Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2959/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.11.2019 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Левка Т.Ю., секретар судового засідання - Роман К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: приватний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу Стойка С.М., про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: приватний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу Стойка С.М., про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом.

Вимоги позову мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_4 , яка заповіту не залишила. До складу спадкового майна входить житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , який спадкодавець набула у порядку спадкування за заповітом за покійним ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Документальне оформлення спадкового майна мати позивачки не здійснила, оскільки померла через 12 днів після відкриття спадщини. За прийняттям спадщини позивачка звернулася до приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу Стойка С.М., однак отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно. Відповідачами по справі є рідні брат та сестра позивачки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які на спадкове майно не претендують. За таких обставин позивачка змушена звернутися до суду із даним позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 будучи повідомленими про день, час та місце проведення судового засідання належним чином, в судове засідання не з`явилися, однак подали через канцелярію суду заяви, згідно яких вимоги позивача визнають повністю та просять суд розглянути справу у їх відсутність.

Третя особа будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи належним чином своєчасно, в судове засідання також не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність .

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов`язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін та визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про смерть від 03.07.2018 року.

Факт родинних відносин між позивачкою та її матір`ю підтверджується свідоцтвом про народження позивачки серії НОМЕР_1 від 04.06.1975 року та свідоцтвом про укладенням шлюбу позивачки серії НОМЕР_2 від 11.11.1995 року.

Місцем відкриття спадщини є АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Олешницької сільської ради Виноградівського району від 03.07.2018 року №02-10/616.

Заповіту спадкодавець не залишила, тому у відповідності до ч.2 ст.1223 ЦК України спадкування відбувається за законом.

Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 .

Цей об`єкт нерухомості набуто спадкодавцем у порядку спадкування за заповітом за покійним ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказаний заповіт на користь матері позивачки 25.12.2006 року за реєстровим №174 було посвідчено секретарем виконавчого комітету Олешницької сільської ради.

Вереш С ОСОБА_6 прийняла спадщину у порядку визначеному ч.3 ст.1268 ЦК України як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Факт спільного проживання на момент смерті підтверджується довідкою виконавчого комітету Олешницької сільської ради від 20.06.2018 року №02-10/581.

У зв`язку з тим, що мати позивачки ОСОБА_4 померла через 12 днів з часу відкриття спадщини, документальне оформлення набутих спадкових прав нею здійснено не було. У той же час ч.3 ст.1296 ЦК України регламентовано, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Суд констатує, що позивачка після смерті своєї матері відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, як спадкоємець за законом спадщину прийняла, оскільки на день смерті проживала з спадкодавцем в спадковому будинку, що стверджується довідкою виконкому Олешницької сільської ради від 032.07.2018 року № 02-10/616.

Крім позивача спадкоємцями за законом першої черги після смерті спадкодавця є відповідачі по справі рідний брат позивачки ОСОБА_2 та рідна сестра позивачки ОСОБА_3 . Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_3 від 22.10.1983 р. та свідоцтвом про народження ОСОБА_7 серії НОМЕР_4 від 21.10.1977 р. та свідоцтвом про шлюб ОСОБА_3 серії НОМЕР_5 від 30.08.2011 р.

Відповідачі не заперечують проти визнання права власності на спадковий будинок за позивачкою та відмовилися від належної їм частки у спадковому майні, що стверрджується відповідними заявами від 19.12.2018 року.

Згідно положень ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Для отримання свідоцтва про право на спадщину позивачка звернулася до приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу Стойка С.М., що стверджується копією витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі.

Разом з тим листом приватного нотаріуса Стойки С.М. від 06.09.2019 року №480/02-14 позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за зазоном у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно і рекомендовано звернутись до суду.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до п.37 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою ( ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Належність спадкового майна первісному власнику підтверджується довідками КП «Виноградівське РБТІ» від 12.06.2007 р. №261, від 05.07.2019 р. №541 (видана на підставі довідки виконавчого комітету Олешницької сільської ради від 20.10.2018 р. №02-10/1514), актом №02-39/245 від 01.08.2008 р. допуску на підключення до електричної мережі електроустаткування, технічними умовами №444 від 20.05.2008 р. на проектування газопостачання.

Земельна ділянка під спадковим житловим будинком була виділена первісному власнику з дотриманням її цільового призначення, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Олешницької сільської ради від 11.03.2005 р. №131.

Так, згідно довідки КП «Виноградівського РБТІ» від 05.07.2019 р. №541 та технічного паспорта від 01.05.2019 року житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 будівництвом завершений. Загальна корисна площа житлового будинку становить 33,3 кв.м, в тому числі житлова площа - 19,1 кв.м.

Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою( ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Таким чином, враховуючи встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, а також оцінюючи надані докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 18, 81, 206, 223, 259, 263-265 ЦПК України ст.ст. 5, 16, 328, 392, 1216, 1220, 1261, 1268, 1274 ЦК України, Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.10-13 глави ІІІ Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , загальною корисною площею 33,3 кв. м, в тому числі житловою площею 19,1 кв.м, у порядку спадкування за законом.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

ОСОБА_8 Т. Ю. Левко