Справа № 640/3722/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 жовтня 2019 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого-судді - Сенаторова В.М.,
при секретарі - Явнюк К.Р.,
за участі позивача - ОСОБА_1 ,
представника позивача - ОСОБА_2 ,
відповідача - ОСОБА_3 ,
представника відповідача - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей по Київському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо, -
07.03.2018 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому, з урахуванням просив зобов`язати відповідача не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні із сином ОСОБА_5 , визначивши такі способи участі у вихованні сина та спілкуванні з ним:
- систематичні побачення з сином кожної неділі з 10.00 по 15.00;
- 1 раз на місяць у неділю з 10 до 19 години безперешкодно забирати сина до себе додому для спілкування з сестрою, бабусею, дідусем та двоюрідним братом;
- безперешкодно забирати сина на відпочинок з сім`єю на 2 тижні під час літніх канікул;
- без перешкод відвідувати гуртки сина та дитячі заходи, в яких він приймає участь;
- без перешкод відвідувати сина у навчальних закладах, приходити на шкільні заходи, батьківські збори тощо;
- без перешкод відвідувати сина у дні хвороби за місцем його перебування;
- без перешкод спілкуватися з сином по мобільному телефону в будь-який день у будь-який час між 09.00 та 21.00.
В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачкою вони зареєстрували шлюб 24.07.2009 року, від якого спільного малолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Оскільки у сторін спільне життя не склалося, рішенням Київського районного суду м. Харкова 21.11.2012 шлюб був розірваний. Після розірвання шлюбу позивач справно сплачує аліменти, визначені за позовом відповідачки, заборгованості з виплати не має, більш того переплата з виплати аліментів становить 120 тисяч гривень. Перед розірванням шлюбу ОСОБА_3 забрала спільну дитину та переїхала проживати до своїх батьків за адресою АДРЕСА_1 , де мешкає до цього часу. Відповідач повністю ізолювала дитину від позивача та спілкування з батьком. Коли він приїжджав побачитися з сином, Відповідач такої можливосьі не давала. Позивач намагався урегулювати це питання мирним шляхом, неодноразово звертався до неї та просив не чинити перешкод у спілкуванні з дитиною, адже для хлопчика спілкування з батьком так само важливо як із матір`ю, а може навіть важливіше в деяких моментах. Позивач має бажання бачитися зі своєю дитиною, спілкуватися, має бажання приймати активну участь у вихованні сина, хоче примати участь у його розвитку та житті. Весь цей час він намагався налагодити нормальний зв`язок із дитиною, приймати участь у його вихованні, утриманні, розвитку здібностей та забезпечувати всім необхідним для нормального розвитку та становлення. Позивач вказує, що його права як батька сьогодні є порушеними.
Щоразу при візитах до сина колишня дружина та її сім`я поводяться дуже грубо, не пускають батька побачитися з сином, підійти до нього, обійняти, навіть просто побути поруч. Свідком цієї поведінки стає дитина, родичі з боку колишньої дружини провокують дуже неприємні ситуації, від яких страждає позивач та сама дитина.
Після чисельних марних спроб вирішити дане питання мирним шляхом, шляхом переговорів, взаємних поступок з метою недопущення страждань та негативного впливу на дитину, позивач вимушений звернутися до суду із позовом.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова 25.04.2018 відкрито провадження по справі у порядку загального позовного провадження.
31.10.2018 ухвалою суду підготовче судове засідання закрито та справу призначено до розгляду справи по суті.
В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили задовольнити.
Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 викладені позивачем факти у позовній заяві підтвердили.
Відповідач та її представник ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували, надали письмовий відзив, у якому вказали, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільного сина, ОСОБА_9 . З липня 2012 року сторони однією сім`єю не проживають. Між сторонами склалися неприязні відносини, які неодноразово закінчувалися скандалами, позивач застосовував фізичну силу до відповідача, у зв`язку із чим відповідач зверталася із відповідною заявою у серпні 2012 до Липецького відділу ГУМВС України в Харківській області. За позовною заявою відповідача шлюб розірвано. Оскільки позивач ухилявся від обов`язку утримувати дитину, скривав свої доходи, відповідач була змушена звернутися з позовом про примусове стягнення аліментів. З народження дитина проживає з матір`ю, яка дбає про нього, забезпечує належне виховання, лікування та інші потреби дитини. З моменту фактичного припинення шлюбу позивач уваги сину не приділяв, не надавав допомогу, що на думку відповідача, підтверджується рішенням суду про визначення місця проживання дитини. З 2013 року по 2017 рік позивач не цікавився сином, його потребами, аліменти сплачував періодично,жодного разу не відвідував садок та школу дитини, не цікавився психологічним станом сина, не вітав із святами. На момент звернення до суду рішення органу опіки та піклування не надано, а тому відсутній факт порушення з боку відповідача такого рішення, тому вважали позов передчасним та таким, що не підлягає задоволенню.
