Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/415/19
Провадження №: 2/332/704/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 листопада 2019 р. м.Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді - Сінєльніка Р.В.,
при секретарі - Ковтун В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ), треті особи з боку позивача: ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів на двох повнолітніх дітей, які продовжують навчання, -
ВСТАНОВИВ:
07.02.2019 р. позивачка ОСОБА_1 подала до суду позовну заяву з вимогою до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання двох повнолітніх дітей, що продовжують навчання, у розмірі по 1500 грн. щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до закінчення навчання до 30.06.2021р. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказала, що вона з 05.08.1998 року по 21.11.2006 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 . Від шлюбу мають двох дітей ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . На теперішній час доньки є повнолітніми, але непрацездатними, оскільки вони продовжують навчання на ІІ курсі денної форми навчання на факультеті фізичного виховання Запорізького національного університету. Позивач одноособово несе тягар оплати за навчання дочок, купівлі одягу, взуття, косметики, сплати проїзду та харчування, та інших витрат, відповідач ніякої матеріальної допомоги не надає. Домовленості щодо добровільної сплати аліментів на утримання дочок між сторонами не досягнуто. Відповідач не є інвалідом, має стабільний дохід близько 17 000,00 грн. щомісячно від ТОВ «СПІВДРУЖНІСТЬ АВІА БУД» та має можливість надавати допомогу на утримання дочок, які на даний час потребують матеріальної допомоги. ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітніх доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та, які продовжують навчання, у розмірі 1500,00 грн. на кожну щомісячно до закінчення навчання, тобто до 30.06.2021 року, а також судові витрати.
Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином в установленому законом порядку. Через канцелярію суду надійшла письмова заява від представника позивача адвоката Миколаєнко О.В., відповідно до змісту якої позовні вимоги підтримує та просить розглянути справу без її участі та без участі позивача (а.с.149).
Відповідач в судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином в установленому законом порядку. Через канцелярію суду надійшла письмова про перенесення розгляду справи на інший час у зв`язку із зайнятістю його представника адвоката Дьякової Т.В. в іншому судовому засіданні(а.с.148). Проте жодного доказу зайнятості представника відповідача суду не було надано.
Треті особи до судового засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. Раніше ними була подана заява, в якій повідомили, що вони підтримують позовні вимоги та просять розглядати справу без їх участі (а.с.122).
Враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 двічі надавав суду заяву про перенесення розгляду справи на інший час у зв`язку із зайнятістю його представника в іншому судовому засіданні, та жодного разу не надавши доказів зайнятості представників (а.с.62,148), суд розцінює його дії як зловживання своїми процесуальними правами з метою затягування розгляду справи. З огляду на тривалий час розгляду справи, яка надійшла до суду ще 07.02.18р., та відсутності поважних причин для відкладення розгляду справи, суд прийшов до переконання про неможливість подальшого відкладення та необхідність розгляду справи у відсутності відповідача.
Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, з урахуванням всіх істотних обставин, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідач є батьком ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6,7).
Відповідно до довідок про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 з 04.03.2004 року по теперішній час (а.с.18), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 з 23.04.2002 року по теперішній час (а.с.19).
У відповідності зі ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язковою сукупністю таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомоги; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Таким чином, суд приходить до переконання, що належними та допустимими доказами підтверджено факт того, що відповідач ОСОБА_2 може надавати матеріальну допомогу своїм дочкам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які продовжують навчання.
