Справа №647/3444/18
Провадження № 2/647/83/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2019 року Бериславський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Кириленко М.О.,

за участю секретаря Кикоть К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Бериславі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, в інтересах яких дії адвокат ОСОБА_4, до ОСОБА_5 сільської ради Бериславського району про визнання права власності на спадкове майно та передачу відумерлого спадкового майна, отриманого територіальною громадою, спадкоємцю, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з позовом до ОСОБА_5 сільської ради Бериславського району про визнання права власності на спадкове майно та передачу відумерлого спадкового майна, отриманого територіальною громадою, спадкоємцю, посилаючись на те, що 31 грудня 2003 року помер ОСОБА_6, чоловік та батько позивачів. Після смерті ОСОБА_6 залишилося спадкове майно до складу якого, крім іншого, земельна частка (пай), що належала померлому на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай), серія ХС №0074575, загальною площею 11,52 в умовних кадастрових гектарах на території Кіровської сільської ради Бериславського району.

Відповідно вимог п. 1 ст. 549 УРСР (дійсного на момент смерті спадкодавця) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Тобто, факт прийняття спадщини позивачами підтверджується наявністю в них оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай).

Після смерті ОСОБА_6 відкрито спадкову справу за №230/11 в Бериславській державній нотаріальній конторі.

З метою отримання свідоцгва про право на спадщину на вищевказане майно, позивачі звернулася до Бериславської державної нотаріальної контори. Державною нотаріальної конторою було зроблено запит до відділу у Бериславському районі Головного управління Держгеокадасту в Херсонській області та отримано відповідь, що на громадянина ОСОБА_6 дійсно було оформлено сертифікат на право на земельну частку (пай) .

Однак, за рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 18 квітня 2011 року справа №2-0-127/11 земельна ділянка була визнана відумерлою спадщиною та передана у комунальну власність Кіровської сільської ради Бериславського району Херсонської області.

Позивачі вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті чоловіка та батька ОСОБА_6, що означає наявність в них права на отримання спадкового майна, та само по собі виключає можливість визнання цієї спадщини відумерлою.

В звязку з вищевикладеним позивачі просять суд: 1) повернути ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 спадкове майно, а саме земельну частку (пай) КСП «Зернове» розміром 11,52 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території ОСОБА_5 (Кіровської) сільської ради Херсонської області, що перейшла у її власність як відумерла спадщина після смерті ОСОБА_6, який помер 31 грудня 2003 року; 2) Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_6, який помер 31 грудня 2003 року, а саме на сертифікат про право на земельну частку (пай) серії ХС №20074575, зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів за №21071 від 27 квітня 2000 року по КСП «Зернове» по 1/3 кожному.

Ухвалою Бериславського районного суду Херсонської області від 02.01.2019 року було відкрито провадження за вказаним позовом.

Від представника позивача в судове засідання надійшла заява про розгляд справи без її участі та участі позивача, підтримала позовні вимоги.

Представник відповідача ОСОБА_5 (Кіровської) сільської ради Бериславського району у судове засідання не зявився, згідно наданої заяви позов визнав, просив справу розглянути у їх відсутність.

Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, що містяться у матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено:

31 грудня 2003 року помер ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КГ № 162460, виданим Кіровською сільською радою Бериславського району Херсонської області, актовий запис № 1 (а.с.10).

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина у вигляді Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХС № 0074575 площею 11,52 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель КСП «Зернове», розташованої на території Кіровської сільської ради Бериславського району Херсонської області (а.с.13).

Згідно свідоцтв про народження ОСОБА_3 народився 07.09.1977 року, ОСОБА_2 народилася 28.07.1988 року, їх батьки ОСОБА_6 та ОСОБА_1 (а.с.8,9,12).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серія І-КГ №417590 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 уклали шлюб 23.04.1983 року, прізвище дружини після укладення шлюбу «Беренда» (а.с. 11).

З довідки Кіровської сільської ради №725 від 27.05.2011 року вбачається, що ОСОБА_6 на момент смерті 31.12.2003 року проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Разом з ним на день смерті та протягом шести місяців після смерті були зареєстровані його дружина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та донька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.42).

Згідно з ч. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Згідно з п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 р. відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (надалі ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

ОСОБА_6 помер 31 грудня 2003 року, тобто, спадщина відкрилась до 01.01.2004 року, тому до застосування підлягають норми ЦК УРСР 1963 року.

Згідно ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкування здійснюється за законом та за заповітом.

Згідно ч. 1 ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, які були живими на час смерті спадкодавця.

Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є в рівних долях діти, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.1,2 ст. 548 ЦК УРСР для набуття спадщини необхідно щоб спадкоємець її прийняв, а прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав нотаріальному органу по місцю відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Згідно рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 18 квітня 2011 року у справі №2-о-127/11р. право на земельну частку (пай) по КСП «Зернове» померлого ОСОБА_6, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХС № 0074575, було визнано відумерлою спадщиною та передано у власність територіальної громади Кіровської сільської ради Бериславського району Херсонської області (а.с. 48-49).

Тобто, ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які спадщину після смерті чоловіка та батька прийняли, нотаріально оформити її не мають можливості.

За змістом ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання.

В силу ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень ст. 1277 ЦК України лише у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Позивачі вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті чоловіка та батька - ОСОБА_6, що означає наявність в них права на отримання спадкового майна, та само по собі виключає можливість визнання цієї спадщини відумерлою.

Згідно ст. 1280 ЦК України якщо майно, на яке претендує спадкоємець, що пропустив строк для прийняття спадщини, перейшло як відумерле до територіальної громади і збереглося, спадкоємець має право вимагати його передання в натурі. У разі його продажу спадкоємець має право на грошову компенсацію.

Земельна частка (пай), яка належала ОСОБА_6, визнана відумерлою спадщиною та передана у власність Кіровської (ОСОБА_5) сільської громади. Оскільки таке майно увійшло до складу земель комунальної власності, воно збереглося і може бути передано спадкоємцю.

Передача спадкового майна спадкоємцю припиняє його статус відумерлої спадщини та право територіальної громади на це майно.

З аналізу діючого законодавства вбачається, що для повернення відумерлого майна в порядку ч. 2 ст. 1280 ЦК не вимагається попереднє скасування судового рішення про визнання спадщини відумерлою. Право на захист спадкових прав шляхом подання позову про повернення відумерлого майна реалізується спадкоємцем у звязку з набуттям територіальною громадою права власності на спірне майно. У разі скасування рішення суду про визнання спадщини відумерлою, повернення такого майна відбудеться в порядку повороту виконання судового рішення, а не на підставі механізму, закріпленого в ч. 2 ст. 1280 ЦК. Процесуальний закон обмежує подання заяви про поворот виконання строком позовної давності. Напроти строк, протягом якого спадкоємець має право вимагати передання відумерлого майна в натурі, законом не обмежений.

Як зазначається в рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2011 р. у справі № 1-25/2011, поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає в поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та в подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Отже, поворот виконання застосовується щодо сторін саме виконавчого провадження. Проте право власності на відумерле майно набувається територіальною громадою на підставі судового рішення про визнання без застосування процедури примусового виконання. Відтак, територіальна громада, спадкодавець, спадкоємці не є сторонами виконавчого провадження. Внаслідок скасування рішення суду про визнання спадщини відумерлою відпаде правова підстава набуття територіальною громадою права власності на спадщину.

Разом з тим, закон не містить прямого застереження про необхідність скасування рішення суду про визнання спадщини відумерлою для реалізації спадкоємцем свого права вимоги до територіальної громади. Таким чином, для предявлення спадкоємцем позову про повернення відумерлого майна не вимагається попереднє скасування рішення суду про визнання такого майна відумерлим. У протилежному випадку фактично нівелюється можливість застосовування спадкоємцем спеціального способу захисту, визначеного у ч. 2 ст. 1280 ЦК.

Статтею 392 ЦК України регламентовано, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи викладені обставини справи та вимоги закону, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, у звязку з чим вони підлягають задоволенню в повному обсязі.

Підстав для відмови у задоволенні позову у суду немає.

Керуючись ст.ст.12,13,77,81,259,263-265,268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, в інтересах яких дії адвокат ОСОБА_4 - задовольнити.

Повернути ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 спадкове майно, а саме земельну частку (пай) КСП «Зернове» розміром 11,52 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території ОСОБА_5 (Кіровської) сільської ради Херсонської області, що перейшла у її власність як відумерла спадщина після смерті ОСОБА_6, який помер 31 грудня 2003 року.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_6, який помер 31 грудня 2003 року, а саме на сертифікат про право на земельну частку (пай) серії ХС №20074575, зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів за №21071 від 27 квітня 2000 року по КСП «Зернове» по 1/3 кожному.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга із врахуванням п. 15.5 розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, до Херсонського апеляційного суду через Бериславський районний суд Херсонської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя М.О.Кириленко