Позивач надав 12.09.2018 письмову відповідь на відзив, в якій вказав, що ніколи не застосовував до ОСОБА_3 фізичну силу, посилаючись на постанову про відмову у відкритті кримінальної справи за заявою відповідача. Аліменти кожного місяця позивач сплачує у розмірі 6000 грн. 6 років поспіль. Позивач завжди цікавився сином та намагався налагодити контакт з відповідачкою, приїжджав до них додому, купував подарунки, намагався привітати сина зі святами, але йому не давали такої змоги. Крім того, повідомив, що розгляд справи стосовно участі позивача у вихованні сина у органах опіки затягується, оскільки відповідачка на засідання не з`являється.
Представник третьої особи Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради надала письмові пояснення, в яких просили розгляд справи проводити без участі третьої особи та висновок щодо доцільності встановлення порядку участі ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина, ОСОБА_5 №585 від 14.09.2018, згідно якого вважали за доцільне встановити наступний порядок участі позивача у вихованні малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши час: кожну неділю місяця з 10-00 до 15-00; один раз на місяць у неділю з 10-00 до 19-00; два тижні під час літніх канікул для оздоровлення.
Суд, вислухавши учасників, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.
Судом встановлено, що спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу участі батька у вихованні та спілкуванні з сином, тому до таких правовідносин слід застосувати положення Сімейного кодексу України в частині, що регулюють питання особистих немайнових прав батьків та дітей.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ХМУЮ зареєстровано шлюб, актовий запис №1086.
/ а.с. 20 /
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 у ОСОБА_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_10 .
/ а.с. 21 /
Відповідно до медичної довідки серії 12ЯЯФ НОМЕР_4 від 28.02.2018 про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів, сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду серії 12ЯЯУ №215626 ознак захворювань у ОСОБА_1 не виявлено. / а.с. 22, 23 /
23.05.2013, 11.06.2013, 01.07.2013 позивач звертався до відповідача із заявами та листом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, з проханням письмово повідомити його про можливість бачитися із сином ОСОБА_11 та проводити час для його всебічного та повного повноцінного виховання та розвитку. / а.с. 39 47 /
Згідно копії акту обстеження умов проживання позивача, затвердженого заступником начальника Служби у справах дітей по Московському району Департаменту служб у справах дітей ХМР, проведеного за адресою: АДРЕСА_2 , умови проживання задовільні, зроблений євроремонт, для дитини обладнано окреме спальне місце, місце для ігор та відпочинку. / а.с. 69 /
Відповідно до довідки №206 від 04.7.2018, виданої заступником директора Харківської гімназії №83 ХМР Харківської області адміністрації гімназії засвідчує, що позивач ОСОБА_1 підтримує зв`язок із класоводом 1-а класу ОСОБА_12 і цікавиться шкільним життям свого сина ОСОБА_5 / а.с. 71 /
21.06.2018 позивач звернувся до директора КЗОЗ «ХМДП №12» із заявою, в якій просив надати інформацію стосовно сина ОСОБА_9 , а сам: про стан його здоров`я; чи потребує він нагляду на диспансерному огляді, у яких фахівців; наявність хронічних захворювань. / а.с. 72/
Згідно відповіді головного лікаря КЗОЗ «ХМДП №12» 02.07.2018 №01-12/87 від надати запитувану інформацію про стан здоров`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , немає можливості, оскільки зі слів дільничого лікаря-педіатра та медичної сестри історія розвитку дитини (ф.112/о) знаходиться вдома у матері. / а.с. 73/
Позивач звертався до начальника Комітету у справах сім`ї, молоді та спорту по Київському району Департаменту у справах сім`ї молоді та спорту ХМР із заявою про перевірку (в тому числі психологічний огляд) з приводу виявлення фактів та наслідків психологічного насильства в сім`ї відносно сина ОСОБА_13 . / а.с. 75 /
Згідно протоколу №15 засідання постійно діючої робочої комісії Київського району м. Харкова з питань координації дій щодо запобігання та протидії домашньому насильству від 19.06.2018 спеціалістами комісії був здійснених вихід за місцем проживання дитини та матері, двері ніхто не відчинив, вийшов громадянин, що назвався орендарем частини приміщення, повідомив, що про сім`ю ОСОБА_14 нічого не знає. В поштовій скрині був залишений лист-запрошення на засідання комісії. 19.06.2018 під час телефонної розмови ОСОБА_3 повідомила, що працює та не може бути присутньою на засіданні, та як наслідок встановити обставини щодо можливого вчинення домашнього насильства не виявилось можливим. / а.с. 76 /
/ а.с. 80-81 /
Згідно до ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ст. 153 Сімейного Кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою.