Під час розгляду справи відповідачем був наданий відзив на позовну заяву та заперечення проти позову (а.с.42, 89), за якими відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог, з тих підстав, що він не має можливості надавати матеріальну допомогу на дітей через скрутне матеріальне становище. В Заводському відділі державної виконавчої служби м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області перебуває виконавче провадження № 40019104 з примусового виконання виконавчого листа виданого Заводським районним судом м. Запоріжжя 29.05.2002 року у справі № 2-1348 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей, внаслідок чого з його заробітної плати щомісячно відраховується 50% та дорівнює 3900 5500 грн. Тобто з відповідача вже стягуються відрахування із доходів у максимально допустимому розмірі, що виключає можливість стягнення з нього ще додаткових аліментів у твердій грошовій сумі. Крім того на утриманні відповідача перебувають його рідна бабуся ОСОБА_5 , 1928 р.н., яка через старість та хвороби не здатна самостійно себе обслуговувати, і дружина ОСОБА_6 , яка вимушена була покинути роботу для здійснення догляду за ОСОБА_5 , оскільки у останньої нема інших родичів крім відповідача ОСОБА_2 . Також відповідач наголошував, що розмір доходів позивача ОСОБА_1 значно більший за розмір його доходів, крім того позивач отримує від відповідача виплати на погашення заборгованості по аліментам. Щодо третіх осіб, відповідач зазначив, що йому достеменно відомо, що його дорослі дочки вже давно проживають окремо від позивача, мають власний бюджет, працюють та самостійно отримують дохід. Також відповідач зауважив, що дочка ОСОБА_4 не зареєстрована з позивачем за однією адресою. Та посилаючись на норми ч.3 ст.199 СК України, з урахуванням положень ч.1 ст.81 ЦПК України, відповідач вважав що позивач повинен підтвердити факт проживання третіх осіб разом із нею.
Але суд вважає, що наявність довідок про реєстрацію третіх осіб та факт оплачування позивачем всіх витрат по їх навчанню підтверджує, що позивачка здійснює утримання третіх осіб до цього часу. Окрім того, самі треті особи, тобто діти сторін, не надавали заперечень проти позовних вимог та зазначили, що підтримують позовні вимоги, зазначаючи адресу проживання разом з позивачкою (а.с.122). Доказів фактичного проживання дітей в іншому місці суду надано не було.
Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з наступного.
Вимогами ст. 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Під час розгляду справи було встановлено, що відповідач працює у ТОВ «СПІВДРУЖНІСТЬ АВІА БУД» та має стабільний заробіток. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданий Заводським районним у місті Запоріжжі відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізький області, відповідач є одруженим з ОСОБА_7 (а.с.117). Неповнолітніх дітей не мають. У відзиві на позовну заяву від 21.03.2019 р. відповідач стверджував, що його дружина не працює та не має доходів, проте на момент розгляду справи жодного підтвердження вказаного факту надано не було. Суд не погоджується із доводами відповідача щодо наявності на утриманні відповідача його бабусі ОСОБА_5 , 1928 року народження, оскільки вказаний факт не підтверджений належними та допустимими доказами. Наявність довідки КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №4» від 25.06.2018 р., не може свідчити про факт перебування ОСОБА_5 на утриманні онука ОСОБА_2 та факт неможливості утримувати її іншими родичами.
Проте враховуючи матеріальний стан відповідача, який щомісячно здійснює відрахування в розмірі 50% від доходу за виконавчим провадженням № 40019104, крім того за рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20.05.2019 року по справі № 332/735/19 (провадження №2/332/22/19) має сплатити неустойку за прострочення по сплаті аліментів в розмірі 206548,04 грн. та судові втирати в сумі 6530,30 грн., а також має заборгованість за комунальними платежами, суд вважає, аліменти у розмірі 1500 грн. щомісячно на кожну доньку, як просить позивачка, є занадто великим для відповідача, тому суд визначає розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_2 на утримання повнолітніх доньок в розмірі 1200 грн. щомісячно на кожну доньку, у зв`язку з чим позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.
Керуючись вимогами ч. 1 ст. 191 та ст. 201 СК України, суд вважає за необхідне стягнути аліменти від дня пред`явлення ОСОБА_1 позову з 07.02.2019 р., щомісячно і до завершення навчання тобто до 30.06.2021 року.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивача при поданні позову було звільнено від сплати судового збору. Тому з відповідача відповідно до ст.141 ЦПК України належить стягнути судовий збір на користь держави в сумі 768,40 грн.
На підставі викладеного, згідно ст.ст. 141, 180, 182, 183, 191 СК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 367 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання їхньої повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,яка продовжує навчання, у розмірі 1200 грн. щомісячно, починаючи з 07.02.2019 р. і до закінчення дитиною навчання до 30.06.2021 року.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання їхньої повнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,яка продовжує навчання, у розмірі 1200 грн. щомісячно, починаючи з 07.02.2019 р. і до закінчення дитиною навчання до 30.06.2021 року.
В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. в дохід держави.
Допустити негайне виконання судового рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення виготовлено 08 листопада 2019 року.
Суддя Р.В. Сінєльнік