Номер провадження: 22-ц/813/2472/19
Номер справи місцевого суду: 522/8048/18
Головуючий у першій інстанції Бойчука А.Ю.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів: Журавльова О.Г., Кравця Ю.І.

з участю секретаря Ткачука В.О.

учасники справи:

заявник - Кредитна спілка «Перше кредитне товариство»

особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11

зацікавлена особа - Другий Приморський відділ державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу Кредитної спілки «Перше кредитне товариство» на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 20 вересня 2018 року ухваленого суддею Бойчуком А.Ю.

в с т а н о в и в:

У травні 2018 року КС «Перше кредитне товариство» звернулося до суду з заявою про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню посилаючись на те, що старшим державним виконавцем 2-го Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській обл. Виговським Ю.Д. відкриті наступні виконавчі провадження: № 2-5101/11 від 11.04.2011 р. про стягнення з Заявника на користь ОСОБА_2 63 179,70 грн., № 2-12397/10 від 05.04.2011 р. про стягнення з Заявника за користь ОСОБА_3 32 561,61 грн., № 2-1004/11 від 24.05.2011 р. про стягнення з Заявника на користь ОСОБА_4 40 335,82 грн., № 2-5778/11 від 21.07.2011 р. про стягнення з Заявника на користь ОСОБА_5 76 470,00 грн., № 2-1522/5697/11 від 29.11.2011 р. про стягнення з Заявника на користь ОСОБА_6 66 558,66 грн., 522/24592/16-ц від 26.12.2017 р. про стягнення з Заявника на користь ОСОБА_7 104 930,94 грн., № 2-815/10 від 25.02.2010 р. про стягнення з Заявника на користь ОСОБА_8 49 035,60 грн., № 2-5156/11 від 31.08.2015 р. про стягнення з Заявника на користь ОСОБА_9 63 520,00грн. Однак, 31.05.2011 року господарським судом Одеської області було розпочато справу № 7/17-2087-2011, про визнання заявника банкрутом, у відповідності до ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Фінансові зобов'язання заявника відносно стягувачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 утворилися до 31 травня 2011 року. Таким чином, заявник вважає, що на ці зобов'язання розповсюджується норма права «вимоги конкурсних кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не розглядаються і вважаються погашеними». Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає». Постановою господарського суду Одеської області від 05.03.2013 року в справі № 7/17-2087-2011 було визнано кредитором КС «ПКТ» стягувачів (вкладників), а саме: ОСОБА_7 на суму 64 818,56 грн., ОСОБА_8 на суму 40 774,53 грн., ОСОБА_9 на суму 63 400,00 грн. та внесено їх до судового Реєстру кредиторів заявника, тому на думку заявника, борг не може бути стягнуто двічі. Також, заявник зазначив, що виконавчі листи Приморського районного суду м. Одеси: № 2-5101/11 від 11.04.2011 року на користь ОСОБА_2, № 2-12397/10 від 05.04.2011 року на користь ОСОБА_3, № 2-1004/11 від 24.05.2011 року на користь ОСОБА_4, № 5778/11 від 21.07.2011 року на користь ОСОБА_5, № 2-1522/5697/11 від 29.11.2011 року на користь ОСОБА_6, № 2-815/10 від 25.02.2010 року на користь ОСОБА_8 не повинні бути прийняті державним виконавцем до свого провадження через пропуск строку для примусового виконання.

На підставі вищевикладеного просив суд визнати вищевказані виконавчі листи Приморського районного суду м. Одеси: про стягнення з Заявника на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 такими, що не підлягають виконанню повністю. А також, постановити окрему ухвалу щодо старшого держвиконавця Другого Приморського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області Виговського Ю.Д. про порушення ним законів України та направити її органу, до повноважень якого належить притягнення такої особи до дисциплінарної відповідальності, або до органу досудового розслідування, якщо суд дійде висновку про наявність в діях (бездіяльності) цієї особи ознак кримінального правопорушення.

Представники боржника в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити.

Стягувачі ОСОБА_3, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у судовому засіданні просили відмовити в задоволенні заяви в повному обсязі.

Інші стягувачі в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду заяви сповіщалися належним чином. Від стягувача ОСОБА_2 та ОСОБА_4 надійшли заяви, згідно, яких просили розглядати заяву за їх відсутності, просили в задоволенні заяви відмовити в повному обсязі.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20 вересня 2018 року у задоволенні заяви боржника КС «Перше кредитне товариство» про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, КС «Перше кредитне товариство» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заявлені вимоги КС «Перше кредитне товариство» у повному обсязі посилаючись на те, що судове рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

У обґрунтуванні своєї апеляційної скарги КС «Перше кредитне товариство» зазначає, що суд першої інстанції при розгляді заяви не взяв до уваги спеціальну норму права ст. 14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», в зв'язку з чим ухвала підлягає скасуванню.

У своєму відзиві ОСОБА_2 зазначає, що суд першої інстанції повністю дотримався вимог діючого законодавства при розгляді заяви, апеляційна скарга є необґрунтованою, містить хибні міркування, спрямована на введення в оману суд апеляційної інстанції та намагання уникнути за допомогою судового рішення у цій справі виконання інших судових рішень, у зв'язку з чим просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін.

У своєму відзиві ОСОБА_4 зазначає, що доводи апеляційної скарги щодо погашення грошових зобов'язань перед кредиторами є помилковими, рішення суду вважає справедливим, у зв'язку з чим просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги на ухвалу суду в повному обсязі.

Указом Президента України № 452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах», ліквідовано Апеляційний суд Одеської області, створено Одеський апеляційний суд, який здійснює правосуддя в апеляційному окрузі, який включає Одеську область, з місцезнаходженням у м.Одесі.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно - територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Частиною 5 ст. 31 ЦПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду.

На виконання вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ЦПК України рішенням зборів Одеського апеляційного суду від 28.12.2018 №1 днем початку роботи суду визначено 03.01.2019, до якого підлягають передачі всі справи, що перебували в провадженні Апеляційного суду Одеської області.

За результатами автоматичного розподілу після створення нового суду визначено склад колегії суддів: Комлевої О.С. - головуючого судді, суддів - Журавльова О.С., Кравця Ю.І.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 28.01.2019 року цивільна справа за апеляційною скаргою КС «Перше кредитне товариство» була призначена до розгляду на 27 лютого 2019 року.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, відзивів на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що в Другому Приморському відділі державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області знаходиться зведене виконавче провадження № 55380583 з примусового виконання виконавчих листів:

- Приморського районного суду м. Одеси № 1522/15917/12 від 10.01.2013 р. на суму 8594,23 грн. на користь ОСОБА_11;

- Приморського районного суду м. Одеси № 522/24592/16-ц від 26.12.2017 р. на 104 930,94 грн. на користь ОСОБА_7;

- Приморського районного суду м. Одеси № 2-1004/11 від 24.05.2011 р. на суму 40335.82 грн. на користь ОСОБА_4;

- Приморського районного суду м. Одеси № 2-12397/10 від 05.04.2011 р. на суму 32561.61 грн. на користь ОСОБА_3;

- Приморського районного суду м. Одеси № 2-5101/11 від 11.04.2011 р. на суму 63179.70 грн. на користь ОСОБА_2;

- Приморського районного суду м. Одеси № 2-815/10 від 25.02.2010 р. на суму 49035.60 грн. на користь ОСОБА_8;

- Приморського районного суду м. Одеси № 2-1522/5697/11 від 29.11.2011 р. на суму 66558.66 грн. на користь ОСОБА_6;

- Приморського районного суду м. Одеси № 2-5778/11 від 21.07.2011 р. на суму 76470,00 грн. на користь ОСОБА_5;

- Приморського районного суду м. Одеси № 1522/19080/12 від 12.04.2013 р. на суму 4440.00 грн. на користь ОСОБА_10;

- Приморського районного суду м. Одеси № 2-5156/11 від 31.08.2015 р. на суму 63520.00 грн. на користь ОСОБА_9;

05.04.2016 року господарський суд Одеської області затвердив між кредиторами та боржником мирову угоду в справі № 7/17-2087-2011 за заявою кредитора ОСОБА_13, до боржника - кредитної спілки «Перше кредитне товариство», про визнання банкрутом. Провадження у справі про банкрутство кредитної спілки «Перше кредитне товариство» припинено.

