ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/111/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Грох Л.М.

секретар судового засідання Дубова М.В.

з участю: представників відповідачів Прокуратури Хмельницької області, Головного управління національної поліції в Хмельницькій області

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/20079/18 за апеляційними скаргами Головного управління національної поліції в Хмельницькій області, Прокуратури Хмельницької області, Головного управління Державної казначейської служби України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 жовтня 2018 року у складі судді Салоїд Н.М. по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до Головного управління національної поліції в Хмельницькій області, Прокуратури Хмельницької області, Головного управління Державної казначейської служби України в Хмельницькій області про відшкодування збитків та моральної шкоди, завданих протиправною бездіяльністю слідчого та групи процесуальних прокурорів.

Заслухавши доповідача, пояснення представників відповідачів, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційними скаргами, суд

в с т а н о в и в :

В серпні 2018 року ОСОБА_5 звернувся в суд з позовом про відшкодування моральної та майнової шкоди, при цьому позивач посилався, що в провадженні слідчих Хмельницького відділення національної поліції Головного управління національної поліції в Хмельницькій області знаходиться кримінальне провадження № 0005509, яке порушено за його заявою з приводу незаконного будівництва на території Хмельницького обласного ліцею-інтернату по АДРЕСА_1. В чергове, 28 серпня 2018 року, було скасовано постанову старшого слідчого другого відділення Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області Пустового О.О., який не виконав минулих ухвал слідчих суддів та прийняв незаконне рішення у вигляді постанови про закриття даного кримінального провадження, чим спричинив йому майнову та моральну шкоду. Також позивач, вказував, що в зв'язку з незаконними рішеннями, діями та бездіяльністю з боку органів державної влади йому спричинено моральну шкоду, яка полягає у марнуванні його часу, моральних стражданнях, які він переніс під впливом бездіяльності при неналежному розслідуванні, оскільки відповідачі створили атмосферу вседозволеності та безкарності, не притягували до відповідальності своїх працівників всупереч рішенням суду, з огляду на доводи викладені в позові позивач вважає, що розмір заподіяної йому моральної шкоди складає один мільярд гривень.

Крім того, він витрачав певні кошти на проїзд до Хмельницького міськрайонного суду для подачі скарги, також використовував електроенергію та фарбу картриджа лазерного принтера, папір для її написання, тратив кошти для виготовлення сканкопій необхідних документів, які подавав при зверненні до суду.

Тому позивач просив, стягнути з державного бюджету України на його користь один мільярд гривень моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, стягнути з державного бюджету України на його користь 60 050 грн., майнової шкоди, завданої особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень та покласти на відповідачів судові витрати.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 жовтня 2018 року позов було задоволено частково, стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_5 1000 грн. моральної шкоди, завданої бездіяльністю слідчого СВ Хмельницького відділу поліції головного Управління національної поліції в Хмельницькій області та незаконного рішення процесуального прокурора, у задоволенні решти позову відмовлено.

Прокуратура Хмельницької області не погодилася з таким рішенням суду першої інстанції подала апеляційну скаргу, апелянт посилається на порушення судом норм матеріального права, оскільки судом не враховано, що загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду, передбачені ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, а позивачем не доведено протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Крім того, в даному випадку повинні бути застосовані спеціальні підстави відповідальності за заподіяну шкоду, завдану органом державної влади, а судом першої інстанції не встановлено обставини, спричинення моральної шкоди позивачу, невірно надано оцінку доказам по справі, без будь-якого належного обґрунтування визначено розмір моральної шкоди у розмірі 1000 грн. Апелянт вказує, що сам по собі факт скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження не свідчить про протиправність дій відповідачів та завдання моральної шкоди позивачу, враховуючи що його права та інтереси були поновлені ухвалою слідчого судді.

Головне управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області також подало апеляційну скаргу, в якій управління зазначає, що вони лише виконують рішення суду про стягнення коштів з державного бюджету України, а не відповідають за зобов'язаннями Держави або державних органів. Крім того, на думку апелянта, позивач жодним чином не довів та не обґрунтував, яку саме шкоду, протиправні дії чи бездіяльність казначейської служби завдали позивачу моральної шкоди.

Головне управління національної поліції в Хмельницькій області в своїй апеляційній скарзі, також не погоджується з рішенням суду першої інстанції, вказують що висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, судом лише констатовано, що ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 28 серпня 2018 року за скаргою позивача скасовано постанову старшого слідчого відділення СВ Хмельницького відділу поліції ГУНП України в Хмельницькій області Пустового О.О. від 15 серпня 2018 року про закриття кримінального провадження № 0005509 від 30.08.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,3, ст. 197-1 КК України, але цей факт ніяким чином не свідчить про заподіяння позивачу моральної шкоди, оскільки в ухвалі судді дії чи бездіяльність слідчого незаконними не визнавалися, а сама постанова скасована лише через процесуальні порушення.

З огляду на доводи викладені в апеляційних скаргах, усі апелянти просили скасувати рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 жовтня 2018 року та постановити нове рішення, яким відмовити позивачу в позові.

