Справа № 167/307/19 Провадження №2/167/148/19
УХВАЛА

01.03.2019

Суддя Рожищенського районного суду Волинської області Сіліч І.І., вивчивши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» про визнання протиправним донарахування необлікованого обєму природного газу та стягнення коштів за проведення робіт, витрат на придбання лічильника та проведення експертизи лічильника, -

встановив:

28 лютого 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» про визнання протиправним донарахування необлікованого обєму природного газу та стягнення коштів за проведення робіт, витрат на придбання лічильника та проведення експертизи лічильника.

Позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.177 Цивільного процесуального кодексу України ( далі ЦПК України).

Так, ч.4 ст. 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплат и судового збору відповідно до закону.

З позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено чотири позовні вимоги, зокрема про визнання протиправним донарахування необлікового обєму природного газу за період з 18.05.2016 року по 31.10.2016 року ПАТ «Волиньгаз» у розмірі 17697,33 грн., стягнення з ПАТ «Волиньгаз» витрати у розмірі 556,80 грн. на проведення робіт, відповідно до акту здачі-приймання робіт № 000014299, стягнення з ПАТ «Волиньгаз» витрати на придбання газового лічильника у розмірі 1200 грн., стягнення з ПАТ «Волиньгаз» витрати на проведення експертизи у розмірі 1976,03 грн., які не оплачені судовим збором.

Відповідно до ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Підстав звільнення позивача від сплати судового збору, установлених ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», чи наявності у позивача передбачених ст. 5 цього Закону пільг щодо сплати судового збору, з матеріалів позову не вбачається.

Також відсутні підстави звільнення позивача від сплати судового збору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», на які покликається позивач, виходячи із наступного.

Із п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 р. «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» вбачається, що позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості про те, яке право споживача порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду; про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням; про докази, що підтверджують позов. До заяви повинні бути додані необхідні документи - залежно від заявлених вимог (наприклад, договір, квитанція-замовлення, квитанція-зобов'язання, транспортна чи інша накладна, чек, касовий ордер).

Пунктом 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини, які виникають між споживачами і виробниками, виконавцями, продавцями під час продажу товарів (виконанні робіт, наданні послуг), встановлює права споживачів на придбання товарів (робіт, послуг) належної якості та безпечних для життя і здоров'я, а також визначає механізм захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

У звязку з цим, застосування ЗУ «Про захист прав споживачів» до даних правовідносин, можливе лише в тому разі, якщо предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови, процедури виконання договору та інше, тобто ті, які передують укладенню договору. Після укладення договору між сторонами виникають інші правовідносини, які регулюються відповідними Законами (Цивільний кодекс України, тощо)

Тобто, права особи як споживача охоплюються і мають місце на стадії придбання, замовлення, використання або реалізації наміру придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, а коли така продукція вже придбана, замовлена або використовується, то діють правила і норми відповідних договірних правовідносин.

А відтак, позивач ОСОБА_1, вважаючи себе споживачем, при зверненні до суду у дотримання вимог ст. 175 ЦПК України зобовязаний викласти зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів», зазначивши про те, яке право споживача порушено у відповідності до ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», коли і в чому це виявилося, способи захисту, яких суд може вжити, таким чином навівши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

Системний аналіз положень Закону України «Про захист прав споживачів» доводить, що для того, щоб особа була звільнена від сплати судового збору, недостатньо зазначити, що це є позов про захист прав споживачів, оскільки такий позов повинен містити предмет та обставини, які вказують на порушення прав позивача як споживача послуг. Тобто, предмет та підстави позову повинні вказувати на те, що такий позов пов'язаний з порушенням права споживача, з зазначенням такого права та способу захисту відповідно до положень, передбачених Законом України «Про захист прав споживачів».

Однак в порушення даних вимого закону, позивач у своїй позовні заяві взагалі не посилається зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів», не зазначає про те, яке право споживача порушено у відповідності до ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів».

Таким чином, заявляючи дві позовні вимоги, позивачу необхідно сплатити судовий збір за кожну вимогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» установлено ставки судового збору за подачу позовної заяви немайнового характеру:

-0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно абзацу 4 ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» з 1 січня 2019 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 1921,00 гривня.

Отже, сума судового збору, яку необхідно сплатити за вимогу немайнового характеру, становить 768,40 гривень.

Вимога майнового характеру повинна бути оплачена судовим збором в розмірі визначеному п. 1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме:

-1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб ( 1 відсоток ціни позову, але не менше 768,40 гривень, та не більше 9605 грн.).

Судовий збір має бути сплачений на рахунок: Рожищенський районний суд Волинської області м.Рожище, вул.Грушевського, 4, одержувач платежу Рожищенський район 22030101, , банк одержувача ГУДКУ у Волинській області м.Луцьк, МФО 899998, рах. 3345, призначення платежу судовий збір.

Крім того, відповідно до п.п. 6, 9, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору; попередній розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову до цього ж відповідача(відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, однак позивач подав до суду позовну заяву без додержання даних вимог закону.

Крім того, позивач обґрунтовує підсудність справи Рожищенського районному суду Волинської області за зареєстрованим місцем свого проживання, посилаючись на ч.5 ст.28 ЦПК України (позови про захист прав споживачів можуть предявлятися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору).

Таким чином, враховуючи ту обставину, що позивач як підставу визначення підсудності спору та звільнення від сплати судового збору посилається на ЗУ «Про захист прав споживачів», суддя вважає, що потребують уточнень обґрунтування позовних вимог з приводу застосування до спірних правовідносин положень ЗУ «Про захист прав споживачів» та звільнення позивача від сплати судового збору або сплата судового збору у відповідності до Закону України «Про судовий збір» та направлення справи для розгляду в суд згідно правил підсудності, встановлених у статті 27 ЦПК України.

Вищевказані обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у даній справі.

За таких обставин, суд приходить до висновку про залишення позовної заяви без руху для усунення вказаних недоліків в строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.175, 177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя,-

постановив:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» про визнання протиправним донарахування необлікованого обєму природного газу та стягнення коштів за проведення робіт, витрат на придбання лічильника та проведення експертизи лічильника.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз?яснити позивачу, що згідно ч.3 ст.185 ЦПК України в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Рожищенського

районного суду ОСОБА_2