ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 року

м. Харків

Справа № 640/7433/18

Провадження № 22-ц/818/706/19

Категорія: інші

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого: Кіся П.В.,

суддів: Бурлака І.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря Пузікової Ю.С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Житловий комплекс Парус»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові

апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Житловий комплекс Парус»

на рішення Київського районного суду м. Харкова від 18 жовтня 2018 року

та на додаткове рішення Київського районного суду м. Харкова від 24 жовтня 2018 року у складі судді Чередник В.Є., -

встановив:

27 квітня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Житловий комплекс Парус» в якому просив визнати незаконною бездіяльність ОСОБА_2 щодо неповідомлення позивача про дату та місце скликання загальних зборів ОСББ «ЖК ПАРУС» багатоквартирного будинку АДРЕСА_1, що відбулися 03.11.2017; визнати недійсними рішення загальних зборів ОСББ «ЖК ПАРУС» багатоквартирного будинку АДРЕСА_1, оформлені протоколом від 03.11.2017.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є власником квартири №88, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та як співвласник багатоквартирного будинку належить до ОСББ «ЖК ПАРУС». Йому стало відомо, що 03.11.2017 проведено загальні збори ОСББ «ЖК ПАРУС» повідомлення про скликання яких він не отримував. Вважав, що відповідач ОСОБА_2, як голова правління ОСББ «ЖК ПАРУС» повинна була забезпечити належну процедуру скликання загальних зборів та повідомити позивача про їх скликання та проведення, однак не зробила цього, тому її бездіяльність має бути визнана незаконною. Крім того, позивач ОСОБА_1 вважає, рішення, прийняті на загальних зборах ОСББ «ЖК ПАРУС», що оформлені протоколом від 03.11.2017, мають бути визнані недійсними у зв'язку із тим, що рішення, зафіксовані відповідним протоколом не набрали достатньої кількості голосів, зі змісту протоколу неможливо достовірно встановити результати голосування. Також зазначив, що текст Протоколу не підписаний співвласниками, які брали участь у голосуванні, а також відсутня інформація щодо поіменного голосування та інформація про проведення письмового опитування, строків його проведення та його результатів.

02 липня 2018 року відповідач ОСОБА_2 подала відзив на позов, в якому зазначила, що позовні вимоги, які заявлені до неї, не підлягають задоволенню, у зв'язку з наступним. Вона працювала головою правління ОСББ «ЖК ПАРУС» з 14.01.2014 та до переобрання на загальних зборах ОСББ «ЖК ПАРУС», що відбулися 03.11.2017. Загальні збори скликались не правлінням ОСББ, а ініціативною групою, тому будь-якого обов'язку повідомляти про скликання таких загальних зборів позивача у неї, як голови правління, не могло бути. Крім того, про скликання загальних зборів ОСББ «ЖК ПАРУС», що були проведені 03.11.2017, їй завчасно повідомлено не було. Про їх проведення ОСОБА_2 стало відомо від інших жильців будинку. Пояснила, що також вважає, що вказані загальні збори були проведені із порушеннями вимог чинного законодавства України (а.с.38-40).

5 липня 2018 року позивач подав до суду заяву про залишення позовних вимог до відповідача ОСОБА_2 без розгляду з тих підстав, що збори від 03.11.2017 ініціювалися не правлінням ОСББ «ЖК ПАРУС», а ініціативною групою (а.с.80).

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 09 серпня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 про визнання бездіяльності незаконною залишено без розгляду та справу призначено до розгляду за участю відповідача ОСБББ «ЖК Парус».

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 18 жовтня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Суд вирішив: визнати недійсними рішення загальних зборів Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Житловий комплекс Парус», розташованого за адресою АДРЕСА_1, оформлені протоколом від 03 листопада 2017 р.

