Провадження № 4-с/760/178/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2019 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Козленко Г.О.,

за участю секретаря - Хліменкової А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії Старшого державного виконавця Солом`янського районного відділу виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в місті Києві Комової Дар`ї Юріївни, заінтересована особа: Приватне акціонерне товариство «ВФ Україна»,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва зі скаргою на дії державного виконавця та просив суд розглянути скаргу за правилами окремого провадження із обов`язковим викликом сторін по справі та повним дослідженням доказів. Визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Солом`янського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції в місті Києві Комової Д. Ю., щодо відмови винести постанову про зняття арешту. 3обов`язати старшого державного виконавця Солом`янського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції в місті Києві Комову Д. Ю., усунути порушення права заявника та вчинити дії:

-винести постанову про зняття арешту;

-постановою про зняття арешту зняти накладені (постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження АЕ 665770 від 10 листопада 2004 року, яка винесена старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у місті Києві ОСОБА_3) арешт та заборону відчуження на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування скарги зазначив, що 25 листопада 2003 року рішенням Солом`янського районного суду міста Києва було стягнуто з ОСОБА_1 на користь СП «Український Мобільний Зв`язок» всього 979,02 грн. За наслідками розгляду справи 06 лютого 2004 року було видано виконавчий лист № 2-2805.

10 листопада 2004 року старшим державним виконавцем Відділу виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у Києві ОСОБА_3 було винесено постанову АЕ 665770 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1

16 лютого 2005 року Дев`ятою Київською державною нотаріальною конторою було зареєстровано відповідне обтяження та внесені дані до Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. 13 квітня 2005 року ОСОБА_1 повністю сплатив вище вказану заборгованість та передав оригінали квитанцій особисто в руки державному виконавцю.

З метою відновлення порушеного права щодо розпорядження майном, ОСОБА_1 , 28 серпня 2019 року звернувся із заявою про зняття арешту з майна боржника до Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції в місті Києві. За наслідками розгляду вказаної заяви отримав відповідь про відмову зняття арешту з майна. Таку бездіяльність державного виконавця Фомін І.Б. вважає необґрунтованою, протиправною та неправомірною, у зв`язку з чим вимушений був звернутися до суду за для відновлення свого порушеного права власності.

В судовому засіданні представник, який діє в інтересах ОСОБА_1 скаргу підтримав з підстав, викладених у ній та просив суд скаргу задовольнити. На питання суду про вибір способу захисту порушеного права ОСОБА_1 в порядку звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця, останній зазначив, що це було обумовлено саме швидкістю розгляду справи в такому порядку.

Представник Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві (далі - Солом'янський РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві) проти задоволення скарги заперечувала, оскільки відсутні підстави для задоволення скарги, так як ОСОБА_1 було роз'яснено право звернутися до суду з позовом про зняття арешту, оскільки у Солом'янського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві немає повноважень на зняття арешту, з огляду на те, що виконавче провадження знищено.

Представник заінтересованої особи Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення скарги.

Заслухавши сторін, вивчивши матеріали справи, письмові докази, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги.

Судом встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 25.11.2003 стягнуто з ОСОБА_1 на користь СП «Український Мобільний Зв`язок» всього 979,02 грн.

Матеріали скарги містять довідку ПрАТ «ВФ Україна» FD -19-09300 від 16.08.2019 про відсутність заборгованості, де вказано, що ОСОБА_1 сплатив 13.04.2005 заборгованість в розмірі 928,54 грн та держмито в сумі 51 грн. Тобто на 52 коп. більше ніж стягнуто вищевказаним рішенням суду.

Державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції Марків І.П., в рамках примусового виконання виконавчого листа Солом`янського районного суду м. Києва №2-2805, винесено постанову АЕ№ 665770 (серія АА 890719) від 10.11.2004 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, накладено арешт на майно, що належить боржнику ОСОБА_1 , а саме на квартиру АДРЕСА_1 . Вказана постанова, державним виконавцем ОСОБА_3, в подальшому була направлена для виконання до Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори.

Відповідно до відомостей реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та копії інформаційної довідки КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» вищевказана квартира на праві власності належить ОСОБА_1 та перебуває в обтяженні.

Відповідь Солом'янського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві від 04.09.2019 вих. №63003 на ім`я ОСОБА_1 викладена наступним чином: «…Окремі питання організації виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) (далі-рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню регулюються Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012.

Виходячи зі змісту Вашої заяви виконавче провадження, згідно якого внесено запис про арешт в Автоматизованій системі виконавчих проваджень відсутнє.

Надати більш детальну інформацію не маємо можливості, оскільки вищезазначене виконавче провадження знищене відповідно до ч.1,2 розділу ХІ Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби. Передані до архіву органу державної виконавчої служби, справи та виконавчі провадження, строк зберігання яких закінчився, підлягають знищенню. Строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік.

Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 року не передбачено механізм та порядок зняття арешту по виконавчим провадженням, які відсутні в Автоматизованій системі виконавчого провадження та є знищеними.

Відповідно до ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Отже, виходячи з вищевикладеного, Відділ не має правових підстав для задоволення вашої заяви».

Тобто з викладеної відповіді, як і з пояснень представника Солом'янського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві у судовому засіданні вбачається, що дане виконавче провадження не внесено до Автоматизованої системи виконавчих проваджень та не можливо встановити підстави закінчення, завершення виконавчого провадження.

Згідно ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення ухваленого до цього кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст.449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Тобто, законодавець чітко встановлює тимчасові рамки, межі для здійснення певних виконавчих дій, прийняття процесуальних рішень та строки подання відповідних скарг на дії або бездіяльність державних виконавців саме в рамках виконавчого провадження.

Також ст.450 ЦПК України встановлені стислі строки розгляду скарг на дії державного виконавця у судовому засіданні (передбачений 10-денний строк).

Особа, яка подала скаргу звертається за оскарженням дій старшого державного виконавця Солом'янського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Комової Д.Ю., однак, як вбачається з постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, державним виконавцем по виконавчому провадженню був ОСОБА_3 ОСОБА_4 лише підписувала відповідь від імені Солом'янського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києвінадану на адресу ОСОБА_1 , за результатами розгляду заяви останнього, поза межами виконавчого провадження оскільки останнє знищено.

Цивільним процесуальним кодексом України та ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено оскарженнядій або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби. Посадова особа це особа, в якої наявні організаційно-розпорядчі або адміністративно-господарські функції. Таким чином, вбачається, що оскаржуються дії старшого державного виконавця Солом'янського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Комової Д.Ю., яка не виносила постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та не є посадовою особою Солом'янського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві.

Стаття 5 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999, в редакції чинній на час проведення виконавчих дій по даній справі, визначає, що державний виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Частиною 1 ст.7 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999, передбачено, що державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Частиною 2 ст.38 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21.04.1999, встановлено, що якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувану або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до ч.3 ст.451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

При цьому, слід звернути увагу на те, що доказування по справі, як і судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях.

Зважаючи на знищення виконавчого провадження та всі вищевикладені обставини в сукупності, суд позбавлений можливості дослідити виконавче провадження; підстави накладання арешту на майно; підстави закінчення або завершення виконавчого провадження передбаченні ст.ст.37, 38 ЗУ «Про виконавче провадження»; інші дії або бездіяльність державного виконавця; дотримання державним виконавцем, який здійснював виконавче провадження норм та приписів законодавства, що регулювало ці правовідносини в редакції, яка діяла на час здійснення заходів за виконавчим провадженням, саме через призму оскарження дій або бездіяльності державного виконавця або посадової особи органу виконавчої служби.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що право особи, яка звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця, безумовно підлягає поновленню, але останнім був невірно обраний спосіб захисту порушеного права, оскільки захист порушеного права ОСОБА_1 можливий шляхом пред`явлення позову про зняття арешту.

Таким чином, зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст.447-451 Цивільного процесуального кодексу України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд,-

ухвалив:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії Старшого державного виконавця Солом`янського районного відділу виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в місті Києві Комової Дар`ї Юріївни, заінтересована особа: Приватне акціонерне товариство «ВФ Україна» - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Солом`янський районний суд міста Києва.

Суддя - Г.О. Козленко