Протоколом № 260617/01 засідання спостережної ради кредитної спілки «Перше кредитне товариство» від 26.06.2017 року затверджена кандидатура Дворниченко О.О. на посаду голови правління кредитної спілки «Перше кредитне товариство» та він призначений на цю посаду з 27.06.2017 року.

Спостережна рада кредитної спілки «Перше кредитне товариство» вирішила внести відповідні відомості про рішення спостережної ради до Єдиного державного реєстру юридичних осіб підприємців.

Відмовляючи у задоволені заяви КС «Перше кредитне товариство» про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню, суд першої інстанції виходив з наступного.

Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслює, що право на суд було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 Конвенції тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Отже, для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення у справі «Горнсбі проти Греції» п. 40).

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Тому визнання виконавчих документів відносно стягувачів за рішеннями суду про стягнення на їх користь заборгованості з кредитної спілки «Перше кредитне товариство» такими, що не підлягають виконанню, буде перепоною у завершенні судового провадження та реалізації їх гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод «права на суд».

Суд обґрунтовано не взяв до уваги твердження КС «Перше кредитне товариство» про те, що ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 є конкурсними кредиторами, тобто кредиторами за вимогами до боржника, які виникли до відкриття провадження у даній справі про банкрутство 31.05.2011 року, оскільки рішення відносно цих заявників про стягнення заборгованості на їх користь з боржника постановлені судом 07 червня 2011 року, 14 червня 2011 року, 03 листопада 2017 року, 09 червня 2011 року, 11 жовтня 2012 року, 10 жовтня 2012 року, тому вони є поточними кредиторами, тобто кредиторами за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Висновки суду є вірними про те, що ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_8 є конкурсними кредиторами, оскільки рішення про стягнення заборгованості з боржника на їх користь постановлені до порушення справи про банкрутство 31.05.2011 року, тому рішення підлягає виконанню за загальними правилами виконавчого провадження, що є завершальною стадією судового провадження і розглядається Європейським судом з прав людини як складова частина судового розгляду.

18.01.2013 року набрала чинності нова редакція Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», яка діяла в період розгляду справи господарським судом Одеської області.

У частині 2 ст. 14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», яка втратила чинність, було встановлено, що вимоги конкурсних кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не розглядаються і вважаються погашеними, то відповідно до ч. 4 ст. 23 цього Закону в новій редакції особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їхні вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

У відповідності до ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з ч.2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Суд дійшов до обґрунтованого висновку, про відсутність підстав, передбачених ч. 2 ст. 432 ЦПК України для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, оскільки виконавчі листи видано правомірно на підставі судових рішень, які набрали законної сили; обов'язок боржника виконати судове рішення наявний та його не припинено; також відсутні докази заявника про добровільне виконання ним судових рішень, в зв'язку з чим суд на законних підставах відмовив у задоволені заяви КС «Перше кредитне товариство».

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про призначення у справі будівельно-технічної експертизи, оскільки у призначенні експертизи є необхідність для подальшого розгляду справи.

Судове рішення відповідає вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки судові процедури повинні бути справедливими і розумними як до відповідача, так і до позивача.

Доводи апеляційної скарги КС «Перше кредитне товариство» про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги посилання в ухвалі Господарського суду Одеської області від 05 квітня 2016 року по справі №7/17-2087-2011 спеціальної норми права ч. 2 ст. 14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у редакції до 18 січня 2013 року, що «вимоги конкурсних кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не розглядаються і вважаються погашеними. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.», колегія суддів вважає безпідставними, оскільки суд розглядаючи заяву зазначив про те, що 18.01.2013 року набрала чинності нова редакція Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», яка діяла в період розгляду справи господарським судом Одеської області. У частині 2 ст. 14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», яка втратила чинність, було встановлено, що вимоги конкурсних кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не розглядаються і вважаються погашеними, то відповідно до ч. 4 ст. 23 цього Закону в новій редакції особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їхні вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі. Таким чином, в ухвалі Господарського суду Одеської області від 05 квітня 2016 року по справі №7/17-2087-2011 помилково було здійснено посилання на редакцію статті, яка втратила чинність.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).

Пункт 1ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 375, 377, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Кредитної спілки «Перше кредитне товариство» - залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 20 вересня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 01 березня 2019 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ Ю.І. Кравець