Номер провадження: 22-ц/813/7340/19
Номер справи місцевого суду: 496/1396/18
Головуючий у першій інстанції Галич О. П.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Цюри Т.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 21 червня 2019 року у цивільній справі за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , правонаступника ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості,

встановив:

13 квітня 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 з вимогами про стягнення заборгованості у розмірі 58 871,46 грн. за договором № б/н від 24.01.2012 року та судового збору у розмірі 1762 грн.

Свої вимоги мотивував тим, що 24.01.2012 року ОСОБА_2 звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк», яке змінило назву на АТ КБ «ПриватБанк», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 24.01.2012 року. Згідно цієї заяви ОСОБА_2 отримав кредит у сумі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами, правилами користування платіжною карткою, основними умовами обслуговування і кредитування складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у анкеті-заяві. Однак, відповідач своєчасно не надавав Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку з чим станом на 28.02.2018 року перед Банком виникла заборгованість у розмірі 58871,46 грн., яка до теперішнього часу не погашена, що і стало підставою для звернення ПАТ КБ «ПриватБанк» з даним позовом до суду.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 21 червня 2019 року у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було відмовлено через пропуск строку позовної давності.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» ставить питання про скасування рішення Біляївського районного суду Одеської області від 21 червня 2019 року, та постановлення нового, яким задовольнити позовні вимоги Банку у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

У відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється 11.11.2019 року в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, у зв`язку з чим судове засідання не проводиться.

Згідно приписів ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи, як малозначна у зв`язку з її незначною складністю (ч.ч. 4, 6 ст. 19, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 274 ЦПК України).

Крім того, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

У зв`язку з цим, датою ухвалення цього судового рішення є 11.11.2019 року.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційно ї скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У зв`язку з цим, ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 04 червня 2018 року провадження у справі було зупинено до з`ясування кола осіб, які є правонаступниками відповідача та залучення їх до участі у справі.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 02 липня 2018 року було витребувано із Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 18 січня 2019 року залучено у якості правонаступника - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

30 січня 2019 року справу було передано до канцелярії суду для повторного автоматизованого розподілу у зв`язку з тим, що відповідно до рішення Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 23.01.2019 року, суддя Горяєв І.М. відсторонений від здійснення правосуддя.

Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.01.2019 року, цивільну справу № 496/1396/18, передано судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П.

Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 15 лютого 2019 року було прийнято до провадження цивільну справу та призначено справу в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання, та ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 15 травня 2019 року підготовче провадження закрито та справу призначено до розгляду .

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до відповідача, районний суд виходив з того, що позивачем пропущений строк позовної давності, про застосування якого було заявлено відповідачем, відповідно ч. 4 ст. 267 ЦК України.

Однак, з таким висновком районного суду апеляційний суд не погоджується, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до укладеного договору, б/н, від 24.01.2012 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжнукартку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованостіза кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у анкеті-заяві (а.с. 6-31). За своєю правовою природою вказаний договір є одним із видів кредитного договору. Позичальник взяв на себе зобов`язання повернути суму кредиту, відсотків, винагороди відповідно до Заяви та Умов.

Крім того, позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а Позичальник всупереч договірним зобов`язанням, в установлені терміни не повернув належні грошові кошти, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка підтверджується розрахунком.

З розрахунку заборгованості, складеного позивачем, вбачається, що станом на 28 лютого 2018 року у відповідача виникла заборгованість у розмірі 58 871.46 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 170,97 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 49 960.90 грн., заборгованість за пенею та комісією - 5 460,00 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 2 779,59 грн. (а.с. 4-5).

Тобто, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 отримав кредит у сумі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, а сплатив за весь час 600 грн. і на час звернення позивача до суду мав заборгованість по тілу кредиту у сумі 170,97 грн.

Судом також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане Біляївським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області серії НОМЕР_1 від 27 листопада 2017 року (а.с. 49).

Із копії спадкової справи, наявної в матеріалах справи встановлено, що правонаступником померлого ОСОБА_2 є його син - ОСОБА_1 (а.с. 59-72).

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 18 січня 2019 року залучено до участі у справі в якості правонаступника ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 84).

На підставі вищенаведеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що оскільки, позичальник ОСОБА_2 помер, то відповідати перед позивачем на підставі ст.ст. 1281, 1282 ПК України за борги спадкодавця має спадкоємець - ОСОБА_1 .

Разом з тим, суд помилково відмовив у позові, посилаючись на те, що позовні вимоги не можуть бути задоволені через застосування строків позовної давності, про яке заявив відповідач по справі.

Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції не було враховано, що випискою по рахунку(а.с.4-5) підтверджується, що відповідач здійснював періодичні платежі по кредиту, останній платіж було здійснено 12.08.2014 року в розмірі 200 грн. (а.с. 4 зворот).

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, строк дії картки встановлений до 05.2015 року.

Таким чином, строк загальної позовної давності розпочався з 06.2015 року та спливає 31.05.2018 року.

Тобто настання строку вимоги по кредитній заборгованості є саме 31.05.2018 року.

Про необхідність застосування строку позовної давності, відповідач суду надав відповідну заяву (а.с. 92).

Разом з тим, враховуючи, що позивач звернувся до суду з даним позовом 13.04.2018 року, то трирічний строк позовної давності для стягнення заборгованості за тілом кредиту, позивачем не пропущений.

Крім того, судом не було враховано, що оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми.

Так, згідно із статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше.

Статтею 1281 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від дня настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право.

Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимога до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язанням, а також припинення таких зобов`язань.

Оскільки, як було зазначено вище, боржник ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.61), а позивач звернувся з позовом до суду 13.04.2018 року, то шестимісячний присічний строк звернення до суду з позовними вимогами до спадкоємців боржника, який передбачений ч. 2 ст. 1281 ЦП України також не збіг.

Також не збіг річний строк пред`явлення вимоги кредитором до спадкоємця боржника, передбачений ч. 3 ст. 1281 ЦК України, оскільки як було зазначено вище, настання строку вимоги є 31.05.2018 року, а тому кредитор має пред`явити свої вимоги до спадкоємця боржника в строк до 31.05.2019 року.

Оскільки позивач не знав і не міг знати про відкриття спадщини і пред`явив позовні вимоги до боржника 13.04.2018 року, в свою чергу боржник був замінений спадкоємцем ухвалою суду від 18 січня 2019 року (а.с.83), то не присічний строк вимоги до спадкоємця ОСОБА_1 , ні строк позовної давності не спливли.

Разом з тим, відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Що стосується Умов та Правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною картою, а також Тарифів Банку, які викладені на банківському сайті, та що на думку Банку складає між ним та позичальником договір, що підтверджується його підписом у заяві, то зазначені обставини не відповідають дійсності, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, Правила користування платіжною картою, а також Тарифи Банку, які викладені на банківському сайті, не підписані позичальником, а тому у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для стягнення заборгованість по процентам за користування кредитом - 49960.90 грн., заборгованості за пенею та комісією - 5460,00 грн., штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн., штрафу (процентна складова) - 2779,59 грн.

Таким чином, Банком не доведено факту укладення кредитного договору в належній формі та узгодження його істотних умов, як то: відсотки за користування кредитом, комісія та її розмір; неустойка та її розмір, а відповідно, такий договір в силу ч. 2 ст. 1055 ЦК України є нікчемним, а отже відсутні підстави для стягнення з позичальника на користь банку нарахованих ним відсотків, комісії та неустойки.

Таких правових позицій дотримується Велика Палата Верховного Суду від 03 липня 2019 року, справа № 342/180/17, провадження № 14-131цс19.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» підлягає частковому задоволенню, рішення Біляївського районного суду Одеської області від 21 червня 2019 року - зміні, в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення тіла кредиту, з ухваленням в цій частині нового рішення - про часткове задоволення позовних вимог банку, лише в частині стягнення тіла кредиту, в сумі 170,97 грн.

В іншій частині оскаржуване рішення суду підлягає залишенню без змін.

Таким чином, сума задоволених позовних вимог від заявленої суми склала 0,29%.

У зв`язку з цим та у відповідності до ст. 141 ЦПК України колегія суддів вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» сплачений судовий збір при зверненні до суду з позовом у розмірі 5,11 грн. (1762грн. х 0,29%), та сплачений при подачі апеляційної скарги у розмірі 7,66 грн. (2643грн. х 0,29%), а всього 12,77 грн., за принципом пропорційності від задоволених позовних вимог, що складає 0,29% від задоволених позовних вимог.

Крім того, оскільки зазначена справа згідно п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України є малозначна, то у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п. 4 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 21 червня 2019 року змінити, в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення тіла кредиту.

Прийняти в цій частині постанову, якою стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість по тілу кредиту у розмірі 170,97 грн. (сто сімдесят гривень 97 копійок).

В іншій частині рішення Біляївського районного суду Одеської області від 21 червня 2019 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» витрати по оплаті судового збору при зверненні до суду з позовом і за подання апеляційної скарги у загальній сумі 12,77 грн. (дванадцять гривень 77 копійок).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

Т.В. Цюра