Відповідно до ст. 157 СК України, той з батьків, що проживає окремо від дитини, зобов`язаний приймати участь в її вихованні та має право на особисте спілкування з нею. Крім того, той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Відповідно до змісту ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.
Підставою звернення до суду стало те, що сторони не можуть дійти згоди щодо участі батька у вихованні та спілкуванні із сином.
Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.
Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.
Згідно із Конвенцією про права дитини (ратифікована Постановою Верховної Ради № 789 від 27 лютого 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.
З огляду на положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 ст. 7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.
При визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною, по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та б стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.
З метою забезпечення прав та інтересів дитини орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України).
При цьому суд може не погодитися із висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим і суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19 СК України).
Згідно висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради щодо доцільності встановлення порядку участі ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина, ОСОБА_5 №585 від 14.09.2018 на засідання Комісії відповідач ОСОБА_15 тричі не з`явилася, повідомлена належним чином, а тому враховуючи вік дитини, пояснення батька, надані документи та рекомендації Комісії, а також право дитини безпосередньо спілкування з батьком, в інтересах дитини, Департамент служб, як представник органу опіки та піклування, вважав за доцільне установити наступний порядок участі ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши час: кожну неділю місяця з 10-00 до 15-00; один раз на місяць у неділю з 10-00 до 19-00; два тижні під час літніх канікул для оздоровлення. / а.с. 101-102/
Суд погоджується з висновком Департаменту, однак вважає за необхідне зазначити наступне.
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому випадку, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Умовами повноцінного виховання дитини є постійний контакт з батьками та контакт з іншими родичами. Вказана стаття закріплює право на спілкування в широкому розумінні, яке включає в себе не тільки особисті зустрічі, але й спілкування по телефону, поштою, електронною поштою та іншими засобами зв`язку.
У статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.
Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.
Суд при розгляді справи також приймає до уваги практику рішень ЄСПЛ, а саме: справа «М.С. проти України», в якій зазначено, що безсумнівно, врахування того, що слугує найкращим інтересам дитини, має вирішальне значення в кожній справі такого типу (справа «Ельшольц проти Німеччини»); справа «Нойлінґер і Шурук проти Швейцарії, в якій зазначається, що в усіх рішеннях щодо дітей мають переважати їхні найкращі інтереси.
В судовому засіданні встановлено, що позивач бажає виконувати свої права та обов`язки, як батька, а його спілкування з дитиною не буде перешкоджати її нормальному розвитку.
Суд вважає, що між тим з батьків, хто проживає окремо, і дитиною повинен існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дитини з батьками, а батьків - з своїми дітьми - служить задоволенню життєво важливих потреб дитини.
Отже, суд вважає, що безпосередня участь батька у вихованні сина, регулярне спілкування між ними не лише забезпечить виконання батьківських прав позивача, а насамперед буде повністю відповідати інтересам дитини.
Таким чином, оскільки сторони мають рівні права щодо виховання та розвитку дитини, батько дитини має бажання приймати участь у вихованні дитини, а їх спілкування не перешкоджає нормальному розвитку малолітнього ОСОБА_5 , але виникли суперечності щодо врегулювання питання з приводу побачень батька з сином, суд, з урахуванням інтересів дитини, віку, поведінки батьків, між якими немає порозуміння, що може негативно вплинути на розвиток дитини, приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі, що, на думку суду, у якнайкращих інтересах дитини буде слугувати забезпеченню її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі.
Питання судових витрат суд вирішує у порядку положень ст. 141 ЦПК України та стягує із відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених вимог.
Керуючись ст.ст. 2, 12, 83, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ :
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей по Київському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо, - задовольнити.
Зобов`язати ОСОБА_3 не перешкоджати ОСОБА_1 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні із сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши такі способи участі батька у вихованні сина та спілкуванні з ним:
- систематичні побачення з сином кожної неділі з 10.00 по 15.00 годину;
- 1 раз на місяць у неділю з 10.00 до 19.00 години безперешкодно забирати сина до себе додому для спілкування з сестрою, бабусею, дідусем та двоюрідним братом;
- безперешкодно забирати сина на відпочинок з сім`єю на 2 тижні під час літніх канікул;
- без перешкод відвідувати гуртки сина та дитячі заходи, в яких він приймає участь;
- без перешкод відвідувати сина у навчальних закладах, приходити на шкільні заходи, батьківські збори тощо;
- без перешкод відвідувати сина у дні хвороби за місцем його перебування;
- без перешкод спілкуватися з сином по мобільному телефону в будь-який день у будь-який час між 09.00 та 21.00 годинами.
Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення лише вступної та резолютивної частин судового рішення, а також у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Київський районний суд м. Харкова.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст судового рішення виготовлено 07.11.2019.
Суддя -