Номер провадження: 22-ц/813/3000/19
Номер справи місцевого суду: 523/6590/18
Головуючий у першій інстанції Дяченко В.Г.
Доповідач Журавльов О. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Комлевої О.С., Кравця Ю.І.,

за участю секретаря Павлючук Ю.В.,

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2018 року про забезпечення позову у складі судді Дяченко В.Г.,

встановив:

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

24.10.2018 року через канцелярію суду від представника позивача - ОСОБА_3 надійшла заява про забезпечення позову в якій він просить вжити заходів забезпечення позову шляхом, а саме: накласти арешт на автотранспортний засіб марки «Nissan Qashqai», державний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_3 ; вилучити автотранспортний засіб марки «Nissan Qashqai» державний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 у власника та або у третіх осіб (у яких транспортний засіб може знаходиться у фактичному користуванні та/або зберіганні) та передати його на спеціальний майданчик для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів Південної міжрегіональної філії Державного підприємства «Інформ-Ресурси» Міністерства внутрішніх справ України для зберігання.

Заяву обґрунтовано тим, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду так як, є всі підстави вважати, що відповідач може свідомо здійснити відчуження належного їй автотранспортного засобу або передати його в користування третім особам з метою реального приховування майна.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2018 року заяву представника позивача - ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено частково.

Накладено арешт на автотранспортний засіб марки «Nissan Qashqai», державний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_3 . В іншій частині заяви відмовлено.

Зазначену ухвалу суду оскаржує в апеляційному порядку ОСОБА_2 В скарзі ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали суду. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що оскаржувана ухвала суду порушує її права та інтереси. Зазначає, що вимоги позивача по справі носять безпідставний характер та заходи, застосовані судом першої інстанції, є неспівмірними з позовними вимогами, оскільки нею виконано зобов`язання за кредитним договором, позов є безпідставним.

Відзиву на апеляційну скаргу подано не було.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 27.11.2018 року в складі судді Черевка П.М. відкрито провадження у справі.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 15.09.2017 року в складі суддів Череска П.М., Громіка Р.Д., Заїкіна А.П. справу призначено до розгляду.

Указом Президента України №452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах», ліквідовано апеляційний суд Одеської області, створено Одеський апеляційний суд, який здійснює правосуддя в апеляційному окрузі, який включає Одеську область, з місцезнаходженням у м. Одесі.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно - територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Частиною 5 статті 31 ЦПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду.

На виконання вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ЦПК України рішенням зборів Одеського апеляційного суду від 28.12.2018 року №1 днем початку роботи суду визначено 03.01.2019 року, до якого підлягають передачі всі справи, що перебували в провадженні апеляційного суду Одеської області.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 26.01.2019 року визначено колегію суддів Одеського апеляційного суду в складі: головуючого судді Журавльова О.Г., Комлевої О.С., Кравця Ю.І.

04 червня 2019 року ОСОБА_2 звернулась до Одеського апеляційного суду з заявою про закриття провадження за її апеляційною скаргою на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2018 року про забезпечення позову. Заяву мотивовано тим, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 19 квітня 2019 року, яке набрало законної сили, у задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Посилаючись на наведене, ОСОБА_2 просить закрити провадження за її апеляційною скаргою та вирішити питання судових витрат.

Сторони в судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи в апеляційному суді повідомлялися належним чином.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Справа розглянута апеляційним судом на підставі ч. 2 ст. 247 та ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Встановлено, матеріалами справи підтверджено, що предметом позову є стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в сумі 7863,72 доларів США (а.с.2-5).

Згідно інформації Регіонального сервісного центру МВС у Одеській області, транспортний засіб «Nissan Qashqai» державний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , значиться зареєстрований за відповідачем по справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до статей 149, 150 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Співмірність передбачає врахування судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. (п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Отже, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не погоджується з наявністю кредитної заборгованості висновків суду першої інстанції щодо забезпечення позову не спростовують.

Посилання апелянта у заяві про закриття провадження за її апеляційною скаргою на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2018 року про забезпечення позову, оскільки рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 19 квітня 2019 року, яке набрало законної сили, у задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено, не може вважатись підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду, оскільки справа переглядається за матеріалами на час постановлення оскаржуваної ухвали суду.

Крім того апеляційний суд звертає увагу ОСОБА_2 , що вона не була позбавлена права відмовитись від апеляційної скарги, скориставшись положеннями ст. 364 ЦПК України.

Одночасно апеляційний суду зазначає, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду (ч.ч. 7-10 ст. 158 ЦПК України).

Враховуючи встановлене, суд першої інстанції, всупереч доводів апеляційної скарги, з`ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви про застосування заходів забезпечення позову. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги про порушення прав відповідача є необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного рішення.

Інших доводів про неправильність судового рішення апелянтом в скарзі не зазначено.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, всупереч твердженню скарги, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та постановив ухвалу з додержанням вимог закону, тому у відповідності зі ст. 375 ЦПК України, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 268, п. 1 ч. 1 ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст Постанови складено 12 червня 2019 року.

Головуючий О.Г.Журавльов

Судді О.С.Комлева

Ю.І.Кравець