справа № 750/5474/19
провадження № 2/732/628/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 жовтня 2019 року м. Городня
Городнянський районний суд Чернігівської області у складі :
головуючого судді - Березовського О.Д.,
секретаря - Швачко О.В.,
за участі позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини у відомостях про батька, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - органу опіки та піклування в особі Деснянської районної у місті Чернігові ради, Чернігівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області,
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись в суд з позовом до ОСОБА_3 та просять визнати позивача ОСОБА_2 батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого ОСОБА_1 . Також позивачі просять зобов`язати Чернігівський відділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції внести зміни до актового запису про народження дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за № 410 від 27 лютого 2019 року, складеного Чернігівським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції, та у відомостях про батьківство вказати батьком дитини ОСОБА_2 , виключивши відомості про ОСОБА_3 .
З позовної заяви виходить, що у зареєстрованому шлюбі позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 перебували з 17 листопада 2017 року по 05 грудня 2018 року . Фактично сім`ї у них не було, вони не проживали разом, не вели спільного господарства з моменту укладення шлюбу.
З лютого 2018 року позивачі знаходились у фактичних шлюбних відносинах. У 2019 році у них народилась дитина - син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого зареєстровано Чернігівським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції відповідно до актового запису про народження № 410 від 27 лютого 2019 року, але у відомостях про батька вказаний - ОСОБА_3 , хоча в дійсності він батьком дитини не являється. Батьком дитини є ОСОБА_2 .
Шлюб між відповідачем та позивачем ОСОБА_1 розірвано на підставі рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 05.12.2018 року, а 05 лютого 2019 року Чернігівським відділом реєстрації актів цивільного стану
Головного територіального управління юстиції зареєстровано шлюб між позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , актовий запис № 119.
Відомості про батька дитини внесені органом реєстрації актів цивільного стану на підставі актового запису про укладення шлюбу з ОСОБА_3 , актовий запис № 2375 від 17 листопада 2017 року.
У результаті цього права ОСОБА_2 щодо його батьківства відносно сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , порушені. Позивач ОСОБА_2 визнає своє батьківство щодо цієї дитини. Також позивач ОСОБА_1 визнала батьківство ОСОБА_2 відносно свого сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Посилаючись на положення ст. 129, 134, 138 Сімейного кодексу України, Постанову Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2016 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, Конвенцію про права дитини, позивачі звертаються до суду з даним позовом.
Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова Логвіної Т.В. від 27 травня 2019 року матеріали справи передано для розгляду за підсудністю до Городнянського районного суду Чернігівської області.
Ухвалою судді від 15 серпня 2019 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Підтвердила обставини, викладені в позовній заяві в обгрунтування заявлених позовних вимог. Пояснила, що на пропозицію своєї подруги за відповідну плату вона вступила у фіктивний шлюб з громадянином Грузії ОСОБА_3 . При цьому подруга пообіцяла, що їх через 3 місяці розлучать. Зареєструвала вона шлюб з відповідачем не у відділі РАЦС, а у будинку культури «Хіміків». Там вона побачила відповідача вперше та востаннє. Вони разом лише поставили підписи та розійшлися. Більше відповідача вона не бачила і це було 17.11.2017 року. За реєстрацію шлюбу з відповідачем вона отримала близько 1700-1800 гривень. Подруга сказала, що ще при розлученні вона отримає 100 доларів США зверху. На той момент вона вже жила у цивільному шлюбі з ОСОБА_2 .. У цивільному шлюбі вони жили з березня 2017 року разом у будинку її батьків. Про фіктивний шлюб ОСОБА_2 вона не сказала. Після спливу трьох місяців вона зателефонувала знайомій і та повідомила, що не може вийти на грузинів і так тривало цілий рік. Про фіктивний шлюб вона нікому нічого не казала і сподівалась, що все устаткується. Шлюб з відповідачем було розірвано на підставі рішення суду лише у листопаді 2018 року. Коли ж вона завагітніла, то сказала ОСОБА_5 і про шлюб і про вагітність. Своїм батькам вона сказала про це ще пізніше. Вони з ОСОБА_6 відзначили весілля, але шлюб зареєстрували лише після того, як вона розірвала шлюб з відповідачем. ОСОБА_7 сина, вона пішла реєструвати дитину, але батьком дитини вказали відповідача. Фактично біологічним батьком її дитини є ОСОБА_8 , бо вона завагітніла під час проживання у цивільному шлюбі з останнім.
Позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Підтвердив обставини, викладені в позовній заяві в обгрунтування заявлених позовних вимог. Пояснив, що він почав зустрічатись з ОСОБА_1 у кінці 2015 року на початку 2016 року. Потім з березня 2017 року вони почали жити разом у будинку батьків ОСОБА_9 . ОСОБА_1 завагітніла у квітні 2018 року. Після цього ОСОБА_10 розповіла йому про фіктивний шлюб і вони вирішили, що їй треба розлучитись, щоб вони могли одружитись. Про все це вони
розповіли своїм батькам. У них було весілля влітку 2018 року, але офіційно шлюб вони не реєстрували, оскільки попередній шлюб ОСОБА_9 не було розірвано. У січні 2019 року у них народився син ОСОБА_11 та у лютому 2019 року вони з ОСОБА_12 зареєстрували офіційний шлюб. Натомість при реєстрації народження їхнього сина його батьком відповідно до положень Сімейного кодексу України було зазначено відповідача. Через це вони вимушені звернутись до суду з відповідним позовом. Позивач ОСОБА_2 наполягає на тому, що він є батьком ОСОБА_13 . Наполягає, що у ОСОБА_9 не було стосунків з відповідачем, він його не бачив жодного разу, весь час ОСОБА_1 була з ним. Щодо шлюбу ОСОБА_10 йому сказала, що зробила це по дурості, хотіла заробити легких грошей, щоб погуляти. Їхній спільний син ОСОБА_11 схожий на нього та ОСОБА_14 .
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи останній двічі повідомлявся належним чином за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою проживання : АДРЕСА_1 . Згідно відмітки поштового відділення судові повістки про виклик до суду повернуті без вручення відповідачу у зв`язку з закінченням терміну зберігання через відсутність останнього за вказаною адресою ( а.с. 73, 84 ).
Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - служби у справах дітей Деснянської районної у м. Чернігові ради у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання третя особа повідомлялась належним чином. Начальник служби у справах дітей Деснянської районної у м. Чернігові ради Науменко К. надав до суду письмову заяву від 29.08.2019 року за вих. № 01-23/1574 з проханням розглянути справу без участі їх представника, просить суд прийняти рішення з урахуванням інтересів дитини ( а.с. 39-40 ).
Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Чернігівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання третя особа повідомлялась належним чином. Начальник Чернігівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_15 надала до суду письмову заяву від 20.09.2019 року за вих. № 50.6-38/1962/15.23 з проханням розглянути справу без участі їх представника, заперечень проти прийняття рішення не мають і покладаються на розсуд суду ( а.с. 72 ).
Відповідно до ст. 128 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Згідно приписів ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Відповідач ОСОБА_3 не повідомляв суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи, а тому судові повістки направлялись відповідачу за адресою його місця проживання зареєстрованою у встановленому законом порядку.
З огляду на викладене, а також враховуючи положення ст. 128, 130, 131 ЦПК України, відповідачу ОСОБА_3 належним чином вручено судові повістки і він
вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов : 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів ( постановляє заочне рішення ).
Враховуючи той факт, що відповідач ОСОБА_3 належним чином двічі повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, не подав відзив на позов, а позивачі не заперечують проти заочного вирішення справи, суд, виходячи з приписів ст. 280 ЦПК України, приходить до висновку щодо можливості провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
29 жовтня 2019 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, яку занесено до протоколу судового засідання.
Заслухавши позивачів, з`ясувавши позицію третіх осіб по суті заявлених позовних вимог, допитавши свідків, дослідивши письмові докази та вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.
З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 17 листопада 2017 року, про що Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області було зроблено відповідний актовий запис № 2375. Після реєстрації шлюбу прізвища подружжя : ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ( а.с. 7 ).
З дослідженого в судовому засіданні заочного рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 15 листопада 2018 року вбачається, що шлюб між ОСОБА_18 та ОСОБА_1 , зареєстрований 17 листопада 2017 року за актовим записом № 2375, розірвано ( а.с. 52-55 ).
Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Чернігів та його батьками значаться : ОСОБА_3 , ОСОБА_1 ( а.с. 8 ).
З актового запису про народження за № 410 від 27 лютого 2019 року, виданого Чернігівським міським відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, встановлено, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Чернігів. У відомостях про батька вказано : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , підстава запису про батька - реєстрація шлюбу Чернігівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 2375 від 17.11.2017 року. Відомості про батька документально не підтверджені. Мати дитини перебувала у шлюбі з гром. ОСОБА_19 . Шлюб розірвано на підставі заочного рішення про розірвання шлюбі Городнянського районного суду Чернігівської області від 15.11.2018 року. У відомостях про матір вказано : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Прізвище дитині присвоєно за прізвищем матері згідно з рішенням виконавчого комітету Деснянської районної у місті Чернігові ради від 25.02.2019 року № 55 «Про розв`язання спорів між батьками щодо виховання дітей» ( а.с. 70 ).
Зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 05 лютого 2019 року,
актовий запис № 119. Після реєстрації шлюбу прізвища подружжя : ОСОБА_20 , ОСОБА_17 ( а.с. 9 ).