Додатковим рішенням Київського районного суду м. Харкова від 24 жовтня 2018 року вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційний скарзі Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Житловий комплекс Парус» в особі голови правління ОСББ «ЖК Парус» ОСОБА_3 , просить рішення та додаткове рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСББ «Житловий комплекс Парус» в повному обсязі, з тих підстав, що судове рішення є незаконним, необґрунтованим, та прийнято з порушенням норм процесуального права та неправильного застосування норма матеріального права.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що позивачем не доведено належним чином, а судом першої інстанції не встановлено факту порушення прав та законних інтересів позивача та інших співвласників, а тому відсутні підстави для визнання рішень загальних зборів ОСББ «ЖК Парус» від 03.11.2017 недійсними та відсутні підстави для їх скасування. При цьому апелянт посилається на судову практику, а саме Постанову Верховного Суду України у справі №6-951цс16 від 24.05.2017 р.

Суд першої інстанції розглянув дану справу однобоко, опираючись та обмежившись лише доводами позивача. Враховуючи невизнання позивачем обставин, які викладені в протоколі загальних зборів ОСББ «ЖК Парус» від 03.11.2017 року, в разі наявності у суду сумніву щодо їх достовірності, суд мав право витребувати відповідні докази для винесення обґрунтованого рішення, ухваленого на основі повно і всебічно з'ясованих обставин.Крім того, суд в ухвалі про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 21.05.2018 року не зазначав відповідного обсягу доказів, які повинен був надати відповідач для обґрунтування обставин, на які останній посилався та перевірити котрі мав наміри суд. Про необхідність надання даних доказів не роз'яснювалось судом і під час підготовчого провадження по справі.

Також зазначає, що ініціативною групою було здійснено повідомлення співвласників багатоквартирного будинку № АДРЕСА_1 про проведення загальних зборів у визначеному діючим законодавством України порядку та формі, а саме шляхом направлення повідомлення рекомендованим листом, а тому у зв'язку з відсутністю прямої вказівки діючого законодавства України на вимоги щодо направлення співвласникам багатоквартирного будинку повідомлень листами з оголошеною цінністю та з описом вкладення, у суду першої інстанції були відсутні підстави ґрунтувати свої висновки на необхідності підтвердження змісту рекомендованого листа, яким направляється повідомлення.

Починаючи з етапу створення об'єднання співвласників багатоквартирного будинку пріоритетними до застосування є норми Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», а тому суд першої інстанції помилково використав та посилався в мотивувальній частині рішення на нормативно-правовий акт, що не регулює спірні правовідносини, а саме Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» .

Діючим законодавством України не визначено типової форми протоколу загальних зборів в об'єднанні співвласників багатоквартирного будинку, якої обов'язково необхідно дотримуватись при його складанні.Форма протоколу зборів співвласників, затверджена Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 25.08.2015 № 203, та на яку посилався позивач, не може бути застосована у даному випадку, оскільки призначена для застосування у будинках, де функції управління передані управителю без створення ОСББ (ст. 9, 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»). Зазначає, що всі додатки до протоколу загальних зборів ОСББ «ЖК Парус» від 03.11.2017 року є в наявності об'єднання та в будь-який час, за вимогою суду, відповідач може надати їх для огляду.

Жодним нормативно-правовим актом не визначено обов'язку голови зборів відображати в місці, де зазначається дата проведення загальних зборів ще й дати проведення письмового опитування. В судовому засіданні представником відповідача було пояснено суду, що дата вказана на протоколі - це дата проведення загальних зборів. Дати ж проведення письмового опитування відображені в самих листках письмового опитування.

Щодо додаткового рішення Київського районного суду м. Харкова від 24.10.2018 року по справі №640/7433/18 та судових витрат, зазначає що воно є наслідком ухвалення рішення Київського районного суду м. Харкова від 18.10.2018 року та є його невід'ємною частиною.Таким чином, разом з скасуванням рішення Київського районного суду м. Харкова від 18.10.2018 року 18 необхідно також скасувати додаткове рішення Київського районного суду м. Харкова від 24.10.2018 року, чим змінити розподіл судових витрат та відповідно покласти їх на позивача.

26.12.2018 ОСОБА_1 надав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в якому просив рішення Київського районного суду м. Харкова від 18.10.2018 та додаткове рішення від 24.102018 залишити без змін, а апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Житловий комплекс Парус» без задоволення.

