Постанова

Іменем України

06 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 758/7952/17

провадження № 61-11966св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивачі: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва», Комунальне підприємство «Лісове Подільського району міста Києва»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 09 листопада 2018 року у складі судді Ларіонової Н. М. та постанову Київського апеляційного суду від 29 травня 2019 року у складі колегії суддів: Вербової І. М., Саліхова В. В., Поліщук Н. В. за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Подільського районного суду міста Києва від 17 липня 2018 року у справі за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва», Комунального підприємства «Лісове Подільського району міста Києва» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовної заяви

У червні 2017 року Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» (далі - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва») та Комунальне підприємство «Лісове Подільського району міста Києва» (далі - КП «Лісове Подільського району міста Києва») звернулись до Подільського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті послуги за період з 01 жовтня 2010 року до 30 квітня 2015 року в сумі 23 677,38 грн, з яких: основна сума заборгованості - 14 529, 08 грн, інфляційні нарахування - 7 984, 05 грн, 3 % річних - 1 164,25 грн, а на користь КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» заборгованість за спожиті послуги за період з 01 травня 2015 року до 01 жовтня 2016 року в сумі 2 156,63 грн, з яких: основна сума заборгованості - 1 931,33 грн, інфляційні нарахування - 181,58 грн, 3 % річних - 43,72 грн.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 27 лютого 2018 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог до ОСОБА_2 , у зв`язку зі смертю останньої та за клопотанням ОСОБА_1 .

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 17 липня 2018 року позов в частині вимог КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задоволено в повному обсязі.

Позов в частині вимог КП «Лісове Подільського району міста Києва» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задоволено частково.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01 травня 2015 року до 01 жовтня 2016 року - 1 931,33 грн, інфляційні нарахування за період з 01 травня 2015 року до 01 жовтня 2016 року - 181,58 грн, 3 % річних за період з 01 травня 2015 року до 01 жовтня 2016 року - 43,72 грн, судовий збір в розмірі 133,6 грн, а всього - 2 290,23 грн. Стягнено з ОСОБА_1 на користь КП «Лісове Подільського району міста Києва» заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01 травня 2014 року до 30 квітня 2015 року - в розмірі 1 621,59 грн, інфляційні нарахування за період з 01 травня 2014 року до 30 квітня 2015 року - 6 993,12 грн, 3 % річних за період з 01 травня 2014 року до 30 квітня 2015 року - 417,44 грн, а всього -9 032, 15 грн. У задоволенні вимог КП «Лісове Подільського району міста Києва» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01 жовтня 2010 року до 30 квітня 2014 року - відмовлено.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 09 листопада 2018 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Подільського районного суду міста Києва від 17 липня 2018 року.

Відмовляючи у відкритті провадження за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Подільського районного суду міста Києва від 17 липня 2018 року не набрало законної сили, а отже немає правових підстав для відкриття провадження за заявою ОСОБА_1 від 30 липня 2018 року про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Постановою Київського апеляційного суду від 29 травня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 09 листопада 2018 року без змін.

Залишаючи без змін ухвалу місцевого суду, суд апеляційної інстанції погодився з його висновками стосовно того, що немає правових підстав для відкриття провадження про перегляд вищевказаного рішення за нововиявленими обставинами, оскільки рішення Подільського районного суду міста Києва від 17 липня 2018 року не набрало законної сили.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У червні 2019 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 09 листопада 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 травня 2019 року в якій, з урахуванням уточнених вимог, просив скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій; визнати його потерпілим та жертвою злочинів; скасувати незаконно нарахований борг за житлово-комунальні послуги.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

В поданій касаційній скарзі заявник перераховує обставини, які, на його думку, є нововиявленими та повинні бути враховані судами при винесенні оскаржуваних рішень, та просить Верховний Суд врахувати їх при ухваленні нового рішення.

До таких обставин заявник відносить: свій матеріальний стан та розмір отримуваної ним пенсії, а також розмір пенсії його матері ОСОБА_2 ; факт підробки розпорядження Шевченківської районної державної адміністрації від 04 лютого 1999 року № 144 «Про надання житлових субсидій»; спроба стягнення з ОСОБА_2 24 100,36 грн і 800,00 грн судового збору, а також 1 639,31 грн боргу за електроенергію станом на 27 травня 2019 року; факт повідомлення тимчасово виконуючим обов`язки генерального директора Комунального концерну «Центр комунального сервісу» ОСОБА_4 завідомо неправдивих даних щодо квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; відсутність укладеного договору найму житлового приміщення між заявником чи його матір`ю; факт передання заявником Президенту України зави про вчинення злочину; факт протиправного позбавлення ОСОБА_2 житлової субсидії; факт невикористання заявником житлово-комунальних послуг на суму 60 730,14 грн.

Доводів порушення судами норм процесуального права під час постановлення оскаржуваних ухвал касаційна скарга не містить.

