Справа № 201/9372/18
Провадження № 2-о/201/3/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2019 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

У складі: головуючого судді - Федоріщева С.С.,

при секретарі - Максимовій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, заінтересована особа: Виконавчий комітет Дніпровської міської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду із заявою, де заінтересованою особою є Дніпровська міська рада, у якій просять встановити факт належності їх матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, Державного акту на право приватної власності на землю від 20 червня 1997 року, яка розташована на території АДРЕСА_1

В обґрунтування своєї заяви заявники посилаються на те, що на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 1822 від 20 червня 1997 року ОСОБА_3 видано Державний акт на право приватної власності на землю. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Спадкоємцями останньої є заявники. Під час реєстрації документів було виявлено, що під час видачі Державного акту на право приватної власності на землю була допущена помилка, а саме у державному акті ім'я та по батькові власника записано «ОСОБА_3», тоді як згідно із свідоцтвом про смерть правильно «ОСОБА_3». У зв'язку із чим заявники були вимушені звернутися до суду із відповідною заявою.

Заявники ОСОБА_1 і ОСОБА_2 надали до суду заяву, у якій просили заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа проводити без їх участі, заяву підтримали у повному обсязі.

Від представника заінтересованої особи Дніпровської міської ради надійшла заява, у якій останній просить ухвалити рішення відповідно до норм чинного законодавства.

Суд, розглянувши подані заявником матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до таких висновків.

Судом було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданого 12 вересня 2007 року Відділом реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.9).

За життя ОСОБА_3 отримала у власність земельну ділянку площею 0,1 га, яка розташована на території АДРЕСА_1, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської Ради народних депутатів № 1822 від 19 грудня 1996 року та їй було видано Державний акт на право приватної власності на землю НОМЕР_2 (а.с.8).

Однак у вказаному державному акті були допущені описки у написанні ім'я та по батькові ОСОБА_3 та невірно зазначено «ОСОБА_3». Наявність описок у державному акті не дає можливості заявникам провести державну реєстрацію земельної ділянки (а.с.10).

Згідно із ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження.

За умовами ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно із ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Оцінюючи усі докази які було досліджені судом у ході судового засідання в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості даної заяви, у зв'язку з чим вважає за можливе задовольнити її у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 293, 294, 315 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, заінтересована особа: Виконавчий комітет Дніпровської міської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документа задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, Державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_2, який було видано 20 червня 1997 року на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 1822 від 19 грудня 1996 року та зареєстровано у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 003438, відповідно до якого останній передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,1 га на території АДРЕСА_1

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.С. Федоріщев