Справа № 342/1064/18
Провадження № 2/342/114/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Гайдич Р.М.,

секретаря судового засідання Лукасевич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3, в якому просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі по 2000 грн. щомісячно з врахуванням індексації відповідно до закону, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з моменту звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. В позові покликається на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 02.04.2013 року по 28.07.2017 рік. У шлюбі у них 04 вересня 2015 народилася донька ОСОБА_4. Сімейне життя між позивачем та відповідачем поступово погіршувалося, кожен з них мав діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю, у них почастішали сварки, що в кінцевому результаті призвело до припинення шлюбних відносин. Рішенням Городенківського районного суду від 28.07.2017 року їх шлюб з відповідачем розірваний, неповнолітню доньку ОСОБА_4 залишено проживати з позивачкою. З того часу, коли вони перестали спільно проживати, відповідач не надає коштів на утримання дитини. Влітку 2016 року він покинув сім'ю та з того часу взагалі не цікавиться вихованням доньки, її розвитком, всупереч вимогам закону не приймає жодної участі в її матеріальному утриманні. Відповідач фізично здоровий, працездатний, про інших утриманців позивачці нічого невідомо. Раніше відповідач займався будівельною справою та отримував хороший заробіток. Тепер він регулярно виставляє у соцмережах фотографії з різних будівельних об'єктів, що дає позивачці обґрунтовані підстави припустити, що він працює та систематично отримує доходи, розмір яких позивачці невідомий. Тобто, відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу їх доньці. Адже, донька росте та розвивається, потребує збалансованого харчування, вітамінів, розвиваючих іграшок, добротного одягу та взуття. В умовах кризи в державі все це потребує значних матеріальних витрат, а згідно закону участь відповідача у їх забезпеченні є його обов'язком. Однак відповідач всупереч вимогам закону не приймає участь у покритті цих витрат нарівні з позивачкою. Саме це змусило позивачку звернутися до суду з даною позовною заявою.

Позивачка в судове засідання не з'явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3, зареєстроване місце проживання якого згідно повідомлення Ганнівської сільської ради Братського району Миколаївської області № 141 від 08.10.2018р., - с. Вороніно Братського району Миколаївської області, в судові засідання призначені на 17.12.2018. та 16.01.2019р. не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що стверджується поштовим повідомленням, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду від відповідача станом на 16.01.2019р. не надходило.

Передбачених ч.1 статті 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, з ухваленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Із копії свідоцтва про народження серії І-НМ № 286384, виданого 14 вересня 2015 р. виконкомом Сороківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області встановлено, що батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_2 та ОСОБА_1, актовий запис № 5 від 14.09.2015р.

Копією Рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 28 липня 2017 року по справі № 342/300/17 (провадження №2/342/312/2017) доводиться, що шлюб між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище Вишинська) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 02.04.2013 року Сороківською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2 - розірвано; неповнолітню дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишено проживати з матір'ю ОСОБА_1.

Конституцією України визначено основні права й обовязки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч.2 ст.51 Основного Закону батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Відповідно до ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено статтею 180 СК України.

Судом встановлено, що сторони не перебувають у шлюбі. Відповідач, який проживає окремо від дочки, коштів на утримання дитини не надає.

Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 згаданої статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 184 згаданого Кодексу передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» від 23.11.2018 року № 2629-VІІІ визначено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років, який становить з з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень. З цього слідує, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину віком до 6 років з 1 січня 2018 р. не може бути менший, ніж 813 грн.

Враховуючи обставини, визначені ст.ст. 182, 184 СК України, приймаючи до уваги відсутність даних про те, що відповідач має інших утриманців, відсутність доказів про розмір отримуваного відповідачем доходу (заробітку), суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. щомісячно з проведенням індексації відповідно до закону, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивачка звернулася до суду з позовом 24.09.2018 року, тому з цього дня слід присудити стягнення аліментів і проводити до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити негайному виконанню.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК.

На підставі ст.ст. 180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 19, 258, 259, 263-265, 268, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 (одній тисячі пятсот) грн. з проведенням індексації відповідно до закону, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнення аліментів розпочати з 24.09.2018 р. і проводити до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 до державного бюджету судовий збір в розмірі 704,8 грн. (сімсот чотири гривні 80 коп.)

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Місце проживання позивачки ОСОБА_1 - вул. С.Стрільців,5, с. Сороки, Городенківський район, Івано-Франківська область; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Місце проживання відповідача ОСОБА_2 - с. Вороніно, Братський район, Миколаївська область.

Суддя: Гайдич Р. М.