В обґрунтування відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 посилається на те, що в тексті апеляційної скарги відсутні будь які нові докази, що не досліджувалися судом першої інстанції, а ті, на які посилається скаржник - були належним чином досліджені судом першої інстанції і їм було надано належну правову оцінку.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України передбачено,що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Згідно до ст. 385 ЦК України власники квартир для забезпечення експлуатації багатоквартирного житлового будинку, користування квартирами та спільним майном житлового будинку можуть створювати об'єднання власників квартир (житла). Таке об'єднання є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об'єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов'язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначає Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Відповідно до об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» об'єднання може бути створене в будинку будь-якої форми власності з числа тих, хто приватизував або придбав квартиру, а також власника будинку або його уповноваженої особи, власників жилих приміщень, а також власників нежилих приміщень.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі продажу від 13 серпня 2013 року, посвідченого ОСОБА_4, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу за реєстровим № 1794. ( а.с. 7-8).

Згідно з відомостей з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, датою первинної реєстрації Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку « Житловий комплекс Парус» зазначено 13 січня 2014 року останні реєстраційні дії зроблено 30.11.2017 року ( а.с. 53),

3 листопада 2017 року загальними зборами Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку « Житловий комплекс Парус» були прийнятті рішення про формування правління ( визначення кількості членів, строку їх повноважень, обрання членів правління), формування постійно діючої ревізійної комісії ( визначення кількості членів, строку і повноважень, обрання членів ревізійної комісії), які оформлено протоколом загальних зборів Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку « Житловий комплекс Парус» від 03 листопада 2017 року ( а.с. 17-19).

Задовольняючи позов в частині визнання недійсними рішення загальних зборів членів Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку « Житловий комплекс Парус» , суд першої інстанції виходив із того, що позивач ОСОБА_1 про проведення зборів ОСББ «ЖК ПАРУС», що мали відбутися 03.11.2017 р., не був повідомлений неналежним чином,

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об'єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов'язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначається об'єднання.

Згідно з ст.10 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) органами управління об'єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об'єднання. Вищим органом управління об'єднання є загальні збори.

Загальні збори скликаються і проводяться в порядку, передбаченому цим Законом для установчих зборів, правлінням об'єднання або ініціативною групою з не менш як трьох співвласників. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов'язковим для всіх співвласників.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», повідомлення про проведення установчих зборів направляється ініціативною групою не менше ніж за 14 днів до дати проведення установчих зборів. Повідомлення направляється в письмовій формі і вручається кожному співвласнику під розписку або шляхом поштового відправлення (рекомендованим листом). У повідомленні про

проведення установчих зборів зазначається, з чиєї ініціативи скликаються збори, місце і час проведення, проект порядку денного.

Порядок скликання загальних зборів членів ОСББ «ЖК ПАРУС» встановлено п.5 розділу III Статуту ОСББ «ЖК ПАРУС», затвердженого рішенням загальних зборів ОСББ «ЖК ПАРУС» від 18.12.2016 р.(а.с.11 на звор.)

З матеріалів справи вбачається, що згідно зі списком згрупованих поштових відправлень від 20.10.2017 року на адресу ОСОБА_1, АДРЕСА_2 відправлено рекомендований лист, відправником зазначено ОСОБА_5 ( а.с. 58).

Доказів того, що в зазначеному поштовому відправлені було направлено повідомлення про проведення загальних зборів, матеріали справи не містять.

В протоколі загальних зборів членів ОСББ «ЖК ПАРУС» від 03.11.2017 р., який міститься в матеріалах справи, не зазначено ким скликано загальні збори, правлінням або ініціативною групою.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що з тексту протоколу загальних зборів членів ОСББ «ЖК ПАРУС» від 03.11.2017 р., що є у матеріалах справи, встановити склад учасників загальних зборів та реальне волевиявлення учасників загальних зборів неможливо.

Так, згідно з ст.10 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) кожний співвласник (його представник) під час голосування має кількість голосів, пропорційну до частки загальної площі квартири або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. Якщо одна особа є власником квартир (квартири) та/або нежитлових приміщень, загальна площа яких становить більш як 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, кожний співвласник має один голос незалежно від кількості та площі квартир або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.

