10.01.2019 227/5373/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2019 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді: Мацишин Л.С.,

за участю

секретаря судового засідання: Овчиннікової Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Добропілля за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Добро» Добропільської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати житлово - комунальних послуг за централізоване опалення з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року представник Комунального підприємства «Добро» Добропільської міської ради звернулася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг за централізоване опалення, яка утворилася за період з 01 листопада 2016 року по 01 травня 2018 року та станом на 01 листопада 2018 року становить 3854,18 грн., а також інфляційні нарахування в розмірі 108,39 грн., та 3% річних у розмірі 77,25 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ОСОБА_2 є споживачем послуг з централізованого опалення за адресою АДРЕСА_1. 26 червня 2017 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено договір на надання послуг з централізованого опалення. Протягом опалювальних періодів 2016 2018 років позивач вчасно та в повному обсязі надавав вищезазначені послуги. Проте відповідач, оплату за них не здійснювала, у звязку з чим за період з 01 листопада 2016 року по 01 травня 2018 року утворилась заборгованість, яка станом на 01 листопада 2018 року залишається несплаченою у розмірі 3854,18 грн., яку позивач і просить стягнути з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних від простроченої суми.

Згідно ч. ч. 1, 5 та 8 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 ЦПК України. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд, вважає за необхідне проводити розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд дійшов наступних висновків.

Між сторонами виник спір стосовно надання житлово-комунальних послуг з централізованого опалення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, за адресою АДРЕСА_2 зареєстрованою не значиться, що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Білицької міської ради м. Добропілля Донецької області від 12 грудня 2018 року. (а.с.29)

Однак, договір № 2918 про надання послуг з централізованого опалення за адресою АДРЕСА_3 укладений саме з ОСОБА_1 (а.с.7-8)

Відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, споживачі зобовязані своєчасно, в установлений термін оплачувати надані послуги.

Статтями 7, 8 Закону України «Про житлово комунальні послуги» визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, зокрема, обов'язком споживача є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплата наданих житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, а обов'язком виконавця - забезпечення своєчасності надання, безперервності і відповідної якості комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; підготовка та укладення із споживачем договору про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором.

Обов'язок власника та наймача (орендаря) квартири укласти договір на надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані послуги передбачено також п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45.

Необхідність укладення договору про надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обов'язок, а не право споживача таких послуг.

Крім цього, відповідно до змісту зазначених положень Закону споживач може відмовитися від укладення договору на надання житлово-комунальних послуг лише в разі відмови від користування такими послугами, а не через непогодження сторонами умов такого договору.

У позовній заяві представник позивача послалася на існування договірних відносин між сторонами, які охвачують період, за який стягується заборгованість. Однак, як вбачається з копії договору № 2918, укладеного 26 червня 2018 року, а не як зазначено позивачем у позові 26 червня 2017 року, у розділі 9 Договору зазначено, що він набирає чинності з 01 листопада 2016 року, що суперечить вимогам ч. 2 ст. 631 ЦК України, відповідно до яких договір набирає чинності з моменту його укладення. Крім того, у цьому розділі визначено, що договір діє до 01 листопада 2019 року. (п.9.1. Договору).

Проте, із вчинених взаємних конклюдентних дій вбачається, що між сторонами за період з 01 листопада 2016 року до 26 червня 2018 року склалися фактичні договірні відносини з надання житлово-комунальних послуг за централізоване опалення на умовах, передбачених Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів від 21 липня 2005 року за № 630, у зв'язку із цим у сторін виникли взаємні права та обов'язки, які притаманні договірним.

Як вбачається зі змісту договору (п.п. 1.1.-2.1., 4.1.), сторони дійшли згоди щодо предмету договору, виконавець зобовязався надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення, а споживач зобовязався своєчасно сплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата за отримані послуги здійснюється щомісячно та вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Відповідно до розділу 9 цього Договору, його може бути розірвано у разі відмови споживача від користування послугами виконавця. Розвязання спірних питань сторони вирішують в суді.

Як вбачається з долученої до позовної заяви таблиці щодо звірки боргу на 01 листопада 2018 року по особовому рахунку № 2918, відкритому за адресою АДРЕСА_3, сума заборгованості відповідача перед позивачем фактично виникла з листопада 2017 року, оскільки до цього часу комунальні платежі погашалися за рахунок адресної безготівкової допомоги сім'ї, яка надавалася державою на погашення витрат з оплати житлово-комунальних послуг (субсидії) та часткової сплати платежів боржником, у звязку з чим по особовому рахунку за цей час була переплата по комунальним платежам за сплату послуг з централізованого опалення, але з листопада 2017 року та станом на 01 листопада 2018 року заборгованість становить 3854,94 грн., тобто і заборгованість слід стягувати саме з листопада 2017 року. (а.с.6)

Матеріалами справи підтверджено, що позивач надає житлово-комунальні послуги за централізоване опалення. Тобто, правовідносини, що виникли між сторонами у справі - це правовідносини між виконавцем послуг та споживачами послуг.

Відсутність письмового договору на надання житлово-комунальних послуг за період з 01 листопада 2017 року до 26 червня 2018 року не є підставою для відмови відповідача від сплати за фактично надані житлово-комунальні послуги, оскільки обов'язок споживача житлово-комунальних послуг ґрунтується не тільки на договорі, але й на законі.

Вимоги ст. 68 та ч. 1 ст. 162 ЖК України зобов'язують наймачів і власників житла вносити плату за користування житлом та комунальні послуги.

Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. (стаття 67 ЖК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Таким чином, судом встановлено, що між сторонами існують фактичні правовідносини з надання житлово-комунальних послуг за централізоване опалення, а неукладення договору про надання таких послуг не є підставою для відмови у задоволенні частини позовних вимог про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з централізованого опалення, що не охоплені договірними зобовязаннями.

Частиною 1 статті 10 цього Закону встановлено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Рішенням Добропільської міської ради від 21 жовтня 2016 року №7/16-33 про надання дозволу щодо тимчасового використання тарифів на послуги з централізованого опалення Комунальному підприємству «Добро» Добропільської міської ради з початку опалювального періоду 2016-2017 років дозволено тимчасово використовувати тарифи на послуги з централізованого опалення для населення, затверджені підпунктом 40 пункту 1 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 31 березня 2015 року № 1171 (із змінами, внесеними постановою від 09 червня 2016 року № 1101), а саме: для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії 608,67 грн./Гкал (з податком на додану вартість); для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії 19,71 грн. за 1 кв.м за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення (з податком на додану вартість). (а.с.13)

Рішенням Добропільської міської ради від 16 листопада 2016 року №7/17-34 про надання дозволу щодо тимчасового використання тарифів на послуги з централізованого опалення Комунальному підприємству «Добро» Добропільської міської ради з терміну прийняття-передачі обєктів дозволено тимчасово використовувати тарифи на послуги з централізованого опалення для населення, затверджені підпунктом 40 пункту 1 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 31 березня 2015 року № 1171 (із змінами, внесеними постановою від 09 червня 2016 року № 1101), а саме для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії 19,71 грн. за 1 кв.м за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення (з податком на додану вартість); для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії 608,67 грн./Гкал (з податком на додану вартість). (а.с.14)

Рішенням Добропільської міської ради від 15 лютого 2017 року №7/22-32 про надання дозволу щодо тимчасового використання тарифів на послуги з централізованого опалення Комунальному підприємству «Добро» Добропільської міської ради з 01 січня 2017 року дозволено використовувати тарифи на послуги з централізованого опалення для населення, затверджені підпунктом 40 пункту 1 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 31 березня 2015 року № 1171 (із змінами, внесеними постановою від 09 червня 2016 року № 1101), а саме для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії 19,71 грн. за 1 кв.м за місяць протягом періоду надання послуги з централізованого опалення (з податком на додану вартість); для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії 608,67 грн./Гкал (з податком на додану вартість). (а.с.12)

Відповідно до п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживачі послуг з централізованого опалення зобов'язані своєчасно, у строки, встановлені договором або законом, вносити плату за надані послуги відповідно до встановлених тарифів на послуги з централізованого опалення.

Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630 та розділом 4 Договору від 26 грудня 2017 року передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем).

Згідно звірки боргу на 01 листопада 2018 року по особовому рахунку № 2918, за адресою АДРЕСА_2, сума заборгованості відповідача перед позивачем з листопада 2017 року по жовтень 2018 року складає 3854,94 грн. (а.с.6)

Будь - яких доказів з приводу того, що відповідач відмовляється від отримання послуг з централізованого опалення, або ці послуги не надавалися або надавалися не в повному обсязі - суду надано не було.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач по справі споживала послуги позивача з централізованого опалення, але оплату за них з листопада 2017 року по жовтень 2018 року не здійснювала, у зв'язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 3854,94 грн. Відсутність договору між позивачем та відповідачем з 01 листопаду 2017 року до 26 червня 2018 року на надання послуг з централізованого опалення не позбавляє відповідача обовязку проводити оплату за фактично отримані послуги.

З урахування того, що у позові позивач просить стягнути 3854,18 грн., та того, що суд не може виходити за межі позовних вимог, на підставі викладеного суд дійшов висновку, що до стягнення підлягає сума заборгованості у межах заявлених вимог, тобто 3854,18 грн.

Крім того, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. (стаття 625 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

На підставі наведеної норми, зважаючи на невиконання відповідачем взятих на себе зобовязань щодо своєчасної оплати за надані послуги з централізованого опалення, позивачем нараховані та заявлені до стягнення інфляційні нарахування на суму боргу в розмірі 108,39 грн. та три проценти річних на суму боргу у сумі 77,25 грн. (а.с.9-10)

Суд не погоджується з наведеним позивачем розрахунком інфляційних нарахувань на суму боргу, та при перевірці розрахунку дійшов висновку, що до стягнення підлягає сума інфляційних нарахувань на суму боргу у розмірі 42,77 грн.

Що ж стосується суми трьох відсотків річних на суму боргу, яку просить стягнути позивач, то суд зазначає, що відповідно до вимог ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. А також, відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦПК України, при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Таким чином, суд дійшов висновку, що три відсотки річних на суму боргу підлягають до стягнення у розмірі 77,25 грн.

Аналізуючи наведені вище обставини, враховуючи відсутність відзиву з запереченнями проти позовних вимог, суд приходить до висновку про порушення інтересів позивача внаслідок неналежного виконання відповідачем зобовязань щодо оплати наданих послуг з централізованого опалення, тому на користь позивача з відповідача належить стягнути суму боргу у розмірі 3854,18 грн., інфляційні нарахування на суму боргу в розмірі 42,77 грн. та три проценти річних на суму боргу у розмірі 77,25 грн., а всього 3974,20 грн.

В силу вимог ст. 141 ЦПК України, в користь позивача із відповідача слід стягнути понесені судові витрати по справі пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1733,38 грн. судового збору.

На підставі викладено, керуючись ст.ст. 64,67,68, 162 ЖК України,ст.ст. 7-10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, ст.ст. 5, 12, 81, 141, 263, 279, 353-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Комунального підприємства «Добро» Добропільської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг за централізоване опалення з урахуванням індексу інфляції та 3% річних задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, (РНОКПП НОМЕР_1, адреса місця проживання: Донецька область АДРЕСА_4), на користь Комунального підприємства «Добро» Добропільської міської ради (ЄДРПОУ 40507613, адреса місцезнаходження: пров. Луганський, буд. 2А, м. Добропілля Донецької області 85001) заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за адресою Донецька область АДРЕСА_4, за період з 01 листопада 2017 року по 01 листопада 2018 року у розмірі 3854,18 грн., інфляційні нарахування на суму боргу в розмірі 42,77 грн. та три проценти річних на суму боргу у сумі 77,25 грн., а всього 3974,20 грн. (три тисячі девятсот сімдесят чотири гривні 20 копійок).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Добро» Добропільської міської ради судовій збір у розмірі 1733,38 грн. (однієї тисячі семисот тридцяти трьох гривень 38 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Добропільський міськрайонний суд Донецької області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подано апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя Л.С.Мацишин

10.01.2019