Постанова

Іменем України

09 січня 2019 року

м. Київ

справа № 704/39/15-ц

провадження № 61-26152св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: АнтоненкоН. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач -публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_4,

третя особа - ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 20 березня 2018 року в складі колегії суддів: Пономаренка В. В., Сіренка Ю. В., Ювшина В. І.,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк», банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.

В обґрунтування заявлених вимог посилалося на те, що відповідно до умов кредитного договору від 12 лютого 2007 року, укладеного між банком та ОСОБА_5, позичальник отримав кредитні кошти в сумі 55 тис. грн.

В забезпечення виконання умов кредитного договору банк того ж дня уклав з ОСОБА_6 договір іпотеки, предметом якого є квартира АДРЕСА_1.

У результаті неналежного виконання ОСОБА_5 умов кредитного договору утворилася заборгованість, яку позичальник та його майновий поручитель, незважаючи на вимоги, не погасили.

Враховуючи те, що 21 січня 2015 року ОСОБА_6 померла, а спадщину після її смерті прийняла дочка ОСОБА_4, банк на підставі статей 1281, 1282 ЦК України просив у рахунок погашення кредитної заборгованості в розмірі 44 454,54 грн звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу та виселити відповідача із зазначеної квартири.

Рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 29 листопада 2017 року в складі судді Воронкової І. Г. в задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 20 березня 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою банку на рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 29 листопада 2017 року відмовлено.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що банк протягом установленого судом строку не виконав вимоги ухвали суду апеляційної інстанції про залишення апеляційної скарги без руху.

У касаційній скарзі, поданій 10 квітня 2018 року до Верховного Суду, АТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 20 березня 2018 року і направити справу до апеляційного суду для продовження розгляду.

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції є незаконною та необґрунтованою, постановлена з порушенням норм процесуального права. Апеляційний суд помилково вважав, що копію оскаржуваного рішення банк отримав 11 грудня 2017 року, оскільки відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення № 497 цим листом суд направив оригінал іпотечного договору, який позивач надавав для огляду. Банк просив поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції з підстав отримання копії повного тексту рішення районного суду представником банку 25 грудня 2017 року. Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження у справі, суд порушив право банку на апеляційне оскарження рішення, що стосується прав та обов'язків АТ КБ «ПриватБанк».

Ухвалою Верховного Суду від 25 травня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Тальнівського районного суду Черкаської області.

05 червня 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

04 липня 2018 року до Верховного Суду надійшов відзив ОСОБА_4 на касаційну скаргу, мотивований тим, що ухвала апеляційного суду є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК Українипровадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з частиною першою статті 294 ЦПК України (в чинній на час звернення з апеляційною скаргою редакції) апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Установлено, що 04 січня 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу на рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 29 листопада 2017 року та клопотання про поновлення строку на його оскарження.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Ухвалою судді апеляційного суду Черкаської області від 17 січня 2018 року в задоволенні клопотання АТ КБ «ПриватБанк» про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 29 листопада 2017 року відмовлено. Апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» залишено без руху з наданням строку для виконання вимог ухвали про усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвала судді апеляційного суду мотивована тим, що представник банку був присутній у суді першої інстанції при проголошенні оскаржуваного рішення; зазначені банком підстави для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення районного суду щодо отримання копії рішення суду першої інстанції 25 грудня 2017 року є неповажними, оскільки матеріали справи містять рекомендоване повідомлення № 011 про вручення АТ КБ «ПриватБанк» 11 грудня 2017 року копії оскаржуваного рішення, а з апеляційною скаргою банк звернувся 04 січня 2018 року; заявник не надав доказів, що підтверджують дату отримання копії рішення суду першої інстанції. АТ КБ «ПриватБанк» необхідно надати в установлений судом строк докази, що підтверджують дату отримання банком копії оскаржуваного рішення та вказати інші підстави для поновлення строку.

Рекомендованим повідомленням № 622 на адресу АТ КБ «ПриватБанк» направлено копію ухвали про залишення апеляційної скарги банку без руху, яку ним отримано 24 січня 2018 року.

Згідно з частиною четвертою статті 357 ЦПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо: скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Матеріали справи не містять належних і допустимих доказів виконання АТ КБ «ПриватБанк» вимог ухвали апеляційного суду Черкаської області від 17 січня 2018 року.

Встановивши, що протягом встановленого судом строку банк не виконав вимоги ухвали суду, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Доводи касаційної скарги банку про отримання банком рекомендованого листа № 497, в якому містився оригінал іпотечного договору, а не копія рішення суду першої інстанції від 29 листопада 2017 року, значення не мають, оскільки оскаржувана ухвала апеляційного суду постановлена з підстав невиконання АТ КБ «ПриватБанк» вимог ухвали апеляційного суду про залишення їх апеляційної скарги без руху, а не з підстав неповажності пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію заявником своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов'язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, АТ КБ «ПриватБанк» не надав та доводи касаційної скарги не містять.

Інші доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають, а зводяться до незгоди заявника із висновком апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (VOLOVIK v. UKRAINE, N 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року). Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та № 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін,

оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення.

Ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 20 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді Н. О. Антоненко

В.І. Журавель

В.І. Крат