Статутом об'єднання може бути встановлено інший порядок визначення кількості голосів, що належать кожному співвласнику на загальних зборах.

Рішення про визначення переліку та розмірів внесків і платежів співвласників, порядок управління та користування спільним майном, передачу у користування фізичним та юридичним особам спільного майна, а також про реконструкцію та капітальний ремонт багатоквартирного будинку або зведення господарських споруд вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як дві третини загальної кількості усіх співвласників, а в разі якщо статутом не передбачено прийняття таких рішень, - більшістю голосів. З інших питань рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини загальної кількості співвласників.

Якщо в результаті проведення загальних зборів для прийняття рішення не набрано кількості голосів "за" або "проти", встановленої частиною чотирнадцятою цієї статті, проводиться письмове опитування серед співвласників, які не голосували на

загальних зборах. Письмове опитування співвласників проводиться протягом 15 календарних днів з дати проведення загальних зборів. Якщо протягом цього строку необхідну кількість голосів "за" не набрано, рішення вважаються неприйнятими.

Рішення приймається шляхом поіменного голосування. Під час підрахунку голосів враховуються і голоси, подані співвласниками під час проведення загальних зборів, і голоси, подані під час письмового опитування. Рішення оформляється особистим підписом кожного, хто проголосував, із зазначенням результату голосування ("за" чи "проти").

Аналогічні положення щодо визначення кількості голосів та порядку прийняття рішень загальними зборами членів ОСББ «Житловий комплекс Парус», містить Статут ОСББ «Житловий комплекс Парус», , а саме п.п.7 -10 розділу Ш Статуту( а.с. 11-12).

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги стосовно того, що суд першої інстанції помилково використав та посилався в мотивувальній частині рішення на нормативно-правовий акт, що не регулює спірні правовідносини, а саме Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» , а також що діючим законодавством України не визначено типової форми протоколу загальних зборів в об'єднанні співвласників багатоквартирного будинку, якої обов'язково необхідно дотримуватись при його складанні.

Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» застосовується до спірних правовідносин, оскільки визначає особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов'язані з реалізацією прав та виконанням обов'язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління.

Відповідно до частин 7 , 8 статті 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» рішення зборів співвласників оформляється протоколом, який підписується усіма співвласниками (їх представниками), які взяли участь у зборах, кожен з яких ставить підпис під відповідним варіантом голосування ("за", "проти", "утримався"), за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики.

У протоколі обов'язково зазначається така інформація про співвласників (їх представників), які взяли участь у зборах співвласників: прізвище, ім'я, по батькові співвласника, документ, що підтверджує право власності на квартиру або нежитлове приміщення, номер квартири або нежитлового приміщення, загальна площа квартири або нежитлового приміщення, документ, що надає повноваження на голосування від імені співвласника (для представника).

Якщо під час проведення зборів співвласників для прийняття рішення не набрано встановленої частиною шостою цієї статті кількості голосів "за" або "проти", проводиться письмове опитування співвласників, які не голосували на зборах. Письмове опитування співвласників проводиться протягом 15 календарних днів з дати проведення зборів співвласників. Якщо протягом цього строку необхідної кількості голосів "за" не набрано, рішення вважаються неприйнятими.

Письмове опитування співвласників проводиться ініціативною групою та іншими співвласниками за бажанням.

Письмове опитування може проводитися щодо одного або декількох питань одночасно. Питання - це текст, у якому викладається пропозиція у вигляді резолюції, щодо якої учаснику опитування пропонується відповісти "за", "проти" або "утримався". Питання повинно мати чітке і зрозуміле формулювання, що не допускає різних тлумачень.

Письмове опитування співвласників проводиться шляхом власноручного заповнення ними листків опитування, в яких зазначаються день опитування, прізвище, ім'я, по батькові співвласника, документ, що підтверджує право власності на квартиру або нежитлове приміщення, номер квартири або нежитлового приміщення, загальна площа квартири або нежитлового приміщення, документ, що надає повноваження на голосування від імені співвласника (для представників), відповідь співвласника на питання "так", "ні" або "утримався", особистий підпис співвласника та особи, яка проводила опитування.

