ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/382/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

з участю апелянта,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Мазурок О.В. від 13 грудня 2018 року.

Заслухавши доповідача, пояснення апелянта, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

В вересні 2018 року ОСОБА_4 звертаючись з цим позовом до відповідача вказувала, що житлове приміщення АДРЕСА_1 перебуває у її приватній власності, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно. За вказаною адресою зареєстроване місце проживання її колишнього чоловіка ОСОБА_5, який з 2016 року не проживає за місцем реєстрації, а постійно проживає за адресою АДРЕСА_2 у своєї сестри. 15.09.2017 року шлюб між ними розірвано, що підтверджується рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 15.09.2017 року. Відсутність позивача за місцем реєстрації підтверджується актом обстеження місця проживання від 05 вересня 2018 року.

У зв'язку з тим, що відповідач за вказаною адресою не проживає, не бажає змінити місце реєстрації, порушуються її права та законні інтереси як власника квартири, зокрема, на отримання субсидії, вільне розпорядження своїм майном. Оскільки відповідач не проживає по місцю реєстрації більше одного року та не має права власності на це житло, просила визнати його таким, що втратив право користування житлом.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 грудня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 вважає рішення суду незаконним, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати, та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити. На її думку, суд не взяв до уваги, що відсутність відповідача за адресою реєстрації понад один рік до дня звернення до суду підтверджено достатніми доказами. Те, що відповідач навідувався до житлового приміщення, не відповідає дійсності та не підтверджено належними та допустимими доказами. Відповідач не звертався з заявою про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, суд взяв до уваги лише його твердження. Перебування відповідача за кордоном не є поважною причиною, оскільки відповідач перебував за кордоном набагато менше одного року.

В засіданні апеляційного суду апелянт підтримала апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів.

Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим про розгляд справи.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 14.10.2000 року між сторонами укладено шлюб. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 15.09.2017 року розірвано шлюб між позивачем та відповідачем.

ОСОБА_4 є власником житлового приміщення АДРЕСА_1 відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13.08.2012 року.

У житловому приміщенні АДРЕСА_1 ОСОБА_5 не проживає з часу розірвання шлюбу. Декілька разів відповідач приходив у спірне приміщення, однак ОСОБА_4 заперечувала проти його проживання в квартирі, змінила замки у вхідних дверях.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з недоведеності факту непроживання відповідача у житловому приміщенні АДРЕСА_1 більше року без поважних причин.

Так, за ч.1 ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК УРСР до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, зокрема, дружина та їх діти. Припинення шлюбних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє членів сім'ї права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (ч.2 ст.405 ЦК).

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не навідувався до житла спростовується поясненнями позивачки в суді першої інстанції, яка підтвердила, що останній декілька разів за останні роки приходив у квартиру, вона заперечувала проти проживання відповідача в спірному приміщенні і з цією метою змінила замки у вхідних дверях.

Той факт, що відповідач не звертався з заявою про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням не спростовує наявність таких перешкод у останнього.

Наведене цілком свідчить про те, що відповідач був відсутній у вказаному житлі понад один рік з поважних причин.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст.374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 28 лютого 2019 року.

Судді Л.М. Грох

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова