Провадження № 2/185/1464/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2019 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Юдіної С.Г., за участю секретаря Мінарської О.А., позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної дитини, яка потребує матеріальної допомоги,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 в якій просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки усіх видів його доходу щомісячно, на весь час навчання але не більше ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох років.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилалася на те, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі. Від даного шлюбу мають дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка після розірвання шлюбу проживає разом з позивачем. На даний час дитина навчається на 1 курсі денної форми навчання за спеціальністю «Менеджмент СКД» Харківської державної академії культури. До повноліття дитини відповідач сплачував аліменти на дочку, на даний час дитина знаходиться на її утриманні. Відповідач працездатний, має постійне місце роботи, стабільний дохід і тому вважає, що він може сплачувати аліменти на повнолітньою дитину.

Представник відповідача ОСОБА_2 надала до суду відзив на позов, відповідно до змісту якого зазначила, що позов не визнає в повному обсязі. Вважає, що позивач повинна довести необхідність стягнення аліментів і обґрунтувати її розмір. У довідці про навчання дитини зазначено, що вона навчається за бюджетом. Однак розмір стипендії нічим не підтверджений. Крім того, на утриманні відповідача знаходиться непрацездатна матір, яка є пенсіонером, має хронічні захворювання і на яку відповідач за рішенням суду сплачує аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу заробітку. Також у нього на утриманні є неповнолітня дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 на яку він сплачує аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів доходу заробітку, отже з його доходу стягуються аліменти в розмірі 42%. Крім того, відповідач сплачує кредит в розмірі 3 000 грн. щомісячно, який брав на придбання власного житла. Його заробітна плата становить 12 000 грн. за відрахуванням аліментів та 3 000 грн. на погашення кредиту, йому на проживання залишається 3 600 грн.

В судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги, пояснила що дочка навчається на денній формі навчання і не має змоги працювати. Дитина отримує стипендію в розмірі 1 300 грн. яку витрачає на харчування та канцтовари. Вона працює і отримує заробітну плату 6 000 грн., її чоловік отримує заробітну плату 8 000 грн., дохід сімї становить 14 000 грн. витрачають на харчування, одяг, 3 000 грн. сплачують за газ. На молодшу дочку вона отримує від відповідача аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів його доходу. Зазначила, що викладене представником відповідача у відзиві на позов не відповідає дійсності, відповідач не є єдиним сином у своєї матері у нього ще є сестра. Крім того, батько відповідача та чоловік матері відповідача є пенсіонером і отримує шахтарську пенсію. Від державного виконавця вона дізналася що мати відповідача не отримує аліменти які стягуються з відповідача і ця сума знаходиться на рахунку ДВС. За свою заробітну плату 6 000 грн. вона самостійно не має можливості утримувати повнолітню дитину.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала посилаючись на доводи викладені у відзиві на позов.

Суд, вислухав учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, судом по справі встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу з відповідачем мають двоє дітей : неповнолітню ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, повнолітню: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4 )

Позивач після розірвання шлюбу з відповідачем 18.10.2013 року уклала шлюб з ОСОБА_6 та отримала прізвище ОСОБА_6. (а.с. 6)

На даний час ОСОБА_4 є студентом факультету культурології денної форми навчання спеціальності «Менеджмент СКД» 1 курсу Харківської державної академії культури, бюджет. (а.с. 8)

Згідно ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно ст. 199 СК України, якщо дитина продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати її до досягнення нею двадцяти трьох років за умови, що вона продовжує навчатися і що батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина які продовжують навчатися після досягнення повнолітня (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років, продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Вирішуючи питання про можливість стягнення аліментів із відповідача на утримання його повнолітньої дитини, судом встановлено, що відповідач працює, є пенсіонером і отримує пенсію, регресі виплати. Крім того, суд враховує що відповідач сплачує на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 аліменти в розмірі 1/6 частини, та аліменти на утримання матері в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу.

В той же час суд не погоджується з доводами відповідача про неможливість ним сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини, в тому числі через необхідність виплачувати кредит, оскільки відповідачем не доведено суду, що сплата кредиту є виключною обставиною, яка унеможливлює сплату аліментів.

Отже на даний час з відповідача на утримання неповнолітньої дитини та матері відраховується 42 % його доходу (заробітку).

Відповідно до ч. 3 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» загальний розмір відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі відрахування за кількома виконавчими документами.

Крім того, ні позивачем ні відповідачем, не надано доказів на підтвердження їх доходів. Так зі слів позивача її дохід становить 6 000 грн., зі слів відповідача його дохід становить 12 000 грн. Враховуючи відсутність даних підтверджуючих дохід відповідача, суд позбавлений можливості зробити висновок про його дійсний матеріальний стан та про розмір доходу який після відрахування аліментів йому залишається. Однак виходячи з розміру 12 000 грн. 42 % = 6 960 грн., що є більшим ніж дохід позивача, яка в свою чергу на даний час самостійно утримує повнолітню дитину.

Відтак, суд доходить висновку про необхідність стягнення із відповідача аліментів на користь позивача на утримання повнолітньої дочки, в розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу), на час навчання, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, тобто з 26.10.2018 року та до закінчення навчання, оскільки відповідач, будучи, батьком дитини, та маючи таку можливість, зобов'язаний її матеріально утримувати.

Такий висновок суду ґрунтується також на нормах ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p.) відповідно до яких держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Визначаючи саме розмір аліментів суд виходив з наступного.

Враховуючи матеріальний стан відповідача, а саме наявність заробітної плати, пенсії та регрес них виплат, спроможність відповідача надавати матеріальну допомогу, волевиявлення позивача на отримання аліментів у частині від заробітку (доходу) а не в твердій грошовій сумі, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про стягнення аліментів в розмірі 1/8 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача.

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Отже аліменти підлягають стягненню з 07.12.2018 року.

В іншій частині позову відмовити.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справі стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати в дохід держави в розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 95, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_7 Леонідівни до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної дитини, яка потребує матеріальної допомоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця

м. Тернівка, Дніпропетровської області (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6) аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7 (РНОКПП НОМЕР_2, місце реєстрації та проживання: ІНФОРМАЦІЯ_8) на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3) в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, на час навчання, але не більше ніж до 23 років, починаючи з 07.12.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_9 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6) на користь держави судові витрати в сумі 704 (сімсот чотири ) гривні 80 копійок.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя С. Г. Юдіна