З акту про проживання особи без реєстрації від 02.10.2019 року вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований у АДРЕСА_2 , фактично з 03 березня 2017 року і по теперішній час проживає за адресою : АДРЕСА_3 ( а.с. 85 ).
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_21 дала показання, що вона являється матір`ю позивача ОСОБА_22 . Пояснила, що її донька зустрічалась з ОСОБА_23 , який в послідуючому змінив прізвище на « ОСОБА_20 ». Вони почали зустрічатись у кінці 2015 року на початку 2016 року. У березні 2017 року ОСОБА_2 переїхав жити до них на постійній основі. Потім вони повідомили, що донька ОСОБА_10 вагітна. Вони відгуляли весілля так і живуть разом. Свідок зазначила, що особисто вона не знала, що її донька заміжня, дізналась про її шлюб з відповідачем, коли ОСОБА_10 вже була вагітна. Щодо шлюбу з ОСОБА_3 донька сказала, що вона лише розписалась з відповідачем і отримала за це гроші. Відповідача вона ні разу не бачила. Свідок впевнена, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_13 . Стосунків з іншими чоловіками і насамперед відповідачем перед вагітністю у її дочки не було. Позивачі жили цивільним шлюбом, не розходились, до вагітності вони жили разом. Коли ОСОБА_10 завагітніла, то вони разом сказали, що це їх дитина і вони будуть народжувати.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_24 дала показання, що позивач ОСОБА_2 являється її сином, а позивач ОСОБА_1 її невістка. Пояснила, що її син та невістка живуть разом вже 2 роки, до цього зустрічались. У них народилась спільна дитина. При цьому з`ясувалось, що у ОСОБА_9 був фіктивний шлюб та треба доказувати батьківство ОСОБА_25 . Свідок впевнена, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_13 . Зазначила, що позивачі жили разом у цивільному шлюбі у батьків ОСОБА_9 . Вони не розлучались в період до вагітності. Також свідок вказала, що у неї немає об`єктивних даних і доказів, які б ставили під сумнів той факт, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_13 .
Згідно ст. 128 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.
Стаття 129 Сімейного кодексу України визначає, що особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.
Згідно ч. 2, ч. 3 ст. 136 Сімейного кодексу України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття.
Відповідно п. 2.13, п. 2.13.1 Наказу Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011
року № 96/5 «Про затвердження Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання» встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, в тому числі, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану;
Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 встановлено, що судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК України оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК України), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. При цьому відповідні вимоги жінки суд може задовольнити лише за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство. Особа, яка в момент реєстрації її батьком дитини знала, що не є таким, а також особа, котра дала згоду на штучне запліднення своєї дружини, не мають права оспорювати батьківство. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено, а для вимог жінки про виключення з цього запису відомостей про її чоловіка як батька позовна давність становить один рік і її перебіг починається з дня реєстрації дитини.
Згідно ч. 2 ст. 122 Сімейного кодексу України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.
У судовому засіданні встановлено, що відповідач відповідно до ч. 2 ст. 122 Сімейного кодексу України записаний батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Таким чином, на підставі досліджених доказів у судовому засіданні встановлено відсутність кровного споріднення між відповідачем та ОСОБА_4 .
Статтею 51 Конституції України, частиною 2, 3 статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державною. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.
За змістом частини 2 статті 138 СК України вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство.
Як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_2 визнає своє батьківство по відношенню до неповнолітнього ОСОБА_4 .
Відповідно до ст. 134 Сімейного кодексу України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення органу державної реєстрації актів цивільного стану
вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.
Суд з урахуванням інтересів дитини, вирішуючи справу в межах наданих до суду доказів та матеріалів, враховуючи встановлені судом обставини, приходить до висновку про наявність підстав для встановлення батьківства, тому також підлягають задоволенню вимоги щодо внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини.
На підставі викладеного, керуючись ст. 32, 51 Конституції України, ст. 122, 128-129, 134, 136, 138 СК України, ст. 4-5, 12-13, 128, 130-131, 141, 211, 223, 247, 259, 263-265, 268, 272, 280-284, 354 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 ( місце проживання : АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 ) та ОСОБА_2 ( місце проживання : АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 ) до ОСОБА_3 ( місце проживання : АДРЕСА_6 ) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини у відомостях про батька - задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, зареєстрованого проживаючим за адресою : АДРЕСА_2 , батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю якого є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Зобов`язати Чернігівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області внести зміни до актового запису № 410 від 27.02.2019 року про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виключивши відомості про батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зазначивши батьком дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1536 грн. 80 коп. сплаченого судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду або через Городнянський районний суд Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення - 08 листопада 2019 року.

Суддя О.Д.Березовський