У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про повернення позовної заяви через не усунення недоліків

номер провадження 2/333/1164/19

номер справи 333/1140/19

01 березня 2019 року місто Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Стоматов Е.Г., перевіривши відповідність матеріалів позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В :

25.02.2019 року, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд: стягнути з ОСОБА_2 на його користь три проценти річних у розмірі 1054,54 грн., суму інфляції у розмірі 4085,78 грн., а всього 5140,32 грн. та, крім того, суму судового збору.

Ухвалою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26.02.2019 року вказана позовна заява була залишена без руху, як така, що подана з порушенням вимог ст.. ст.. 175, 177 ЦПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити вичерпний перелік вимог до форми та змісту позовної заяви.

У відповідності до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

В порушення вищезазначених вимог цивільного процесуального законодавства позивачем не долучено до матеріалів позовної заяви доказів наявності заборгованості з примусового виконання рішення суду № 333/10720/14ц від 29.04.2015 року та відкритого виконавчого провадження по даній справі. При цьому слід зазначити, що рішення суду № 333/10720/14ц від 29.04.2015 року, що долучено до матеріалів позовної заяви не належним чином засвідчене, зокрема, відсутня печатка суду.

За таких обставин, суддя позбавлений можливості відкрити провадження за матеріалами даної позовної заяви у їх первісному вигляді, як такими, що складені в неналежному обсязі, необхідному для правильного і своєчасного розгляду і вирішення справи у визначений законом строк.

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пп.1 п. 1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на час звернення позивача до суду з позовною заявою про стягнення аліментів складало 768,40 грн.

Так, перевірками матеріалів справи встановлено, що до матеріалів позовної заяви не долучено доказів про сплату судового збору ОСОБА_1

Відповідно до вимог ст.. 185 ЦПК України якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З урахуванням положень Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на час направлення позовної заяви до суду та з огляду на те, що суд розглядає цивільні справи в межах позовних вимог, то позивачу слід усунути недоліки заяви шляхом сплати судового збору в розмірі 768 гривень 40 копійок.

Статтями 175, 177 ЦПК України встановлено вимоги до змісту позовної заяви та додатків.

Так, позивачем не дотримано вимог п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, оскільки не зазначено попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи.

В порушення п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України в позовній заяві відсутнє підтвердження про те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Для усунення зазначених в ухвалі недоліків судом позивачу був встановлений строк, який не може перевищувати десяти днів з моменту отримання копії ухвали суду.

На виконання ухвали судді від 26.02.2019 року, 28.02.2019 року в межах строку для усунення недоліків від позивача надійшла квитанція про сплату судового збору за подання даної позовної заяви до суду, проте, інші недоліки зазначені в ухвалі судді від 26.02.2019 року позивачем усунуті не були, зокрема, позивачем не долучено до матеріалів позовної заяви доказів наявності заборгованості з примусового виконання рішення суду № 333/10720/14ц від 29.04.2015 року та відкритого виконавчого провадження по даній справі, при цьому рішення суду № 333/10720/14ц від 29.04.2015 року, що долучено до матеріалів позовної заяви не належним чином засвідчене, а саме: відсутня печатка суду. Крім того, в позовні заяві відсутні відомості, передбачені п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України та п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Із зазначеного слідує, що повернення позовної заяви у відповідності до ст. 185 ЦПК України не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не позбавляє права позивача на повторне звернення до суду із позовом.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч.3 ст. 185 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів вважати неподаною та повернути позивачу.

Розяснити позивачу, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 15-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя

Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Е.Г.Стоматов