Заслухавши учасників справи та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, а рішення суду в частині скасуванню з ухваленням нового судового рішення з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи частково позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди, суд виходив з того, що внаслідок неправомірного закриття кримінального провадження посадовою особою СВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 зазнав душевних страждань, тому з урахуванням вимог ст.ст. 23, 1173, 1174, 1176 ЦК України позивач має право на часткове відшкодування моральних страждань шляхом стягнення з держави України 1000 грн.

Відмовляючи у стягненні майнової шкоди суд виходив з того, що справа не містить доказів заподіяння ОСОБА_5 майнової шкоди внаслідок протиправних дій посадової особи органу досудового слідства.

Висновки суду в частині відшкодування моральної шкоди не можна вважати в повній мірі законними та обґрунтованими з огляду на наступне.

Так судом встановлено, що за заявою ОСОБА_5 розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0005509 від 30 серпня 2016 року за фактом самовільного зайняття земельної ділянки та самовільного будівництва по АДРЕСА_1.

15 серпня 2018 року старшим слідчим СВ ХВП ГУНП в Хмельницькій області Пустовим О.О. було винесено постанову про закриття даного кримінального провадження № 0005509 у зв'язку із відсутністю в діянні складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 3 ст.197-1.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 серпня 2018 року задоволено скаргу ОСОБА_5 та скасовано постанову старшого слідчого СВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області Пустового О.О. від 15 серпня 2018 року про закриття кримінального провадження № 0005509 як таку, що є передчасною, не відповідає вимогам кримінально-процесуального законодавства, оскільки слідчим не було виконано всі слідчі дії, необхідні для розслідування справи.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Частиною 1 статті 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Пунктом 2 частини 2 статті 1167 цього ж Кодексу передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт.

Згідно ст. 1174 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Відповідно до ч. 6 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду відшкодовується на загальних підставах.

При цьому існує законодавчо визначений механізм контролю за законністю прийнятих процесуальних рішень відповідною посадовою особою органу досудового слідства при здійсненні кримінального провадження. Заінтересована особа має право в порядку, передбаченому КПК України звернутися зі скаргою на процесуальні рішення, дії або бездіяльність уповноваженої особи органу досудового слідства (слідчого), вчинені нею під час кримінального провадження, зокрема, до суду.

Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) слідчих, вчинених при проведенні досудового слідства у конкретній справі, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю.

У випадку, якщо помилки посадової особи органу досудового слідства (в даному випадку слідчого) неможливо виправити в такий спосіб, такі порушення повинні вирішуватися поданням позову незадоволеної особи проти держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи зміст вищевказаних норм ЦК України у цьому виді деліктних зобов'язань необхідно довести як наявність шкоди так і її заподіяння, причинний зв'язок внаслідок протиправного рішення дії або бездіяльності конкретно визначеної посадової особи.

Вказані позивачем обставини не вказують на наявність в діях працівників органів поліції ознак заподіяння йому майнової та (або) моральної шкоди, відповідальність, за яку повинна нести держава.

Той факт, що прийняті слідчим поліції в порядку КПК України процесуальні документи про закриття кримінального провадження згодом були скасовані судом не свідчить про заподіяння шкоди позивачу, на підставі скарг якого були скасовані ці документи (постанови).

Хоча постанови слідчого про закриття кримінального провадження і були скасовані судом з підстав їх невідповідності процесуальним нормам КПК України, однак жодних доказів, які б вказували на те, що внаслідок прийняття цих постанов було заподіяно шкоди правам та інтересам позивача справа не містить.

При цьому, як уже зазначалося вище, процесуальні порушення, які були допущені слідчим при проведенні досудового слідства в кримінальному провадженні були усунуті шляхом постановлення слідчим-суддею ухвали про скасування постанови слідчого СВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області про закриття кримінального провадження № 0005509.

Крім того сам факт скасування постанови про закриття кримінального провадження не може бути підставою для відшкодування шкоди на підставі норм Цивільного кодексу України, оскільки чинним законодавством, а саме нормами КПК України передбачено механізм захисту порушеного права особи шляхом оскарження неправомірної постанови у встановленому нормами КПК України порядку, яке позивачем було реалізовано.

Даний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом в постанові від 28 січня 2019 року (справа № 686/7576/18), яку відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховувати суд при виборі застосування норм права до спірних правовідносин.

На вказані обставини суд першої інстанції в повній мірі уваги не звернув та без достатніх на те підстав частково задовольнив позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди.

З врахуванням викладеного колегія судді вважає, що рішення суду в частині задоволенні позову підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди внаслідок невідповідності висновків суду обставинам справи, та неправильного застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги Головного управління національної поліції в Хмельницькій області, Прокуратури Хмельницької області, Головного управління Державної казначейської служби України в Хмельницькій області задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 жовтня 2018 року в частині часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення:

У задоволенні позову ОСОБА_5 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, Прокуратури Хмельницької області, Головного управління державної казначейської служби України у Хмельницькій області про стягнення моральної шкоди відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 1 березня 2019 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Л.М. Грох