Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/6066/18
РІШЕННЯ

іменем україни

14 січня 2019 року Київський районний суд м. Полтави в складі головуючого - судді Самсонової О.А., при секретарі - Горошко О.О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, посилаючись на надання відповідачем допомоги на утримання дитини в недостатньому розмірі.

В своєму позові зазначила, що вона прикладає всі зусилля для забезпечення потреб дитини, але це не дозволяє їй повністю забезпечити та задовольнити потреби сина на його повноцінне харчування, купівлю необхідного дитячого одягу та взуття. освіту, ліки у разі хвороби та на інші життєві потреби дитини.

Відповідач надає допомогу на утримання сина у розмірі 980 грн. на місяць. При цьому він є працездатною особою, може надавати матеріальну допомогу у зв'язку з тим, що він постійно працює за кордоном.

Тому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 6000 грн. на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді від 30 листопада 2018 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Заперечення від позивача щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.

Відповідач з клопотанням про розгляд справи з повідомленням сторін до суду не звертався. Надав відзив на позов, у якому зазначив, що позов він визнає частково, а саме не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1200 грн. на місяць за умови надання позивачем доказів того, що дитина фактично проживає з нею та перебуває на її утриманні, а також доказів зміни нею прізвища з ОСОБА_1 на ОСОБА_1. Зазначив, що розмір аліментів 6000 грн., які позивач просить суд стягнути, нею не обґрунтований.

До відзиву відповідачем надано докази добровільної сплати ним аліментів позивачу та докази щодо стану його здоров'я. Вказані докази залучені до матеріалів справи.

Будь-яких інших клопотань сторони суду не подавали.

Дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 05 вересня 2009 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Київського районного суду м.Полтави від 19 серпня 2017 року. Дане рішення набрало чинності 30 серпня 2017 року (а.с.5).

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

На даний час прізвище позивача ОСОБА_1, що підтверджується даними паспорта громадянина України НОМЕР_3, виданого 09 лютого 2018 року уповноваженим органом №5310 (а.с.3).

Той факт, що ОСОБА_1 є його колишньою дружиною та є матір'ю малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у відзиві на позов відповідач ОСОБА_2 визнав, тому в силу ч.1 ст.82 ЦПК України дана обставина доказуванню не підлягає.

Сторони проживають окремо, дитина проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні.

Дана обставина підтверджується даними довідки від 26 жовтня 2018 року №5233, виданої КП «Житлово-експлуатаційна організація №2», згідно якої зареєстроване місце проживання малолітнього ОСОБА_3 разом з ОСОБА_1 знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10).

Посилаючись у відзиві, що у нього відсутня інформація, що дитина дійсно проживає разом з позивачем, відповідач не надав будь-яких доказів на спростування даної обставини.

Відповідно до ч.1, 3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 4 ст.12 ЦПК України також передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Позивач на підтвердження того, що дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні, надала суду вказану вище довідку КП «ЖЕО №2» від 26 жовтня 2018 року №5233.

Відповідач доказів того, що дитина проживає не з позивачем, а з іншою особою, а також що дитина на утриманні позивача не перебуває, не надав.

Тому, розглядаючи справу на підставі наданих сторонами доказів, суд встановив, що дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні.

Позивач в позовній заяві зазначила, що відповідач допомагає утримувати сина в сумі 980 грн. на місяць, що недостатньо для забезпечення потреб дитини.

Факт сплати відповідачем в добровільному порядку на користь позивача аліментів через поштові перекази підтверджується даними фіскальних чеків Укрпошти:

від 03 липня 2018 року, 06 серпня 2018 року, 05 вересня 2018 року, 05 жовтня 2018 року, 05 листопада 2018 року на суму 980 грн. кожен.,

від 03 квітня 2018 року, 02 травня 2018 року на суму 950 грн. кожен,

від 02 листопада 2017 року, 05 грудня 2017 року, 06 січня 2018 року, 05 лютого 2018 року, 06 березня 2018 року на 900 грн. кожен.

Згідно даних вказаних фіскальних чеків одержувач аліментів - ОСОБА_1.

З наведеного вбачається, що відповдіач добровільно сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_3, але в даний час між сторонами виник спір щодо розміру аліментів на утримання малолітньої дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Оскільки батьком матеріальна допомога на утримання своєї малолітньої дитини - ОСОБА_3 надається в недостатньому розмірі, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини.

За вимогами ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При ухваленні даного рішення судом враховано обставини, передбачені ст.182 СК України, в тому числі щодо стану здоров'я відповідача, за яким він потребує лікування та у зв'язку з цим несе значні витрати.

Також при вирішенні питання про розмір аліментів, які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача, суд бере до уваги, що прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років, встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23 листопада 2018 року № 2629-VIIІ, на час розгляду справи становить 2027 грн., з 01 липня 2019 року складатиме 2118 грн., а з 01 грудня 2019 року - 2218 грн.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ і набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини до досягнення нею повноліття у розмірі 1500 грн.

Саме такий розмір аліментів має забезпечити право малолітнього ОСОБА_3 на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Підстави для стягнення аліментів у більшому розмірі судом не встановлені. Докази того. що відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі 6000 грн. на місяць позивачем до справи не додані.

Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Тому стягнення аліментів необхідно розпочати з 25 жовтня 2018 року - дня звернення позивача до суду з позовом про стягнення аліментів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Тому дане рішення необхідно допустити до негайного виконання.

Крім того, у зв'язку з задоволенням позову з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючого: АДРЕСА_2), на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, проживаючої: АДРЕСА_1) аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1500 грн. (одна тисяча п'ятсот гривень) щомісячно до повноліття дитини, починаючи з 25 жовтня 2018 року.

В межах суми платежу за один місяць рішення підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний термін з дня його підписання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий О.А.Самсонова

14.01.2019