Справа №442/6795/18
Провадження №2/442/200/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючого судді Медведика Л.О.,

з участю секретаря Чолавін Н.П.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

свідків ОСОБА_4І, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою №76 по вул.Грушевського, 79/2 в м.Дрогобич Львівської області.

На підтвердження позовних вимог посилається на те, що є власником квартири АДРЕСА_1. В даному будинку, окрім нього, зареєстрований його син ОСОБА_2, який фактично не проживає в даній квартирі та відповідно не бере ніякої участі в її утриманні. Кілька разів обіцяв виписатися з квартири, однак цього не зробив. Будь-яких особистих речей відповідача в квартирі немає, а його реєстрація створює для позивача негативні наслідки, зокрема, оплата за комунальні послуги відповідно більша. Крім того, відповідач користується реєстрацією в квартирі та відповідно брав позики у чотирьох банках. За таких обставин, він змушений звернутися до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав, просив його задоволити. Додав, що відповідач у 2014 році з дружиною та її малолітньою дочкою пішли геть з його квартири. З цього часу не проживає. Він перешкод відповідачу у користуванні житлом не чинив; ключі відповідач загубив; оплату за комунальні послуги не здійснював.

Відповідач ОСОБА_2 в останнє судове засідання не зявився не повідомивши про причини своєї неявки.

Представник відповідача ОСОБА_3 заперечив щодо задоволення позову, вказав, що його довіритель не має де зареєструвати своє місце проживання на даний час.

Свідок ОСОБА_4 суду показав, що є сином позивача та зареєстрований у його квартирі. Відповідач у ній більше 5 років не проживає. В 2013 році звільнився з місць позбавлення волі. Переїхав з квартири батька після того, як одружився і пішов проживати до дружини на вул..Коновальця в м.Дрогобич. До батька не приходить. Останній не виганяв його з хати, він з дружиною хотів проживати окремо. На даний час ключів у нього немає.

Свідок ОСОБА_5 суду показав, що відповідач колись проживав в квартирі позивача. Вже п»ять років не живе у ній. Конфліктів у сторін на рахунок вселення не було.

Свідок ОСОБА_6 суду показав, що в квартирі позивача буває чотири рази на місяць. Відповідача не бачив у ній майже 5 років. Один раз він був на дні народженні.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані суду докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження..

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Судом встановлено, що позивачу, згідно договору дарування 2/3 ідеальних частин житлової квартири від 22.12.2012 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори, належить 2/3 частки квартири АДРЕСА_2. Дана обставина також підтверджується витягом з державної реєстрації прав КП ЛОР «Дрогобицьке МБТІ та ЕО» за №36992476 від 26.12.2012 року.

З записів будинкової книги на дану квартиру вбачається, що окрім позивача в ній зареєстрований також його син ОСОБА_2, відповідач по справі.

З оглянутих актів, виданих комісією ОСББ «Господа» вбачається, що син позивача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, однак не проживає в квартирі протягом тривалого часу та його особистих речей у ній немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Даючи оцінку дослідженим доказам суд приходить до переконання, що позов підставний і підлягає до задоволення, цими доказами установлено, що відповідач ОСОБА_2 не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 тривалий час без поважних причин.

Ст.ст. 71, 72 ЖК України передбачають підстави для визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням у разі її відсутності без поважних причин шість місяців. Разом з тим згідно ст.405 ч. 2 ЦК України член сім»ї власника втрачає право користування житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, оскільки відповідач відсутній більш тривалий строк без поважних причин, то його слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Крім цього, оскільки позивачу було відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення у праві, однак, останнім не було здійснено проплати, то у відповідності до ч.2 ст.136 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 102, 113, 43, 81, 264, 265 ЦПК України , суд, -

ухвалив:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, АДРЕСА_3, ІПН НОМЕР_1) таким, що втратив право користування квартирою №76 по вул.Грушевського, 79/2 в м.Дрогобич Львівської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 704,80 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 26.02.2019 року.

Суддя Медведик Л.О.