Постанова

Іменем України

27 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 446/2615/14-ц

провадження № 61-29658св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І.,

учасники справи:

позивачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідач - публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Львівської області від 09 жовтня 2017 року у складі колегії суддів: Шеремети Н. О., Ванівського О. М., Цяцяка Н. О.,

ВСТАНОВИВ

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») про захист прав споживачів в якому просила стягнути на його користь з відповідача за договором банківського вкладу № НОМЕР_1 USD 5000 доларів США; моральну шкоду 50 000,00 грн.

Позов мотивовано тим, що він уклав договір, у відповідності з яким розмістив депозит на суму 5000 доларів США на строк зберігання з 27 січня 2012 року до 27 квітня 2012 року з виплатою відсотків наприкінці терміну в національній валюті України. Договір був підписаний особисто ним та начальником відділення № 873 ОСОБА_3 , підпис якої було завірено печаткою банку.

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до ПАТ «УкрСиббанк» про захист прав споживачів в якому просила стягнути на її користь з відповідача за договором банківського вкладу № НОМЕР_2 USD 7000 доларів США; моральну шкоду 50 000,00 грн.

Позов мотивовано тим, що вона уклала договір, у відповідності з яким розмістила депозит на суму 7000 доларів США на строк зберігання з 10 січня 2012 року до 10 квітня 2012 року з виплатою відсотків наприкінці терміну в національній валюті України. Договір був підписаний особисто нею та начальником відділення № 873 ОСОБА_3. , підпис якої було завірено печаткою банку.

Ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 14 березня 2017 року справи об`єднані в одне провадження.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 11 квітня 2017 року позов задоволено, стягнуто з ПАТ «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_1 5 000,00 доларів США, що за курсом НБУ від 11 квітня 2017 року становить 26,93 та складає 134 650,00 грн.

Стягнуто з ПАТ «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_1 50 000,00 моральної шкоди.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_2 7000,00 доларів США, що за курсом НБУ від 11 квітня 2017 року становить 26,93 грн та складає та складає 188 510,00 грн.

Стягнуто з ПАТ «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_2 50 000,00 моральної шкоди.

Стягнуто з ПАТ «УкрСиббанк» на користь держави судові витрати в сумі 3 959,62 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що на виконання умов договору ОСОБА_1 внесено 27 січня 2012 року 5000 доларів США, ОСОБА_2 внесено 10 січня 2012 року 7000 доларів США, а також матеріалами справи підтверджується, що між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсибанк») та ОСОБА_2 укладено договір-анкета № 8737646 про відкриття банківського карткового рахунку та обслуговування платіжної картки.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 09 жовтня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк» задоволено.

Заочне рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 11 квітня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що позивачами, як вкладниками, на підтвердження внесення ними коштів на рахунок банку, не надано належних та допустимих доказів.

Крім того, договорами банківського вкладу не передбачено стягнення моральної шкоди за невиконання умов договору, враховуючи положення Закону України «Про захист прав споживачів».

Короткий зміст вимог наведених у касаційній скарзі

У жовтні 2017 року ОСОБА_2 , ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку подали касаційну скаргу, у якій просять скасувати рішення апеляційного суду Львівської області від 09 жовтня 2017 року та залишити в силі рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 11 квітня 2017 року.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що посилання апеляційного суду на те, що у позивачів відсутні касові квитанції та ощадні книжки є безпідставними та не підтверджують того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не внесли в установу банку грошові суми в розмірі 5 000 та 7 000 доларів США. Відсутність даних документів є виною працівника банку ОСОБА_3 , тому відповідач зобов`язаний відшкодувати матеріальну та моральну шкоду завдану його працівником - службовою особою ОСОБА_3 та в порядку регресу повернути кошти з винного.

Аргументи учасників справи

Заперечення на касаційну скаргу до Верховного Суду від учасників справи не надходило.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу з суду першої інстанції.

11 грудня 2017 року матеріали цивільної справи № 446/2615/14-ц надійшли до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Підпунктом 4 пунктом 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У статті 388 ЦПК України зазначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року матеріали цивільної справи № 446/2615/14-ц надійшли до Верховного Суду.

10 червня 2019 року матеріали справи передано судді-доповідачу.

Позиція Верховного Суду:

Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Апеляційний суд встановив, що ОСОБА_1 уклав договір, за яким розмістив депозит на суму 5000 доларів США на строк зберігання з 27 січня 2012 року до 27 квітня 2012 року з виплатою відсотків наприкінці терміну в національній валюті України. Договір був підписаний особисто ним та начальником відділення № 873 ОСОБА_3 , підпис якої було завірено печаткою банку.

ОСОБА_2 уклала договір, за яким розмістила депозит на суму 7000 доларів США на строк зберігання з 10 січня 2012 року до 10 квітня 2012 року з виплатою відсотків наприкінці терміну в національній валюті України. Договір був підписаний особисто нею та начальником відділення № 873 ОСОБА_3 , підпис якої було завірено печаткою банку.

За змістом пункту 1.1 договору № 3456 USD та договору № 4381 USD передбачено, що за договором Банк приймає на зберігання від вкладника або для нього грошові кошти (вклад) та зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму вкладу та проценти на нього на умовах та в порядку, встановлених цим договором.

Залучення вкладу підтверджується Договором та документами, що засвідчують внесення (перерахування грошової суми (квитанція від заяви про переказ готівки, платіжне доручення, тощо), та які відповідають вимогам нормативно - правових актів Національного банку України

Згідно частини першої статті 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

У постанові Верховного Суду України від 29 жовтня 2014 року у справі № 6-118цс14, зроблено висновок, що письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту. Зокрема, такий документ повинен містити: найменування банку, який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції), а також підпис працівника банку, який прийняв готівку, та відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ.

Встановивши, що позивачем на підтвердження укладення договорів банківських вкладів не надано доказів, які б підтвердили факт внесення грошових коштів, апеляційний суд зробив правильний висновок про скасування рішення суду першої інстанції та відмову у задоволенні позову.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Висновки Верховного Суду

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржене рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що, відповідно до положень статті 400 ЦПК України, знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржене рішення без змін.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 09 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

В. І. Крат