Справа № 408/8706/18-ц

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року смт Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області у складі:

головуючого Соболєва Є.О.,

при секретареві Савенко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якому позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком, розташованим за адресою:

АДРЕСА_1 :

Обґрунтовуючи свій позов ОСОБА_1 вказав, що він є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . З 2008 року в його будинку проживали його дочка ОСОБА_3 та зять ОСОБА_4 , які у зв`язку з проведенням АТО та небезпечним становищем виїхали до РФ, фактичне місцезнаходження їх невідоме. Також у 2013 року він зареєстрував у будинку двоюрідного брата дружини ОСОБА_2 , який фактично в його будинку ніколи не проживав, місцезнаходження якого йому на цей час також невідоме. Наявність зареєстрованих відповідачів за місцем його проживання створює йому перешкоди в оформленні субсидії. Таким чином, оскільки відповідачі участі в утриманні його майна не приймають він вимушений звернутись до суду для захисту своїх прав.

Позивач до початку підготовчого судового засідання подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідачі про час і місце розгляду справи були сповіщені належним чином, причин неявки не повідомили, відзив на позов у встановлений судом строк не надавали, заяв про розгляд справи за їхньої відсутності не надходило, тому суд вважав можливим розглянути справу за відсутності відповідачів за наявними у ній матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на праві власності належить позивачеві. На цей час в цьому будинку крім позивача дійсно зареєстровані його дружина ОСОБА_5 , двоюрідний брат дружини ОСОБА_2 , дочка ОСОБА_3 та зять ОСОБА_4 . Відповідач ОСОБА_2 не проживає в будинку позивача з 2013 року, а дочка із зятем з 2014 року, що підтверджується довідкою про склад сім`ї та актами обстеження матеріально-побутових умов.

Частина 2 статті 3 Сімейного кодексу України передбачає, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Наведена норма закону свідчить, що відповідачі були членами сім`ї власника будинку.

Згідно частини першої статті 405 Цивільного кодексу України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (ч. 2 ст. 405 ЦК).

Застосовуючи останню норму закону до спірних правовідносин, з огляду на те, що факт відсутності без поважних причин відповідача ОСОБА_2 з 2013 року (більш ніж один рік) та відповідачів Котєгових з 2014 року (більш ніж один рік) у будинку позивача є доведеним, суд вважає позов обґрунтованим, який слід задовольнити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_1 , - задовольнити.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн. НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , НОМЕР_3 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , визнати такими, що втратили право користування житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до безпосередньо до Луганського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його ухвалення, яке набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 273 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий: