Справа № 676/5840/19
Номер провадження 2/676/2290/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2019 року м. Кам`янець - Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого-судді Бондаря О.О.

за участю секретаря судового засідання Маневич І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України без згоди батька,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України без згоди батька.

Позовні вимоги позивачка обґрунтовує тими обставинами, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 16 липня 2013 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачкою. Просить надати дозвіл на виготовлення документів та тимчасовий виїзд малолітнього - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України до Республіки Польща на період навчання: 2019-2020 навчальний рік, а саме до 30 червня 2020 року без згоди та супроводу батька - ОСОБА_2 .

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 05 вересня 2019 року було відкрито провадження в справі та здійснення розгляду справи за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.

Протокольною ухвалою від 07 жовтня 2019 року в підготовчому провадженні було задоволено заяву представника позивачки, та залучено в якості третьої особи - Виконавчий комітет Кам`янець-Подільської міської ради.

Ухвалою Кам`янець - Подільського міськрайонного суду від 18 жовтня 2019 року було закрито підготовче провадження.

Представник позивача - Костюкович Д. К . в судовому засіданні позов підтримав посилаючись на ті обставини, що виїзд дитини за кордон відповідає інтересам дитини, оскільки в республіці Польща вищий рівень життя чим в Україні і кращі умови для проживання.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала і пояснила, що відповідач сплачує аліменти на утримання дитини в розмірі біля 1000 гривень. Вона зараз перебуває в шлюбі , чоловік має карту побуту в Республіці Польща і офіційно працевлаштований. Вона теж має карту побуту і теж офіційно працювала в Республіці Польща. Вони в Республіці Польща офіційно винайняли житло , умови проживання дитини там будуть кращі для дитини чим в Україні. В неї є домовленість про навчання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в школі де також навчаються діти українців. По завершенню навчального року дитина повернеться в Україну і вона надасть згоду відповідачу на виїзд з дитиною за кордон на відпочинок на море. Вона не могла взяти дитину в Республіку Польща на один місяць за дозволом Виконавчого комітету Кам`янець - Подільської міської ради оскільки дорога становить біля 1000 кілометрів і чоловік мав перевозити її з двома дітьми автомобілем. Вона не могла їздити туди і назад з двома дітьми.

Представник відповідача - ОСОБА_9 в судовому засіданні позов не визнала і пояснила, що перебування дитини в Республіка Польща матиме негативний вплив на дитину.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що він весь час готувався до судових процесів відносно дитини, він постійно збирав чеки про витрату коштів на дитину. Коли позивачка була за кордоном, то ОСОБА_3 часто був в нього вдома. В дитини є планшет, ігрова приставка. В нього є одяг в якому син ходить в квартирі батька.

Представник третьої особи - Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради Кандаурова Н.М. вважає, що позов не підлягає задоволенню, мати дитини повинна була взяти дитину за кордон за рішенням органу опіки і піклування на один місяць і після того як дитина ознайомиться з умовами проживання за кордоном, якщо дитині сподобається життя за кордоном, виїжджати з дитиною за кордон на триваліший термін.

Заслухавши позивачку, представника позивачки, відповідача та його представника, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи в повному обсязі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Кам`янець-Подільському Кам`янець-Подільського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 1044 від 15 грудня 2010 року.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 16 липня 2013 року по справі №676/4349/13-ц шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 14 жовтня 2014 року по справі №676/6922/14-ц стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) громадян, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

З копії свідоцтва про шлюб, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Кам`янець-Подільському Кам`янець-Подільського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 155 від 06 квітня 2016 року вбачається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб.

З копії свідоцтва про народження, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану в Пьотрку Трибунальському, актовий запис №1062011/00/AU/2016/184945 від 26 жовтня 2016 року вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Пьорткув Трибунальські народився ОСОБА_7 , батьками якого є ОСОБА_6 та ОСОБА_1 .

З довідки КП "УК"ГОСПОДАР" №830 від 04 червня 2019 року вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , разом із нею зареєстрований ОСОБА_3 . В даній квартирі на даний момент проживає п`ятеро осіб . Вони проживають в двокімнатній квартирі, тобто проживання в даній квартирі в одній кімнаті позивачки з двома неповнолітніми дітьми не створює кращі умови для проживання дитини , ніж умови проживання дитини за кордоном.

З копії рішення Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради № 840 від 07 серпня 2019 року вбачається, що вищевказаним рішенням затверджено висновок служби у справах дітей про підтвердження місця проживання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матір`ю, ОСОБА_1 , для її тимчасового виїзду за межі України.

Даним рішенням надавався дозвіл на виїзд матері за кордон з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на один місяць , однак вони за кордон не виїжджали.

Копією трудового договору від 16 лютого 2018 року підтверджується той факт, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 прийнято на роботу на посаду водій складського навантажувача/комплектувальник товарів, роботодавець приймає працівника на роботу від 01 березня 2018 року, договір укладено на невизначений строк.

ОСОБА_6 та ОСОБА_1 винаймають житлове приміщення в Пьотрковє АДРЕСА_2 по АДРЕСА_3 , що складається з двох житлових кімнат, кухні, ванни і туалету, а також предпокою, дана обставина підтверджується копією Договору найму (оренди) житлового приміщення від 19 серпня 2018 року.

З копії карти побуту НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_1 13 листопада 2018 року було видано карту побуту, яка дійсна до 30 листопада 2019 року.

З копії карти побуту НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_6 15 січня 2018 року було видано карту побуту, яка дійсна до 30 листопада 2019 року.

На запит адвоката позивача - Д. Костюковича від 29 березня 2019 року №112, Кам`янець-Подільською загальноосвітньою школою №17 було надано характеристику учня 2-Б класу ОСОБА_3 від 08 квітня 2019 року №33, з якої вбачається, що ОСОБА_3 за період навчання 2018-2019 року виявив себе як розумово та фізично розвинена дитина, він активний, читає добре, розуміє прочитане, любить математику, мати приділяє увагу сину.

Також Кам`янець-Подільською загальноосвітньою школою №17 було надано психологічну характеристику ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . в якій вказано, що дитина має змогу бачитись з батьком , тобто позивачка не обмежувала спілкування батька з дитиною. Дитина емоційно близька з обома батьками , дитина сприймає себе як сім`ю з мамою, її чоловіком, молодшим братиком , що свідчить , що в нього добрі відносини з вітчимом. Однак дитина хвилюється з приводу того , чи дозволить батько проживати дитині разом з матір`ю в іншій країні. Тобто , в дитини більше переживань виникає не від його проживання разом з вітчимом , а те, як батько сприймає його вчинки , думки, емоції.

З 01 квітня 2019 року Архіп відвідує заняття з польської мови при Товаристві Польської культури імені Івана Павла ІІ в місті Кам`янці-Подільському, що підтверджується відповідною довідкою вказаного Товариства від 23 квітня 2019 року.

Відповідно до довідки директора Початкової школи № 12 ім. Корнеля Макушинського від 05 березня 2019 року, підтверджено можливість реалізації шкільного обов`язку ОСОБА_3 у вказаному навчальному закладі на території Польщі.

З копії листа-повідомлення від 04 червня 2019 року вбачається, що позивачка просила відповідача надати дозвіл на тимчасовий виїзд сина в її супроводі до Польщі протягом періоду з липня 2019 року по червень 2020 року з метою відпочинку, оздоровлення і навчання дитини за кордоном.

З копії довідки № 25/2019 від 03.09.2019 року вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 01 вересня 2019 року по 31 серпня 2020 року є учнем ІІІ е класу Початкової Школи ім. Корнелія Макушинського в Пьотрковє Трибунальскім.

Згідно зі статтями 141, 150, 153, 155 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини (стаття 9 Конвенції про права дитини).

Відповідно до статті 18 цієї Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Наведеними нормами закріплено основоположний принцип забезпечення найкращих інтересів дитини, якого необхідно дотримуватися, зокрема, при вирішенні питань про місце проживання дитини у випадку, коли її батьки проживають окремо; про тимчасове розлучення з одним із батьків у зв`язку з необхідністю виїхати за межі країни, у якій визначено місце проживання дитини, з іншим із батьків з метою отримання освіти, лікування, оздоровлення та з інших причин, обумовлених необхідністю забезпечити дитині повний і гармонійний фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток, а також необхідний для такого розвитку рівень життя.

Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень Європейського суду з прав людини, у тому числі шляхом застосування статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР.

На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що в усіх рішеннях, що стосуються дітей, забезпечення їх найкращих інтересів повинно мати першочергове значення. Найкращі інтереси дитини залежно від їх характеру та серйозності можуть перевищувати інтереси батьків.

Положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини, а тимчасовий виїзд дитини за кордон (із визначенням конкретного періоду) у супроводі того з батьків, з ким визначено її місце проживання та який здійснює забезпечення дитині рівня життя, необхідного для всебічного розвитку, не може беззаперечно свідчити про позбавлення іншого з батьків дитини передбаченої законодавством можливості брати участь у її вихованні та спілкуванні з нею. У такій категорії справ узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність в одного з батьків права відмовити в наданні згоди на тимчасовий виїзд дитини за кордон з іншим з батьків є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди.

Конституція України гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Єдиним законом, що регулює порядок виїзду дітей за межі України, є стаття 313 ЦК України, якою встановлено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними, крім випадків, передбачених законом.

Разом із тим, за змістом статті 124 Конституції України та статті 15 ЦК України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Пунктами 3, 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, установлено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку.

Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється:

за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску;

без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред`явлення, зокрема, рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Таким чином, тимчасовий виїзд дитини за кордон передбачений на підставі рішення суду та має відповідати найкращим інтересам дитини.

Наведене узгоджуються з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеному в постанові від 04 липня 2018 року у справі № 712/10623/17 (провадження № 14-244цс18).

Те, що позивачка неодноразово виїжджала за кордон на заробітки , свідчить про намір покращити умови її життя і умови життя її дітей. Про турботу матері про інтереси дітей свідчить також та обставина, що вона всі дії вчиняє легально і з дотриманням законодавства країни, в якій вона проживає.

Це підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, її поясненнями.

Відповідач проживає окремо від дитини , однак відіграє значну роль в житті дитини і, як він пояснив в судовому засіданні, «він давно готувався воювати за дитину».

В судовому засіданні він пояснив, що працює неофіційно , займається виконанням будівельних робіт. Він не приховує того, що має достатній рівень життя , однак аліменти платить в мінімальному розмірі, так як крім аліментів купує одяг та електронні ігрові пристрої для дитини. Ці речі зберігаються по місцю проживання батька.

Тобто батько дитини більше піклується за позитивне емоційне життя дитини разом з ним, а не за те, як дитина живе в той час, коли син знаходиться не в батька.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка класний керівник - Костюк Н.І. в своїх показаннях вказала , що всі питання по навчанню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вона вирішувала з матір`ю дитини, батько декілька разів приходив до школи. Дитина активна , весела , комунікабельна. «Війна» батьків за дитину призведе до серйозних переживань дитини.

При задоволенні позову суд також враховує пояснення позивачки , що в ході розгляду справи вона намагалась вирішити спір в добровільному порядку шляхом надання згоди батьком на виїзд дитини на навчання, а позивачка надасть згоду на виїзд дитини за кордон разом з батьком в період літніх канікул.

Відповідач з цього приводу пояснив, що сторонам не вдалось мирно вирішити спір.

Враховуючи задоволення позову, суд , вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір. сплачений позивачем за розгляд справи судом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 258 - 260 , 263 - 265, 280-282 ЦПК України,-

В И Р I Ш И В:

Позов задовольнити.

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд громадянина України, малолітнього - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в супроводі матері - ОСОБА_1 за межі України до АДРЕСА_4 з дня набрання рішенням законної сили на період навчання: 2019-2020 навчальний рік, а саме до 30 червня 2020 року без згоди та супроводу батька - ОСОБА_2 .

Надати дозвіл ОСОБА_1 або її офіційному представнику оформлювати усі необхідні документи для тимчасового виїзду або супроводу малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України до Республіки Польща на період навчання: 2019-2020 навчальний рік, а саме до 30 червня 2020 року без згоди та супроводу батька - ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 768 гривень 40 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного рішення.

Рішення набирає законної сили в порядку , передбаченому ст. 273 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ).

Відповідач - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ).

Третя особа - Виконавчий комітет Кам`янець-Подільської міської ради (майдан Відродження, 1 , м.Кам`янець-Подільський, Хмельницька область, 32302, ).

Повне рішення складено 11 листопада 2019 року.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Бондар О.О