КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2019 року м. Київ

Унікальний номер справи 761/35543/17

Апеляційне провадження 22-ц/824/3700/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Махлай Л.Д.,

суддів Кравець В.А, Мазурик О.Ф.

сторони

позивач ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_3

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2018 року, ухвалену під головуванням судді Піхур О.В., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відібрання дитини,

в с т а н о в и в :

08.10.2018 ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_2, треті особи: Служба у справах дітей Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про встановлення місця проживання дитини та встановлення режиму побачень. Одночасно із зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 подав заяву про поновлення строку на подачу зустрічного позову.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09.10.2018 у задоволенні клопотання про поновлення строку на подачу заяви відмовлено. Зустрічну позовну заяву повернуто заявнику.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу у якій просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції для вирішення питання про прийняття зустрічного позову. Апеляційна скарга обґрунтовується тим, що він звернувся із позовом про визначення місця проживання дитини ще до подачі позову ОСОБА_2 про відібрання дитини та чекав на вирішення судом питання про відкриття провадження, оскільки адвокат йому пояснив, що він не може подати зустрічний позов у цій справі до завершення апеляційного провадження у справі за його апеляційною скаргою на ухвалу про передачу позовної заяви до іншого суду. Після завершення апеляційного провадження він подав зустрічний позов 21.08.2018, проте адвокат не роз`яснив йому, що разом з позовом необхідно подати клопотання про поновлення строку на подачу зустрічного позову. У апеляційній скарзі заявник наводить обґрунтування зустрічного позову та вказує на те, що обидва позови взаємопов`язані.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем подано не було.

В порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. А відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Тому розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Повертаючи зустрічну позовну заяву суд першої інстанції виходив з того, що вона подана поза межами, визначеного законом строку та причини пропуску такого строку не є поважними.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи та нормам процесуального права.

За матеріалами справи встановлено, що 30.03.2018 представник відповідача отримав копію ухвали від 28.03.2018 про призначення у справі підготовчого судового засідання, що підтверджується розпискою від 30.03.2018, а відповідач отримав копію цієї ухвали 03.04.2018, що підтверджується зворотним повідомленням про вручення поштового відправлення. В ухвалі від 28.03.2018 було вказано, що відповідач у строк 15 днів з дня отримання копії цієї ухвали має право подати письмовий відзив на позовну заяву.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

За вказаних обставин відповідач мав право подати зустрічну позовну заяву до 18.04.2018 року.

Разом з тим зустрічну позовну заяву відповідач подав 21.06.2018.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 21.06.2018, залишеною без змін постановою Апеляційного суду міста Києва від 21.09.2018 зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 повернуто заявнику у зв`язку з пропуском строку на її подачу.

08.10.2018 ОСОБА_3 знову подав ту ж саму зустрічну позовну заяву, додавши до неї заяву про поновлення строку на подачу такої заяви.

Відповідно до ч. 1 ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Згідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою суду від 06.11.2017 відкрите провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відібрання дитини. Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5 приймав участь у судовому засіданні 19.01.2018. Згідно з протоколом судового засідання відповідачу запропоновано надати відзив у строк до 19.02.2018 та оголошено перерву до 28.03.2018. Представник відповідача надав відзив 21.02.2018. Проте ні усно не було заявлено про намір подати зустрічний позов, ні письмово такого позову подано не було. У судове засіданні 28.03.2018 ні відповідач, ні його представник не з`явилися.

Копію ухвали суду від 28.03.2018, якою суд ще раз встановив строк для подачі відзиву отримали як представник відповідача, так і сам відповідач.

За вказаних обставин суд першої інстанції дійшов правильних висновків про те, що відповідач фактично мав три місяці для подачі зустрічного позову, проте вперше такий позов подав лише 21.06.2018, пропустивши встановлений судом строк більше ніж на два місяці.

Вдруге зустрічна позовна заява (та ж сама заява) подана відповідачем 08.10.2018, тобто вже майже через півроку після спливу, визначеного судом строку.

Встановлення процесуальних строків направлене на забезпечення розгляду справи у розумні строки.

Доводи апеляційної скарги про те, що заявник не міг подати зустрічну позовну заяву, оскільки на розгляді апеляційного суду перебувала справа за його апеляційною скаргою на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 28.08.2017 про повернення його позовної заяви колегія суддів не може визнати обґрунтованими, оскільки ОСОБА_3 мав право відкликати позовну заяву, відкликати апеляційну скаргу, тощо. Натомість заявник наполягав на відкритті провадження за його позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини саме в окремому провадженні, а не подаючи зустрічний позов у даній справі.

Сторони на власний розсуд розпоряджаються наданими їм процесуальними правами.

Проте, відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Оскільки відповідач не мав будь - яких перешкод для подачі зустрічного позову у встановлені судом строки, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для поновлення пропущеного строку.

Зустрічна позовна заява подана ОСОБА_3 до суду з пропуском строку, встановленого ст. 193 ЦПК України, поважних причин для поновлення пропущеного строку судом не встановлено, відтак суд правомірно повернув зустрічну позовну заяву заявнику.

Доводи апеляційної скарги про те, що обидва позови взаємопов`язані висновків суду не спростовують та не впливають на правильність постановленої ухвали.

ОСОБА_3 не позбавлений права звернутися до суду з позовом про визначення місця проживання дитини у встановленому законом порядку. Проте, підстав для поновлення строків для подачі зустрічного позову у даній справі немає.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою і не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 367, 368, 369, 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 26.02.2019.

Головуючий Л. Д. Махлай

Судді В. А. Кравець

О.Ф. Мазурик