Узагальнені доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У вересні 2019 року до Верховного Суду надійшов відзив представника позивачів на касаційну скаргу ОСОБА_1 , в яких останній просить залишити касаційну скаргу без задоволення, посилаючись на її необґрунтованість, а оскаржувані судові рішення без змін. Вказує на те, що суди першої та апеляційної інстанції дійшли правильних висновків.

Рух справи в суді касаційної інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 22 серпня 2017 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали із Подільського районного суду міста Києва.

Ухвалою Верховного Суду від 21 жовтня 2017 року ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні за участю сторін, справу призначено до судового розгляду Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в кількості п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

05 листопада 2019 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 в якій, крім проведення розгляду справи за його участю та участю свідків - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , заявник просив: допомогти йому відстояти верховенство права, європейські та міжнародні стандарти у цій цивільній справі; взяти до уваги його прохання об`єднати незакриту кримінальну справу № 661/1462/15-к із цією цивільною справою, винести їх на розгляд Пленуму Верховного Суду; визнати заявника потерпілим і жертвою злочинів; врахувати звернення до Президента України Всеукраїнських зборів «Програма сталого розвитку України. Екологія та соціальний захист»; відреагувати на звернення Громадської організації «Міжнародне товариство прав людини», адресоване Президенту України; призначити заявнику житлову субсидію.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено, що рішенням Подільського районного суду міста Києва від 17 липня 2018 року позов в частині вимог КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задоволено в повному обсязі; позов в частині вимог КП «Лісове Подільського району міста Києва» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задоволено частково.

30 липня 2018 року ОСОБА_1 була подана заява про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Подільського районного суду міста Києва від 17 липня 2018 року.

На вищевказане рішення районного суду відповідачем 17 серпня 2018 року була подана апеляційна скарга.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 жовтня 2018 року цивільну справу повернено до Подільського районного суду міста Києва для виправлення недоліків, а саме вирішення питання про розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 09 листопада 2018 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Подільського районного суду міста Києва від 17 липня 2018 року.

Постановою Київського апеляційного суду від 17 квітня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Подільського районного суду від 17 липня 2018 року скасовано та відмовлено у задоволенні позовних вимог КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва», КП «Лісове Подільського району міста Києва» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

Під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частинами першою, другою статті 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Перегляду за нововиявленими обставинами підлягають рішення суду першої інстанції (у тому числі заочне або додаткове рішення), ухвалене за будь-яким видом судового провадження, що набрало законної сили, а також рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції, яким рішення було змінено або ухвалено нове рішення.

Таким чином, необхідною умовою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами є набрання таким рішенням законної сили.

Згідно з частиною другою статті 427 ЦПК України протягом п`яти днів після надходження заяви до суду суддя (суддя-доповідач) перевіряє її відповідність вимогам статті 426 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами.

З огляду на вищенаведене колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про те, що підстав для скасування постановленої місцевим судом ухвали немає, адже рішення Подільського районного суду міста Києва від 17 липня 2018 року ОСОБА_1 17 серпня 2018 року було оскаржене в апеляційному порядку, а тому на час винесення місцевим судом оскаржуваної ухвали законної сили не набрало.

Крім того, як правильно встановив суд апеляційної інстанції постановою Київського апеляційного суду від 17 квітня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Подільського районного суду міста Києва від 17 липня 2018 року скасовано та відмовлено у задоволенні позовних вимог КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва», КП «Лісове Подільського району міста Києва» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає за можливе зазначити, що рішення Подільського районного суду м. Києва від 17 липня 2018 року не може бути переглянуте за нововиявленими обставинами (тобто не є об`єктом перегляду у відповідний спосіб), оскільки не є рішенням, яким закінчено розгляд справи.

Аргументи касаційної скарги щодо відмови у перегляді за нововиявленими обставинами рішення суду, яке не набрало законної сили, висновків судів попередніх інстанцій не спростовують та на законність оскаржуваних ухвали та постанови не впливають.

Щодо вимог клопотання про визнання ОСОБА_1 потерпілим та жертвою злочинів, врахування звернення до Президента України Всеукраїнських зборів «Програма сталого розвитку України. Екологія та соціальний захист»; відреагувати на звернення Громадської організації «Міжнародне товариство прав людини», адресоване Президенту України; призначити заявнику житлову субсидію, а також скасування незаконно нарахованого боргу за житлово-комунальні послуги колегія суддів зазначає, що ці вимоги не можуть бути розглянуті Верховним Судом з огляду на те, що відповідно до статті 409 ЦПК України такими повноваженнями Верховний Суд не наділений.

Колегія суддів перевірила доводи касаційної скарги на предмет законності судових рішень виключно в межах заявлених в суді першої інстанції вимог та які безпосередньо стосуються правильності застосування апеляційним судом норм процесуального права, у зв`язку із чим, не вдається до аналізу і перевірки інших доказів, що за приписами статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»)

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими, доводи касаційної скарги правильність висновків судів попередніх інстанцій не спростовують, а тому касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 09 листопада 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. С. Висоцька

Судді:А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко
В. В. Сердюк І. М. Фаловська