_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 1512/6717/2012
Провадження № 6/520/66/19
УХВАЛА

про розгляд подання

01.03.2019 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Васильків Олени Василівни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі подання Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про проникнення до житла боржника - ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИВ :

15.11.2016 року Київський ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області звернувся до суду із поданням про проникнення до житла боржника, в якому просить вирішити питання про примусове проникнення до житла боржника, а саме квартири АДРЕСА_1 і Петрова, у м. Одесі.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 26.12.2016 року провадження у справі зупинено до закінчення касаційного провадження по справі № 1512/6717/2012.

Згідно з постановою Верховного Суду від 24.10.2018 року касаційну скаргу залишено без задоволення, заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 08.05.2013 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 04.11.2015 року залишено без змін.

Ухвалою суду від 30.01.2019 року провадження у справі поновлено та здійснено виклик учасників справи до судового засідання.

Згідно з ч. 1 ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

До судового засідання представник Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеса ГТУЮ в Одеській області не зявився, повідомлявся належним чином, будь-яких заяв не надав, причини неявки суду невідомі.

Як встановлено у судовому засіданні, на виконанні у Київському відділі державної виконавчої служби м. Одеса ГТУЮ в Одеській області перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №1512/6717/2012, виданого Київським районним судом м. Одеси 21.12.2015 року про звернення стягнення на користь ОСОБА_2 на частку квартири №65 по вул. Ільфа і Петрова, 57/3, в м. Одесі.

Вказане виконавче провадження було відкрито постановою від 02.08.2016 року.

На теперішній час суду не надано актуальної інформації щодо стану вказаного виконавчого провадження.

Відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: звертатися до суду з поданням про розшук боржника-фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи.

При цьому згідно з приписами ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла; не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. Гарантія недоторканості житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканість житла, яке визначене в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Відповідно до ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, п. 1 ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Суд зазначає, що проникнення до житла боржника є крайнім методом виконання рішення суду та може бути застосованим лише за наявності беззаперечних доказів та підстав, що виконавцем вживались усі методи та заходи виконання рішення суду, які не потребують проникнення до житла боржника та що виконання рішення суду можливо виключно за умови проникнення до житла боржника.

Дослідивши матеріали справи та враховуючи, що на теперішній час письмові докази, що були надані разом з поданням, втратили свою актуальність, а нових доказів не надано та взагалі відсутня інформація щодо стану виконання судового рішення, суд приходить до висновку про необґрунтованість та недоведеність вказаного подання.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 439 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ :

Подання Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про проникнення до житла боржника - ОСОБА_1, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Васильків О. В.