Провадження 2/127/5265/18
УХВАЛА

04 березня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Бойко В. М. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній спараві за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики суд, -

ВСТАНОВИВ:

У вищевказаній заяві заявник просить суд вжити заходів для забезпечення позову, а саме винести ухвалу про тимчасове обмеження виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до повного виконання зобовязань за договором позики від 01.12.2017 року, накласти арешт на майно та рахунки належні ОСОБА_2 23.08.199 року народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, паспорт серія АВ №781644 виданий Староміським РВ УМВС України у Вінницькій області 06.12.2007 року в межах розміру позовних вимог.

Заява мотивована тим, що заявником подано до Вінницького міського суду Вінницької області позов про стягнення з гр. ОСОБА_2 заборгованості за договором позики в сумі 149 467 грн. 01.12.2017 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, на виконання умов якого позивач позичив відповідачу грошові кошти в сумі 149 467 (сто сорок девять тисяч чотириста шістдесят сім гривень 00 копійок), терміном повернення - 30 жовтня 2018 року.

Однак, в порушення умов договору позики, ОСОБА_2 не виконав взяті на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення позики. Натомість, ОСОБА_2 не відповідає на дзвінки. На неодноразові звернення до відповідача, останнім не вжито заходів для повернення навіть частини коштів.

У звязку з досить значною сумою заборгованості є підстави вважати, що ОСОБА_2 буде вживати всіх заходів, в тому числі буде намагатися виїхати за кордон України, для уникнення відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року за №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Ст. 151 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів звязку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних доказів, суд приходить до висновку, про наявність підстав для частового задоволення заяви, вимогу щодо накладення арешту на майно та рахунки належні ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, паспорт серія АВ №781644 виданий Староміським РВ УМВС України у Вінницькій області 06.12.2007 року в межах розміру позовних вимог а саме 149467,00 грн., суд ввважає обгрунтованою підтвердженою належними доказами, стосовно вимоги про прийняття ухвали про тимчасове обмеження виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до повного виконання зобовязань за договором позики від 01.12.2017 року, суд дійшов висновку, що заявником не надано доказів, що відповідач може виїхати за кордон не виконавши дане зобовязання, і що в подальшому виникнуть обставини утруднення виконання рішення суду, крім того, обмеження виїзду за кордон застосовується при виконанні рішення суду, після відкриття виконавчого провадження, а не при судовому розгляді справи, та з метою недопущення прав всіх сторін суд вважає в задоволенні даної вимоги відмовити.

Керуючись ст.. 151, 152, 153, 260, 263, ЦПК України, п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року за №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», -

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити частково.

Накласти арешт на майно та рахунки належні ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, паспорт серія АВ №781644 виданий Староміським РВ УМВС України у Вінницькій області 06.12.2007 року в межах ціни позову, а саме 149467,00 грн.

В решті вимог відмовити.

Копію ухвали направити сторонам для подальшого предявлення для виконання

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана потягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя :