Відповідно до ч.1 ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до частини першої статті 1243 ЦК України подружжя має право скласти спільний заповіт щодо майна, яке належить йому на праві спільної сумісної власності.

Наведена норма закону дозволяє складання заповіту не однією особою, а двома, і вираження одночасно спільної волі двох осіб, а саме - подружжя. Такий вид заповіту може бути складений лише конкретно визначеними суб`єктами, тобто особами, які перебувають у зареєстрованому шлюбі. За заповітом подружжя спадкодавці заповідають тільки те майно, що набуте ними у спільну сумісну власність.

Згідно з частиною другою статті 1243 ЦК України у разі складення спільного заповіту частка у праві спільної сумісної власності після смерті одного з подружжя переходить до другого з подружжя, який його пережив. У разі смерті останнього право на спадкування мають особи, визначені подружжям у заповіті.

Отже, предметом такого заповіту є майно, що належить подружжю на праві спільної сумісної власності, і спадкування цього майна відбувається в декілька етапів: спершу успадковується частка у спільній сумісній власності одного з подружжя другим з подружжя, який його пережив, а після смерті останнього зазначене в заповіті майно успадковується спадкоємцями за заповітом. Тобто законом не передбачено право заповідачів на встановлення певних умов, за наявності яких виникає право на спадкування іншим подружжям, позбавлення його права на спадкування, передбачення заповідального відказу тощо, що дозволяється у випадку складання індивідуального заповіту.

Частиною 3 статті 1243 ЦК України передбачено, що за життя дружини та чоловіка кожен з них має право відмовитися від спільного заповіту. Така відмова підлягає нотаріальному посвідченню.

Таким чином, подружжя спільно або кожен з них окремо, за життя обох осіб, вправі змінити чи скасувати заповіт стосовно спільного майна.

Згідно з частиною 3 статті 1257 ЦК України недійсність окремого розпорядження, що міститься у заповіті, не має наслідком недійсності іншої його частини.

Аналіз зазначеної правової норми дає підстави для висновку про те, що якщо заповіт було складено подружжям, а потім один з подружжя відмовився від спільного заповіту, то розпорядження, від якого особа відмовилася, втрачає силу, але розпорядження іншого з подружжя залишається чинним. Разом з тим, у такому випадку чинне розпорядження є не чим іншим, як заповітом одного з подружжя стосовно належної йому частки у праві спільної сумісної власності. Тобто, майно в цьому разі не буде успадковуватися іншим з подружжя, а одразу перейде до зазначеного в заповіті спадкоємця. Аналогічна правова позиція викладене у постанові Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.04.2018 року у справі №761/22959/15-ц.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_2 скасувала свою частину заповіту у спільному заповіті подружжя від 07.07.2005 року, посвідченому приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Петренко К.В., зареєстрованого у реєстрі №2284, тому позивачка ОСОБА_1 має усі правові підстави на спадкування Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом від 07.07.2005 року, після ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, суд вважає, що у такому випадку відсутні підстави для наявності заборон на відчуження вказаного майна, які були накладені нотаріусами 09.08.2005 року та 09.02.2006 року, оскільки вказані заборони на відчуження майна призначені саме для захисту прав спадкоємця та другого із подружжя, тому суд вважає також скасувати вказані заборони на спадкове нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 , зареєстровану 09.08.2005 року Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою на підставі заповіту подружжя від 07.07.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Петренко К.В., реєстровий №2684, та заборону на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 , зареєстровану 09.02.2006 року Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою на підставі свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати су вважає покласти на сторону, яка їх понесла.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 80, 81, 82, 89, 131, 141, 223, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 1233, 1243, 1254 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Четверта дніпровська державна нотаріальна контора та приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Петренко Катерина Володимирівна, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом від 07.07.2005 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Петренко К.В. та зареєстрованого в реєстрі за №2684, після ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Скасувати заборону на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 , зареєстровану 09.08.2005 року Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою на підставі заповіту подружжя від 07.07.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Петренко К.В., реєстровий № 2684 та, на підставі свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданого Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області 29.07.2005 року, серія НОМЕР_1 , яка зареєстрована в реєстрі заборон за № 383 (реєстраційний номер обтяження - 2272685).

Скасувати заборону на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 , зареєстровану 09.02.2006 року Четвертою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою на підставі свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданого Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області 29.07.2005 року, серія НОМЕР_1 , (реєстраційний номер обтяження - 2861236).

Судові витрати покласти на сторону, яка їх понесла.

Позивач: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Четверта дніпровська державна нотаріальна контора, місцезнаходження: м.Дніпро, вул. Радистів, 8.

Третя особа: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Петренко Катерина Володимирівна, місцезнаходження: м.Дніпро, пр. Слобожанський,111.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної

інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні

було оголошено вступну та резолютивну частину рішення або у разі розгляду справи

(вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк

обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 28.11.2019 року.

Суддя