Справа № 433/1684/18
Провадження № 22-ц/810/469/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року Луганський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Назарової М.В.,

суддів: Єрмакова Ю.В., Кострицького В.В.,

за участю секретаря Сінько А.І.,

учасники справи: позивач -ОСОБА_1, відповідач -ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку в порядку спрощеного провадження,

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на заочне рішення Троїцького районного суду Луганської області від 08 листопада 2018 року,ухваленого Троїцьким районним судом у складі: судді: Суського О.І. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в:

01 вересня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, в обґрунтування якого зазначила, що 07 вересня 2013 року між позивачем та відповідачем відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції у Луганській області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 617. Від вказаного шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 06.04.2018 року шлюб між сторонами розірвано. Дитина ОСОБА_3 повністю знаходиться на утриманні позивача, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, повністю усунувся від виховання дитини та її забезпечення. Тому просила стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ј частини усіх видів заробітку ОСОБА_2 щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду. Проти ухвалення заочного рішення заперечує.

Заочним рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 08 листопада 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задоволено в повному обсязі.Вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якійвважає оскаржуване рішення незаконним та таким, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати заочне рішення Троїцького районного суду Луганської області від 08 листопада 2018 року та прийняти рішення за правилами загального провадження.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається на те, що відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Як вбачається з позовної заяви в прохальній частині п. 5 позивач заперечувала проти ухвалення заочного рішення, але суд проігнорував заперечення позивача щодо цього, чим порушив приписи норм процесуального закону.

Апеляційне провадження по справі було відкрито 13 грудня 2018 року, ухвалою суду від 08 січня 2019 року справу призначено до апеляційного розгляду на 31 січня 2019 року об 11-й. 31.01.2019 справа відкладена на 12 лютого 2019 року, у зв'язку з відсутністю даних про належне повідомлення відповідача.

31.01.2019 року апеляційним судом було направлено запит до Головного управління ДМС у Донецькій області для надання інформації про зареєстроване місце проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, АДРЕСА_1

Згідно наданої інформації відсутні відомості щодо реєстраціцї/зняття з реєстрації місця проживання гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 За обліками бази даних Державної інформаційної системи (ДІС) та Єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами (ЄІАС УМП) відомості, щодо документування паспортом громадянина України у вигляді ID-картки та паспортом громадянина України для виїзду за кордон гр. ОСОБА_2, відсутні.

Позивач ОСОБА_1 не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена у визначеному законом порядку, який передбачено ст. 1-1 закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції», оскільки останнє її місце проживання є: АДРЕСА_2, що є тимчасово окупованою територією України.

Відповідач ОСОБА_2, не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи судом був повідомлений як особа, якій неможливо здійснити вручення поштової кореспонденції відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про його виклик.

Наведене відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 21.01.2014 року, виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції, відповідач ОСОБА_2 та позивач ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 5).

Згідно копії рішення Троїцького районного суду Луганської області від 06.04.2018 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а.с. 10).

Позивач зазначає, що на даний час вона разом з дитиною проживає окремо, дитина знаходяться на її повному утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає у зв'язку з чим вона змушена звернутись до суду із позовом про стягнення аліментів та просила стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ј частини усіх видів заробітку ОСОБА_2 щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду. Просила справу розглянути за її відсутністю, проти ухвалення заочного рішення заперечувала.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (далі - Постанова) за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Як вбачається зі змісту ст. 182 СК України та п. 17 Постанови при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Ухвалюючи заочне рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та стягуючи аліменти на її користь з відповідача ОСОБА_2 на утримання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, суд з посиланням на вказані обставини та застосовуючи вказані норми права до спірних правовідносин, керуючись вимогами частини 1 статті 280 ЦПК України, ухвалою від 08 листопада 2018 року визначив розглянуто справу заочно (а.с. 25).

Проте, вказаних висновків суд прийшов із порушенням процесуального порядку, передбаченого главою 11 «Заочний розгляд справи» розділу Ш «Позовне провадження» Цивільного процесуального кодексу.

Умови проведення заочного розгляду справи визначені статтею 280 ЦПК України, до яких, зокрема відноситься одночасне існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

В позовній заяві позивач заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі.

Матеріали справи не містять окремо заяви позивача із згодою на розгляд справи заочно.

Посилання суду у вказаній ухвалі суду від 08 листопада 2018 року про заочний розгляд справи на згоду представника позивача у письмовій заяві на заочне вирішення справи на підставі наявних у справі доказів, не ґрунтуються на матеріалах справи, які не містять відомостей про наявність у позивача представника та, відповідно, не містять і такої заяви.

Вказані вимоги закону, таким чином, було проігноровано судом та ухвалене заочне рішення у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Оскільки для перегляду та оскарження судового рішення існує певний порядок, а позивач заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі, що унеможливлює розгляд справи в такому порядку, не можна вважати таке рішення законним і обґрунтованим з огляду на вимоги статті 263 ЦПК України.

Проаналізувавши зазначені обставини по справі у їх сукупності, апеляційний суд вважає, що оскільки суд припустився порушення норм процесуального права, наведене відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення у справі про задоволення позовних вимог як обґрунтованих та доведених протягом розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Троїцького районного суду Луганської області від 08 листопада 2018 рокускасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитинизадовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, що народився АДРЕСА_1., РНОКПП-НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, мешкає: АДРЕСА_3 РНОКПП-НОМЕР_3,аліменти на утримання дитини доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04 вересня 2018 року та до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2, що проживає: АДРЕСА_1, РНОКПП-НОМЕР_2, на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови - 01 березня 2019 року.

Головуючий

Судді: