Провадження № 2-о/641/125/2019 Справа № 641/6137/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року

Комінтернівський районний суд міста Харкова у складі :

головуючого судді: Курганникової О.А.

за участю секретаря судового засідання: Щеглової Г.О.

заявника: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Комінтернівського районного суду м. Харкова цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Міністерство соціальної політики України, Російська Федерація в особі Посольства Російської Федерації в Україні,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Міністерство соціальної політики України, Російська Федерація в особі Посольства Російської Федерації в Україні в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що захворювання заявник отримав під час захисту Батьківщини в період проходження військової служби в зоні проведення АТО на території Луганської області на ділянці Луганського прикордонного загону, внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України.

В обґрунтуваннях заяви вказує, що 08.04.2014 року його було призвано по мобілізації під час особливого періоду до лав Луганського прикордонного загону (місце дислокації м. Луганськ) Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України та призначено на посаду старшого офіцера відділу кадрів Луганського прикордонного загону. В період проходження служби він безпосередньо приймав участь в бойових діях по захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України під час проведення антитерористичної операції на ділянці відповідальності Луганського прикордонного загону.

Під час проходження військової служби, починаючи з 2015 року, стан його здоров`я відчутно погіршувався, його не одноразово направляли на обстеження та лікування до військового Клінічного шпиталю м. Київ, такий стан продовжувався протягом приблизно двох років. У січні 2018 року він звернувся з рапортом до начальника Луганського прикордонного загону з клопотанням про направлення його на військову - лікарську комісію, щодо встановлення придатності до військової служби. Відповідно рішення військової - лікарської комісії від 15.02.2018 року його було признано не придатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у військовий час.

Вказує, що його стан здоров`я обумовлюється тим, що виконання ним обов`язків за посадою, а також виконання завдань по захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України під час проходження військової служби в зоні проведення антитерористичної операції на ділянці відповідальності Луганського прикордонного загону по відбиттю відсічі військової агресії з боку Російської Федерації до України, відбувались в емоціно напруженому стані в стресових ситуаціях, перебування в зоні постійних артилерійських та мінометних обстрілів з території Російської Федерації.

Вважає, що саме в результаті збройної агресії Російської Федерації проти України та воєнного конфлікту він отримав захворювання, тобто ушкодження здоров`я.

Встановлення юридичного факту буде мати для нього юридичні наслідки, а саме: для визначення статусу жертви міжнародного збройного конфлікту, тобто, особи, яка перебуває під захистом Конвенції про поліпшення долі поранених і хворих у діючих арміях, ратифікованої Україною 03 липня 1954 року, що обумовлює виникнення прав та обов`язків, передбачених Конвенцією та іншими нормами міжнародного права.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19.08.2019 року провадження у справі було відкрито та призначено розгляд справи в порядку окремого провадження.

В судове засідання заявник підтримав вимоги заяви просив суд її задовольнити.

Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явились про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили.

Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. При дослідженні і оцінці доказів, встановленні обставин справи і ухваленні рішення суд незалежний від висновків органів влади, експертиз або окремих осіб. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України та п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки.

У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ст. 256 ЦПК України).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 та п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України та роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Тобто, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

З довідки №30/161 від 05.07.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 дійсно в період з 08 квітня 2014 року по 23.06.2015 року та з 18.11.2016 р. по 30.04.2018 р. безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету, та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на ділянці відповідальності Луганського прикордонного загону еа території Луганської області.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни- учасників бойових дій.

Відповідно до свідоцтва про хворобу №87/148 від 15.02.2018 року ОСОБА_1 непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час. Крім того у зазначеній довідці розмежовані захворювання, які ОСОБА_1 має у зв`язку із захистом Батьківщини та захворювання які не пов`язані їз проходженням військовою служби.

Експертною комісією МСЕК ОСОБА_2 була встановлена друга група інвалідності. (довідка серії НОМЕР_2 №955485)

Відповідно до положень ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Зважаючи на зазначені положення чинного законодавства України - право на життя, безпеку та захист такого права, а також обов`язок держави захищати права громадян є, на думку суду, абсолютним як правом так і обов`язком та не може залежати від встановлення юридичного факту, підтвердження його наявності або відсутності чи встановлення причини настання такого факту.

Так, в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що встановлення даного факту необхідно заявнику для звернення до суду з позовом до Російської Федерації про відшкодування шкоди.

Відповідно до положень п. 17 ст. 28 ЦПК України позови про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб (в тому числі про відшкодування шкоди, завданої внаслідок обмеження у здійсненні права власності на нерухоме майно або його знищення, пошкодження) у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру можуть пред`являтися також за місцем проживання чи перебування позивача.

За таких обставин встановлення факту отримання заявником захворювання під час захисту Батьківщини в період проходження військової служби в зоні проведення АТО на території Луганської області на ділянці Луганського прикордонного загону, внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України не потребує додатковому вирішенню судом.

ОСОБА_1 не позбавлений можливості звернутись до суду з відповідним позовом про захист своїх порушених прав у передбаченому Законом порядку.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 15, 30, 60, 209-212, 256, 259 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Заявник: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

Заінтересована особа: Міністерство соціальної політики України місце знаходження: м. Київ, вул. Еспланадна, 8/10.

Заінтересована особа: Російська Федерація в особі Посольства Російської Федерації в Україні, місце знаходження: м. Київ, Повітрофлотський проспект 27.

Суддя: О. А. Курганникова