Справа № 196/1571/18
№ провадження 2/196/58/2019
15 січня 2019 року смт. Царичанка
Царичанський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого - судді Зубій А.В.
секретаря Березко А.В.,
розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в смт. Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Царичанської селищної ради Дніпропетровської області про визнання права власності,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся в Царичанський районний суд Дніпропетровської області з позовом до Царичанської селищної ради Дніпропетровської області, в якому просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарчими спорудами за №22 по вулиці Приорільська у селі Турово Царичанського району Дніпропетровської області.
На обґрунтування своїх вимог у позовній заяві ОСОБА_1 вказав, що 06.03.1986 року померла його бабуся - ОСОБА_2, після смерті якої відкрилась спадщина на майно колгоспного двору відповідно до вимог ст. 563 ЦК УРСР в редакції 1963 року, який діяв на момент смерті спадкодавця, а саме на житловий будинок з господарчими спорудами за №22 по вулиці Приорільська у селі Турово Царичанського району Дніпропетровської області.
За життя ОСОБА_2 склала заповіт, за яким все своє майно заповіла йому. Стверджує, що він є єдиним спадкоємцем після її смерті, як онук померлої. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом не має.
Згідно довідки Царичанської селищної ради народних депутатів, виданої 04.03.1991 року, померла ОСОБА_2 являлась жителем ІНФОРМАЦІЯ_1, господарство померлої належить до типу колгоспників і дійсно померла була останнім членом колгоспного двору.
Посилається на те, що згідно п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.
Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до цивільних відносин до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Цей Кодекс набрав чинності 01.01.2004 року.
Згідно ж вимог ст. 120 ЦК УРСР в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Колгоспний двір може мати у власності жилий будинок. Поняття колгоспний двір діяло до 15.04.1991 року до вступу в законну силу Закону України "Про власність".
21.08.2018 року він звернувся до Царичанської державної нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищезазначене майно, проте отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв'язку з тим, що у встановлений законодавством строк він не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.
Вважає, що він фактично прийняв спадщину після смерті бабусі, оскільки згідно акту про його фактичне проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2, складеного депутатом Царичанської селищної ради в присутності свідків, він проживав з нею без реєстрації, доглядав її, опікувався будинком та земельною ділянкою, поховав бабусю, а отже, після її смерті вступив у володіння та управління майном, що належало померлій.
У зв'язку з відмовою нотаріуса в оформленні йому права на спадщину він вимушений звернутися до суду з даним позовом.
У підготовче засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі у зв'язку з незадовільним станом здоров'я, заявлені позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх у повному обсязі.
Представник відповідача в підготовче засідання не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає в повному обсязі.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною першою ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України).
Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч.1 ст. 82 ЦПК України).
У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ст. 206 ч.1 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ст. 206 ч.4 ЦПК України).
Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, ст. 1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно приписів ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Суд, перевіривши справу, з`ясувавши правові позиції сторін, перевіривши відповідність визнання позову відповідачем вимогам закону за відсутності загрози порушенню прав, свобод чи інтересів інших осіб, вважає можливим та необхідним прийняти визнання відповідачем позову, оскільки це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, адже позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після померлої 06 березня 1986 року бабусі ОСОБА_2, який фактично прийняв спадщину; інших осіб, які б мали право на обов'язкову частку в спадковому майні, не має; інші особи на це майно з дня смерті спадкодавця своїх претензій не заявляли.
Обставини, викладені в позовній заяві, визнані відповідачем та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.
Із встановлених обставин випливає, що між сторонами існують правові відносини щодо набуття права власності на майно в порядку спадкування за заповітом, до яких повинні бути застосовані ст. ст. 328, 1216, 1218, 1233 Цивільного кодексу України.
За викладених обставин, суд приходить до висновку про те, що наявні законні підстави для винесення судового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 81, 200, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-
Прийняти визнання відповідачем позову.
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживає ІНФОРМАЦІЯ_4, як спадкоємцем за заповітом після померлої 06 березня 1986 року бабусі - ОСОБА_2, право власності на житловий будинок з усіма господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Приорільська, 22 у селі Турово Царичанського району Дніпропетровської області.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом 30-ти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Царичанський районний суд Дніпропетровської області.
Суддя А.В. ЗУБІЙ