пр. № 6/759/1138/19
ун. № 759/8683/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2019 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Петренко Н.О., розглянувши подання старшого державного виконавця Святошинського РВДВС м.Київ ГТУЮ у м. Києві Вітюк І.Д. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 та вилучення паспорта боржника,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року старший державний виконавець Вітюк І.Д. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон з вилученням паспорта боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 до виконання майнових зобов`язань за рішенням Святошинського районного суду м.Києва № 759/8683/18 від 17.10.2018р.

В обгрунтування подання посилався на те, що 15.01.2019р. державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження. Постановою про відкриття виконавчого провадження № 58076633, державний виконавець зобов`язав боржника подати декларацію про доходи та майно і попередив боржника про відповідальність за неподання такої декларації або винесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Боржник ігноруючи свої обов`язки та ухиляючись від виконання рішення не подав декларацію про доходи та майно, всупереч п.3 ст.19 ЗУ «Про виконавче провадження». Державним виконавцем встановлено, що ОСОБА_1 активно займається підприємницькою діяльністю та зухвало ігнорує виконання своїх зобов`язань, не виконує рішення суду. Також виконавцем неодноразово на адресу боржника надсилалися виклики, щодо явки на прийом до державного виконавця для надання пояснень щодо виконання рішення. Однак боржник жодного разу не з`явився за викликом до державного виконавця, про причини неявки не повідомив. В ході примусового виконання виконавчого документа, майна, яке підлягає опису та вилученю в рахунок погашення боргу виявлено не було, згідно акта державного виконавця, а також згідно довідок компететних органів, зареєстрованого за боржником на праві власності майна та відкритих рахунків немає. Боржнику відомо про відкриття виконавчого провадження щодо нього, але він жодних дій не вчинив для реального виконання рішення суду. ОСОБА_1 свідомо приховує свій матеріальний стан, оскільки не має бажання виконувати рішення суду. Відповідач відкрито виїжджає за межі території України, а відповідно має кошти на квиток, проживання, за межами України.

Суд розглядає подання згідно ч.4 ст.441 ЦПК України без виклику сторін.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання - до виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Відповідно до ч. 1 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Судом встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 17.10.2018р. стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму позики у розмірі 5 000 доларів США, що еквівалентно (станом на день подання позовної заяви) 130 747,50 грн., 3 % річних від простроченої суми 11606,04 грн., 67620,59 грн. - подвійна облікова НБУ, а всього 209973,63 грн./а.с.24/.

15.01.2019р. державним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП № 5807663 з виконання виконавчого листа № 759/8683/18 виданого 03.12.2018р. Святошинським районним судом м.Києва.

01.02.2019р. постановою державного виконавця накладено арешт на все майно ОСОБА_1 , та грошові кошти.

Статтею ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» визначені підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів " примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

Згідно п.13 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

При цьому, з погляду значення словосполучення "ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України

і в`їзду в Україну громадян України" та у п.13 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Таким чином, поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Отже, особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне, то відповідно до положень ч.2 ст. 12 ЦПК України, наявність умислу та обставини, які є предметом посилання державного виконавця, як на підставу вимог подання про тимчасове обмеження особи у праві виїзду, підлягають доведенню.

З аналізу вказаної статті вбачається, що тимчасове обмеження особи у праві виїзду за межі України - це певний вид санкції, який може мати місце через наявність факту невиконання зобов`язань у зв`язку з ухиленням від них та застосовується лише після виконання державним виконавцем всіх інших способів спонукання до їх виконання.

За змістом п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням.

Доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 отримував постанову про відкриття виконавчого провадження № 5807663 та виклики щодо необхідності його явки до державного виконавця суду не надано. Тобто доказів, що відповідачу відомо про виконавче провадження також суду не надано.

Актів державного виконавця про вихід за адресою місця проживання боржника ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що відповідач не з"являється на виклики до ВДВС, свідомо не виконує належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково, та що він має змогу виконувати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього умисно без поважних причин.

Слід зазначити, що один лише факт невиконання судового рішення не є підставою для постановлення ухвали про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України. Для застосування вказаного заходу державному виконавцю необхідно довести наявність умисних дій боржника, спрямованих на ухилення від виконання судового рішення. У поданні не наведено обґрунтувань того, що зазначений захід, який просить застосувати до боржника сприятиме та дозволить виконати рішення суду. Зазначений захід, про який йдеться у поданні за тих доказів, що надає виконавець є порушенням права особи щодо вільного вибору місця проживання, вільного залишення території України, наданого Конституцією України (ст. 33).

Таким чином у поданні державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України з вилученням паспортна і доданих до нього матеріалів вбачається відсутність вказівки на дії ОСОБА_1 , які свідчать про його ухилення від виконання рішення Святошинського районного суду м.Києва , а також реальний майновий стан боржника, що дає можливість прийти до висновку про відсутність підстав вважати про свідоме та умисне ухилення відповідача від виконання рішення суду..

Враховуючи наведене, відсутні підстави для задоволення подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 .

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 258, 260, 441 ЦПК України, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про порядок виїзду з України і в»їзду в Україну громадян України», суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Святошинського РВДВС м.Київ ГТУЮ у м. Києві Вітюка І.Д. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 та вилучення паспорта боржника -відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинського районний суду міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.О.Петренко