За результатами підрахунку результатів письмового опитування співвласників особи, які проводили письмове опитування, вносять його результати до протоколу зборів та підводять загальні підсумки голосування щодо всіх питань. Під час підрахунку голосів враховуються і голоси, подані на зборах співвласників, і голоси співвласників, отримані під час проведення письмового опитування.

Листки письмового опитування співвласників пронумеровуються, прошнуровуються та додаються до відповідного протоколу зборів.

В протоколі загальних зборів членів ОСББ «Житловий комплекс Парус» від 03.11.2017 року зазначено, що загальна кількість квартир у будинку ОСББ «Житловий комплекс Парус» по АДРЕСА_1 , загальна кількість співвласників 126 осіб, загальна площа всіх квартир та нежитлових приміщень 14 125,8 кв.м. У загальних зборах взяли участь особисто співвласники в кількості 57 осіб ( 53 бюлетені) , яким належать квартири та/або нежитлові приміщення у будинку загальною площею 5 415,6 кв.м. У письмовому опитуванні взяли участь особисто співвласники в кількості 26 осіб ( 26 бюлетенів) , яким належить квартири та/або нежитлові приміщення у будинку загальною площею 3 029,6 кв.м. Рішення на зборах прийняті шляхом голосування присутніх на зборах співвласників та шляхом письмового опитування співвласників.

Судова колегія відхиляє доводи апеляційної скарги , що дата вказана на протоколі - це дата проведення загальних зборів. Дати ж проведення письмового опитування відображені в самих листках письмового опитування, огляду на те, що таке твердження суперечить положенням ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», в якій зазначено, що письмове опитування співвласників проводиться протягом 15 календарних днів з дати проведення зборів співвласників, а також судова колегія бере до уваги той факт, що згідно з відомостей з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України останні реєстраційні дії зроблено 30.11.2017 року, то б то в день проведення загальних зборів.

Протокол загальних зборів ОСББ «Житловий комплекс Парус» від 03.11.2017 року не містить інформації про співвласників (їх представників), які взяли участь у зборах співвласників: прізвище, ім'я, по батькові співвласника, документ, що підтверджує право власності на квартиру або нежитлове приміщення, номер квартири або нежитлового приміщення, загальна площа квартири або нежитлового приміщення, а також до протоколу загальних зборів членів ОСББ «Житловий комплекс Парус» від 03.10.2017 року не додано листки письмового опитування співвласників.

Відповідно до ст.81 ЦПК України належні та допустимі докази щодо власників квартир, розташованих у багатоквартирному будинку по АДРЕСА_1 , та частки загальної площі квартири або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку, відповідачем не надано.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги стосовно того, що суд мав право витребувати відповідні докази для винесення обґрунтованого рішення, ухваленого на основі повно і всебічно з'ясованих обставин.

За приписами ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін; докази подаються сторонами; збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що ОСББ «Житловий комплекс Парус» не надано доказів на підтвердження дотримання кворуму при прийнятті рішень за результатами голосування на загальних зборах ОСББ «Житловий комплекс Парус».

Доводи апеляційної скарги, стосовно того, що позивачем не доведено належним чином, а судом першої інстанції не встановлено факту порушення прав та законних інтересів позивача не впливають на правові висновки суду, оскільки право оскаржити рішення загальних зборів, як вищого органу управління об'єднанням передбачене ч. 8 ст.10 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку». Посилання скаржника на висновки Верховного суду України , викладені в Постанові від 24.05.2017 р. у справі №6-951цс16 є помилковими, з огляду на те, що ці висновки Верховним судом України зроблено під час розгляду конкретної справи, фактичні обставини якої є відмінними від тих обставин,які є предметом розгляду в даній справі.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року, № 63566/00Л).

Зважаючи на викладене, висновки суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог є правильними, оскільки порушено право позивача на участь у загальних зборах і голосуванні при прийнятті рішень, оспорюване рішення прийнято за відсутності кворуму.

