Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 листопада 2019 року

м. Одеса

справа № 521/20116/18

провадження № 2/521/4383/19

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого - судді Гуревського В.К.

за секретаря - Петренчук О.В.,

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1

Представник - ОСОБА_2 .

Відповідач - ОСОБА_3

Представник - ОСОБА_4

Третя особа - Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради

Представник - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи: Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся з позовом ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , за участю третьої особи: Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради, місцезнаходження: 65017, м. Одеса, вул. Косовська, буд. 2-Д, в якому просив визнати ОСОБА_3 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_2 , та встановити порядок виконання рішення суду, за яким рішення Малиновського районного суду м. Одеси є підставою для зняття ОСОБА_3 з реєстраційного обліку в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , обґрунтовуючи свої вимоги таким.

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 . У даній квартирі зареєстровані: ОСОБА_1 (основний власник), ОСОБА_6 (дочка), ОСОБА_7 (зять) та ОСОБА_3 (колишня дружина). Відповідач за цією адресою не проживає тривалий час, самостійно не оформила зняття з реєстраційного обліку. Оскільки позивач сплачує всі видатки по квартирі та комунальні платежі, в яких відповідач участі не бере, факт реєстрації відповідача в його квартирі створює позивачу перешкоди в користуванні власністю, тому позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

22 грудня 2018 року Малиновським районним судом м. Одеси ухвалено заочне рішення, яким позов ОСОБА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , за участю третьої особи: Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради, місцезнаходження: 65017, м. Одеса, вул. Косовська, буд. 2-Д, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задоволено. Усунуто ОСОБА_1 перешкоди у користуванні власністю шляхом визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 . Встановлений порядок виконання рішення суду, згідно з яким після набрання рішенням законної сили воно є підставою для органів реєстрації для зняття ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач ОСОБА_3 звернулась до суду з заявою про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи: Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що відповідач не була повідомлена про дату, час та місце судового засідання, оскільки перебувала за межами України на заробітках. Квартира придбана подружжям під час шлюбу, є спільною сумісною власністю подружжя.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 17 вересня 2019 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2018 року - задоволено. Заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи: Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - скасовано і призначено підготовче судове засідання.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила, що квартира, право користування якою її позбавлено, була придбана в період шлюбу, а отже є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Даний факт не було перевірено судом, а позивач дані обставини приховав від суду. Так, відповідно до свідоцтва про реєстрацію шлюбу, між нею та позивачем 22 серпня 1980 року було вперше укладено шлюб (актовий запис № 585) і розірвали вони шлюб у 1983 році. Вдруге вони одружилися 19 липня 1985 року . Згідно з витягом від 23 травня 2019 року Приморського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУ юстиції в Одеській області, ОСОБА_3 з відповідачем перебуває у шлюбі по теперішній час. Квартира АДРЕСА_2 , що була придбана ними згідно договору купівлі-продажу від 02 березня 2010 року, належить їй з позивачем на праві спільної сумісної власності, а за текстом договору позивач був лише титульним власником, що жодним чином не применшує її право спільної сумісної власності як дружини.

Третя особа: Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради надав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що виконання рішення, прийнятого Малиновським районним судом м. Одеси від 22 грудня 2018 року по справі № 521/20116/18, яке надійшло до Департаменту 04 лютого 2019 року, ОСОБА_3 04 лютого 2019 року знята з реєстрації місця проживання за вказаною у рішенні адресою. З метою виконання ухвали Малиновського районного суду від 17 вересня 2019 року по справі № 521/20116/18 Департаментом 05 листопада 2019 року здійснено відновлення реєстрації місця проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3 .

Представник позивача надав до суду заяву про слухання справи за їх відсутності.

Представник третьої особи надав до суду заяву про слухання справи за його відсутності.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити із наступних підстав.

Судом встановлено, що 22 серпня 1980 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений шлюб, відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 22 серпня 1980 року, запис №585.

10 травня 1983 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був розірваний, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу (повторно) серії НОМЕР_2 від 26 липня 2018 року, актовий запис №227.

19 липня 1985 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 повторно був укладений шлюб Жовтневим ЗАГС м. Одеси, зроблений актовий запис №411, що підтверджується відміткою в паспорті громадянина України ОСОБА_3 серії НОМЕР_3 виданого Жовтневим РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 23 листопада 1998 року та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб. Тобто сторони на час розгляду справи перебувають у зареєстрованому шлюбі.

В період шлюбу, 02 березня 2010 року ОСОБА_1 придбав квартиру АДРЕСА_4 , відповідно до договору купівлі-продажу від 02 березня 2012 року, зареєстровано в реєстрі за №7-371 від 15 березня 2010 року.

Відповідно до довідки про склад сім`ї № 29/10-з від 29 жовтня 2018 року, у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстровані: ОСОБА_1 (основний квартиронаймач) - з 09 квітня 2010 року, ОСОБА_6 (дочка) - з 09 квітня 2010 року, ОСОБА_7 (зять) - з 28 березня 2014 року та ОСОБА_3 (дружина) - з 09 квітня 2010 року.

Судом встановлено, що спільним майном ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є квартира АДРЕСА_4 , оскільки відповідно до ст. 60, ч. 1 ст. 70 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, придбане подружжям в період шлюбу, належить чоловіку й дружині на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлене законом чи договором; у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Доказів протилежного, в тому числі і будь-якого рішення суду щодо поділу в інший спосіб майна подружжя до суду не надано.

Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Тому такими діями відповідач порушила права та законні інтереси позивача у справі.

Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне у задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи: Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - відмовити.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 60, ч. 1 ст. 70 СК України, ст. ст. 16, 317, 319, 321, ч. 3 ст. 368 ЦК України, ст. ст. 3, 12, 13, 76, 81, 88, 263, 265, 267, 268, 272, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, СУД -

В И Р І Ш И В :

У задоволені позову ОСОБА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , за участю третьої особи: Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради, місцезнаходження: 65017, м. Одеса, вул. Косовська, буд. 2-Д, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду у повному обсязі складено 11 листопада 2019 року.

СУДДЯ: Гуревський В.К.