Справа № 487/6342/18
Провадження № 2/487/470/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2019 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Сухаревич З.М., за участю секретаря судового засідання Дорош В.В., позивача ОСОБА_1 , представника позивача - ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - Заводський відділ державної виконавчої служби міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Ласурія Світлана Анатоліївна, орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради в особі Служби у справах дітей адміністрації Заводського району м. Миколаєва, про визнання договору дарування недійсним і поновлення права власності на житлове приміщення,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 22.05.2019 року вказаний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - Заводський відділ державної виконавчої служби міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Ласурія Світлана Анатоліївна про визнання договору дарування недійсним і поновлення права власності на житлове приміщення, - прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання.

25.09.2019 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

29.10.2019 року відновлено підготовче провадження по цивільній справі, призначено підготовче засідання у справі, залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради в особі Служби у справах дітей адміністрації Заводського району м. Миколаєва.

04.11.2019 р. до суду надійшла заява ОСОБА_3 про відвід судді Сухаревич З.М., яка мотивована тим, що органопіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради в особі Служби у справах дітей адміністрації Заводського району м. Миколаєва з метою захисту неповнолітніх дітей, залучений до участі у справі з порушенням процесуальних строків, при цьому не залучено батьків дітей. Відсутні докази порушення права дітей. З цих підстав вважає, що дії судді спрямовані на задоволення матеріальних вимог позивача та погіршення житлових умов неповнолітніх дітей. У випадку задоволення позову квартиру буде реалізовано з торгів і діти залишаться без житла. На підставі викладеного, заявляє відвід судді через наявність матеріальної зацікавленості.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про відвід посилаючись на відсутність підстав, передбачених ЦПК УКраїни, для її задоволення.

Позивач заперечував проти задоволення заяви про відвід та зазначив, що таким чином відповідачка намагається затягнути розгляд даної справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу.

Розглядаючи заяву про відвід, суд дійшов наступного.

Відповідно ст. 36 ЦПК України, Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

При цьому, суд зазначає, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Розглядаючи кожну конкретну судову справу (здійснюючи правосуддя) судді самостійно визначають коло законодавства, що регулює спірні правовідносини, застосовують його, здійснюють його тлумачення, вирішують питання про розгляд заяв та клопотань учасників судового процесу та надають правову оцінку обставинам справи на підставі саме внутрішнього переконання, що ґрунтується на приписах закону. Крім того, законом встановлено право учасників судового процесу на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення у випадку незгоди з прийнятим судовим рішенням з мотивів саме невірного застосування матеріального чи (або) процесуального права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Олександр Волков проти України" (Заява N21722/11) від 09.01.2013 було зазначено, що, як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

У рішенні по справі "Білуха проти України" від 09.11.2006 (Заява N33949/02) Європейський суд з прав людини зауважив, що стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного; стосовно об`єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність - це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

В заяві про відвід ОСОБА_3 зазначає, що їй не було надано документу про залучення нотаріального органу, який посвідчив угоду договору дарування. Натомість, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 знайомилась з матеріалами справи 18.03.2019 р., відповідно їй було відомо про залучення до участі у справі як третьої особи приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Ласурія С.А. ухвалою суду у складі головуючого судді Біцюка А.В. 04.03.2019 р. Доводи заявниці щодо залучення органу опіки та піклування через рік після прийняття справи до свого провадження також спростовуються матеріалами справи, відповідно до яких, вказаний позов прийнято до провадження суддею Сухаревич З.М. 22.05.2019 року.

Щодо відновлення підготовчого провадження і залучення до участі у справі орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради в особі Служби у справах дітей адміністрації Заводського району м. Миколаєва, суд зазначає, що вирішення питань про застосування чинного законодавства є виключним правом судді, в провадженні якого знаходиться справа. При цьому результат вирішення вказаних питань не може свідчити про упереджене ставлення судді відповідно до позивача чи відповідача, інших учасників судового процесу, оскільки наявність чи відсутність підстав для відводу судді не може ставиться в залежність від результату застосування судом норм чинного законодавства.

Так само наведені дії суду не свідчать і про матеріальну заінтересованість судді.

Таким чином, суд вважає, що наведені заявником обставини не свідчать про наявність підстав, передбачених статтею 36 ЦПК України, для відводу судді Сухаревич З.М., а визначені підстави задля відводу зводяться до незгоди заявника з процесуальними рішеннями судді.

Відтак, оскільки заява про відвід не містить даних про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості або необ`єктивності судді, а обставини, наведені у ст. 36 ЦПК України як підстава для відводу, судом не встановлені та спростовуються наявними матеріалами, заявлений відвід судді Сухаревич З.М. - є необґрунтованим.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

На підставі викладеного, керуючись статтями 36, 37, 40, 260-261, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Подану заяву (вх. № 34290 від 04.11.2019) про відвід судді Сухаревич З.М. у справі № 487/6342/18 визнати необґрунтованою та передати її на розгляд іншому судді, у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Провадження у справі № 487/6342/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - Заводський відділ державної виконавчої служби міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Ласурія Світлана Анатоліївна, орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради в особі Служби у справах дітей адміністрації Заводського району м. Миколаєва, про визнання договору дарування недійсним і поновлення права власності на житлове приміщення, - зупинити до вирішення питання про відвід.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення. Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя З.М. Сухаревич