Ухвала

Іменем України

10 січня 2019 року

м. Київ

справа № 361/1028/18

провадження № 61-49101ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д.Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Київського апеляційного суду від 05 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про поділ житлового будинку та земельних ділянок (виділ часток у натурі),

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 про поділ житлового будинку та земельних ділянок (виділ часток у натурі).

Під час розгляду справи представник ОСОБА_4 - ОСОБА_7, заявила клопотання про зупинення провадження у справі, посилаючись на те, що свої позовні вимоги щодо поділу земельних ділянок позивачі обґрунтовують тим, що відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про межі земельної ділянки площею 0, 25 га, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, надвірних будівель і споруд та знаходиться по АДРЕСА_1, кадастровий номер: НОМЕР_1, які зображені у додатку до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 19 жовтня 2017 року №НВ-017, та витягу з Державного земельного кадастру про межі земельної ділянки площею 0,1199 га, яка призначена для ведення особистого селянського господарства та знаходиться у с. Плоске Броварського району Київської області, кадастровий номер: НОМЕР_2, які зображені у додатку до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 19 жотня 2017 року №НВ-017, позивачами був замовлений висновок експерта про поділ земельних ділянок. Зміни в конфігурацію меж вищезазначених земельних ділянок були внесені державним реєстратором протиправно, без згоди відповідача як власника та оригіналу державного акту, який знаходиться в нього.

У зв'язку з наведеним ОСОБА_4 було подано до суду позовну заяву до ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про скасування реєстрації змін до Поземельної книги про конфігурацію вищезазначених земельних ділянок зі зміненими межами і ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 вересня 2018 року відкрито провадження у справі №361/3037/18.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_4 вважав, що до вирішення справи №361/3037/18 необхідно зупинити провадження у справі №361/1028/18 за позовом ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до нього про поділ житлового будинку та земельних ділянок (виділ часток у натурі).

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 жовтня 2018 року зупинено провадження у справі №361/1028/18 за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про поділ житлового будинку та земельних ділянок (виділ часток у натурі), до набрання законної сили судовим рішення у справі №361/3037/18.

Постановою Київського апеляційного суду від 05 грудня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 задоволено.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 жовтня 2018 року скасовано.

Справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У грудні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_4, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить постанову апеляційного суду скасувати, ухвалу суду першої інстанції залишити в силі.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Перевіривши доводи касаційної скарги, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Із оскаржуваного судового рішення, доданих до скарги матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності судового рішення.

Судом встановлено, що позовні вимоги, щодо поділу земельних ділянок ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обґрунтовують тим, що відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про межі земельної ділянки площею 0, 25 га, що призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, надвірних будівель і споруд, яка знаходиться по АДРЕСА_1, кадастровий номер: НОМЕР_1, які зображені у додатку до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 19 жовтня 2017 року №НВ-017 та витягу з Державного земельного кадастру про межі земельної ділянки площею 0,1199 га, що призначена для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться у с. Плоске Броварського району Київської області, кадастровий номер: НОМЕР_2, які зображені у додатку до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 19 жовтня 2017 року №НВ-017, позивачами був замовлений висновок експерта про поділ земельних ділянок.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 вересня 2018 року відкрито провадження у справі №361/3037/18 за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, Управління Держгеокадастру у Броварському районі Київської області про скасування запису про реєстрацію внесених змін до Поземельної книги. Позовна заява ОСОБА_8 мотивована тим, що зміни в конфігурацію меж вищезазначених земельних ділянок були внесені державним реєстратором протиправно, без його згоди як власника та оригіналу державного акту, який знаходиться в нього.

Відповідно до пункту шостого частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі. При цьому суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у цій справі; у тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному випадку з'ясовувати: як саме справа, що розглядається судом пов'язана зі справою, яка розглядається іншим судом, чим саме обумовлюється неможливість розгляду справи.

ОСОБА_5, ОСОБА_6 на обґрунтування позовних вимог у справі №361/1028/18 були подані докази правомірності внесення змін до записів Державного земельного кадастру щодо земельних ділянок з кадастровими номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2: витяги з Державного земельного кадастру про земельні ділянки від 19 жовтня 2017 року №№ НВ- 017, НВ-017 року, а також пояснення щодо того, що вищевказані зміни були внесені внаслідок виправлення помилки в порядку статті 37 Закону України «Про Державний земельний кадастр».

Таким чином, суд першої інстанції на підставі поданих позивачами у справі №361/1028/18 доказів має можливість самостійно встановити обставини правомірності внесення змін до записів Державного земельного кадастру щодо земельних ділянок з кадастровими номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2.

Крім того, ОСОБА_4 у справі №361/1028/18 було подано зустрічний позов, обґрунтування якого були аналогічними з позовною заявою у справі №361/3037/18.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 травня 2018 року, яка залишена без змін постановою Апеляційного суду Київської області від 19 липня 2018 року та набрала законної сили, зустрічний позов ОСОБА_4 було повернуто заявнику з огляду на те, що вимоги первісного та поданого ОСОБА_4 зустрічного позову у справі №361/1028/18 не виникають з одних правовідносин, а задоволення зустрічного позову не може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Первісні та зустрічні позовні вимоги випливають з різних за своєю правовою природою правовідносин, тане були пов'язані одні з одним, а тому їх спільний розгляд не був доцільним.

Указана ухвалу суду є преюдиційною для вирішення процесуального питання про необхідність зупинення провадження у справі.

Крім того, в пункті першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до порушення розумного строку розгляду справи.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції про зупинення провадження у справі та направляючи справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, апеляційний суд дійшов вірного висновку про те, що зупиняючи провадження у справі №361/1028/18, суд першої інстанції не зазначив, які саме обставини не можуть бути встановлені ним самостійно при вирішенні цієї справи та яким чином встановлені у справі №361/3037/18 обставини вплинуть на оцінку доказів, якими участники справи обгрунтовують свої доводи у справі №361/1028/18, виходячи з предмету, підстав позову та з урахуванням презумпції правомірності правочину, закріпленої статтею 204 ЦК України.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити, якщо суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Зі змісту касаційної скарги, оскаржуваного судового рішення та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що касаційна скарга, подана на постанову апеляційного суду, є необґрунтованою. Правильне застосовування норм є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною п'ятою статті 394 ЦПК України, у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про поділ житлового будинку та земельних ділянок (виділ часток у натурі) за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Київського апеляційного суду від 05 грудня 2018 року, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Ю.В.Черняк