Колегія суддів, встановивши, що суд першої інстанції ухвалив рішення від 18 жовтня 2018 року з додержанням норм матеріального і процесуального права, залишає це судове рішення без змін, а апеляційну скаргу в цій частині без задоволення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги на додаткове рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга в цій частині підлягає частковому задоволенню, зважаючи на таке.

Ухвалюючи додаткове рішення від 24 жовтня 2018 року, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позовні вимоги задоволено, а позивачем підтверджено наявними у справі доказами понесення ним судових витрат, які складаються з суми судового збору, витрат пов'язаних з розглядом справи та витрат на правничу допомогу, то заява про розподіл судових витрат між сторонами підлягає задоволенню.

З висновком суду першої інстанції стосовно стягнення з відповідача на користь позивача суми судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп., колегія судів погоджується, оскільки він ґрунтуються на нормах процесуального права.

Так, частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» на час звернення з позовом до суду).

Згідно з ч. 1 ст. 4 вказаного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у 2018 році станом на 01 січня 2018 року було встановлено Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07 грудня 2017 року № 2246-VIII і становив 1762 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем підтверджено справлення судового збору за одну з позовних вимог у розмірі 704,80 грн. при звернені до суду з позовом.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначається висновок суду про розподіл судових витрат.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, враховуючи, що позовні вимоги про визнання недійсним рішень загальних зборів власників багатоквартирного будинку задоволено у повному обсязі, то на користь позивача підлягав стягненню сплачений ним судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 704,80 грн., що повинен був вирішити суд під час ухвалення рішення, а відтак його висновки щодо стягнення судового збору у додатковому рішенні є правильними.

Однак, з судовим рішенням стосовно стягнення витрат пов'язаних з розглядом справи та витрат на правничу допомогу апеляційний суд не погоджується, а тому в цій частині апеляційна скарга підлягає задоволенню, а додаткове рішення від 24.10.2018 року скасуванню у відповідній його частині, з огляду на таке.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. ч. 3, 8 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов'язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим.

Розмір витрат які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами джазів (договорів, рахунків, тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Згідно з частиною четвертою статті 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Статтями 26, 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

З матеріалів справи вбачається, що в суді першої інстанції у судових засіданнях безпосередньої приймав участь позивач, а також його інтереси представляв - ОСОБА_6, який у суді апеляційної інстанції діяв на підставі довіреності від 24.10.2018 року та свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Так, звертаючись до суду з заявою про розподіл судових витрат понесених на правничу допомогу ОСОБА_1 надав акт приймання передачі юридичних послуг до договору про надання юридичних послуг № 17/04/18 від 17.04.2018 року (а.с. 106-107), відповідно до якого цей договір укладений між позивачем та суб'єктом підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_6, що відповідно до норм ЦПК та Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", не може слугувати належними доказами понесених витрат у цій справі пов'язаних з оплатою послуг ОСОБА_6 саме як послуг адвоката.

Відтак, відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_7 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Крім того, не підлягає задоволенню вимога позивача щодо стягнення витрат у розмірі 30,60 грн, пов'язаних з відправленням поштової кореспонденції на адресу відповідача, які він здійснював з власної ініціативи, оскільки надані ОСОБА_7 копії квитанцій (фіскальних чеків) не можна врахувати як належні докази які б свідчили, що ці витрати, у розумінні п. 1 ч. 3 ст. 141 ЦПК України, пов'язані саме з розглядом справи.

Враховуючи викладене, додаткове рішення суду першої інстанції від 24 жовтня 2018 року, відповідно до положень ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню в частині стягнення судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, а в частині стягнення суми судового збору у розмірі 704,80 грн - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Житловий комплекс Парус» задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 18 жовтня 2018 року залишити без змін.

Додаткове рішення Київського районного суду м. Харкова від 24 жовтня 2018 року в частині стягнення судових витрат, пов'язаних з розглядом справи - скасувати та постановити в цій частині нове судове рішення.

У задоволені заяви ОСОБА_1 про розподіл судових витрат між сторонами відмовити.

Додаткове рішення в частині стягнення суми судового збору залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 лютого 2019 року.

Головуючий: П.В. Кісь

Судді : І.В. Бурлака

В.Б. Яцина