Справа № 712/6953/19
Провадження № 2/712/1807/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 листопада 2019 року суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ТОКОВА С.Є. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики у розмірі 66 000 грн. та судові витрати в сумі 660 грн.
В обґрунтування позову позивача зазначив, що 14 грудня 2018 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, оформлений розпискою, за умовами якої відповідач отримав в борг від нього грошові кошти в сумі 6000 грн., які зобов`язався повернути до 30 грудня 2018 року. Як передбачено умовами розписки, у випадку прострочення відповідачем повернення коштів більше як на 30 календарних днів, відповідач додатково зобов`язався сплатити штраф в десятикратному розмірі від суми боргу. Штраф у зазначеному розмірі зобов`язався сплачувати за кожні прострочені 30 календарних днів. На даний час відповідачем кошти не повернуті, в зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 червня 2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідачу ОСОБА_3 було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідач у встановлений судом строк не надіслав відзив на позов.
Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, 14 грудня 2018 року ОСОБА_3 взяв в борг у ОСОБА_4 на власні потреби грошові кошти в сумі 6000 грн., які зобов`язався повернути до 30 грудня 2018 року. На підтвердження факту отримання відповідачем коштів, позивачем було надано оригінал розписки. Як передбачено умовами розписки, у випадку прострочення відповідачем повернення коштів більше як на 30 календарних днів, відповідач додатково зобов`язався сплатити штраф в десятикратному розмірі від суми боргу. Штраф у зазначеному розмірі зобов`язався сплачувати за кожні прострочені 30 календарних днів.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу України.
Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 1046-1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
З огляду на вищезазначені норми цивільного законодавства за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як факт його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.
Для того щоб договір позики набрав чинності, необхідне підтвердження одержання позичальником позики.
Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 11.11.2015 у справі № 6-1967цс 15. В цій постанові зазначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов згідно із ч. 2 ст. 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми та дату отримання коштів.
Розписка, як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої в постанові від 02.07.2014 у справі № 6-79цс14, договір позики є укладеним з моменту передання грошей; складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг. Факт передання коштів повинен бути підтверджений розпискою.
Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Зважаючи на наведене, проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в порядку статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд визнає, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було досягнуто згоди стосовно всіх істотних умов договору позики, й письмова розписка відповідача свідчить про його укладення 14 грудня 2018 року відповідно до вимог чинного цивільного законодавства. Оригінал зазначеної розписки знаходиться у позивача і є документом, який підтверджує продовження існування боргових зобов`язань.
Судом встановлено, що з часу укладення договору позики відповідач не здійснив жодного платежу на погашення боргу.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 549 ЦПК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Так, умовами договору передбачено, що у випадку прострочення відповідачем повернення коштів більше як на 30 календарних днів, відповідач додатково зобов`язався сплатити штраф в десятикратному розмірі від суми боргу.
Суд погоджується з розрахунком наданим позивачем, відповідно до якого розмір штрафу за невиконання умов договору позики становить 60 000 грн.
Враховуючи викладене вище, беручи до уваги те, що відповідач у визначені договором позики строки не повернув в повному обсязі суму позики, вимоги позивача щодо повернення суми позики та штрафу є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У відповідності до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою судового збору пропорційно розміру задоволених вимог в розмірі 660 грн.
Керуючись ст.ст. 79-81, 83, 89, 263-265, 267 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 549, 625, 1046-1048 ЦК України, суд,
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 суму основного боргу за договором позики від 14 грудня 2018 року в розмірі 6000 грн., суму штрафу у розмірі 60 000 грн. та судовий збір в сумі 660 грн., а всього стягнути 66 660 грн. (шістдесят шість тисяч шістсот шістдесят гривень).
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду може також бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу (п.15 Розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України).

Повний текст рішення суду складено 13 листопада 2019 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ :

Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1