ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4363/19 Справа № 212/1752/15-ц Суддя у 1-й інстанції - Тимошенко Т. І. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

01 березня 2019 року м.Кривий Ріг

Справа № 212/1752/15-ц

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі судді Зубакової В.П., розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 та відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, їх представника ОСОБА_4 на заочне рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 16 вересня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариство «Банк Форум» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 16 вересня 2015 року задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариство «Банк Форум» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариство «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором у розмірі 97 923,01 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 06 вересня 2018 року замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» на Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 25 січня 2019 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_1 та відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 16 вересня 2015 року.

21 лютого 2019 року ОСОБА_1 та відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, їх представник ОСОБА_4 звернулися до суду із апеляційною скаргою на заочне рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 16 вересня 2015 року.

Отже, відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_3 звернулися до суду із апеляційною скаргою в межах строків, визначених ч. 4 ст. 287, ч. 2 ст. 354 ЦПК України, згідно яких у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Учасник справи, якому повне судове рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Перевіряючи дотримання ОСОБА_1 процесуальних строків на апеляційне оскарження заочного рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 16 вересня 2015 року, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ч. 2 ст. 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або незалученою до участі у ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин неперборної сили.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчиненні окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року за № 2147-VІІІ, яким викладено в нових редакціях тексти, зокрема, Цивільного процесуального кодексу України та Господарського процесуального кодексу України.

Згідно п.13 ч. 1 Розділу ХІІІ (Перехідні положення) ЦПК України, в редакції Закону № 2147-VIII, судові рішення, ухвалені судами першої інстранції до набрання чинності цією редакцією Кодеку, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином, при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційними скаргами на судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до 15 грудня 2017 року, судом апеляційної інстанції перевіряється дотримання особою, яка подає апеляційну скаргу, строків на апеляційне оскарження встановлених ЦПК України, в редакції до набрання чинності Закону № 2147-VIII, тобто до 15 грудня 2017 року.

Апеляційне провадження в частині вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 не може бути відкрито, оскільки, згідно ст. 297 ЦПК України в редакції від 18.03.2004 року, апеляційна скарга подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або, якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними, залишається без руху.

Згідно ч.1 ст. 294 ЦПК України, в редакції від 18.03.2004 року, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Оскільки, ОСОБА_1 не була залучена до участі у справі в якості учасника справи, перебіг процесуального строку на апеляційне оскарження заочного рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 16 вересня 2015 року для неї починається з дня його проголошення та закінчується 27 вересня 2015 року.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 на заочне рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 16 вересня 2015 року подана до суду 21 лютого 2019 року, тобто з пропуском процесуального строку, встановленого ч.1 ст. 294 ЦПК України, в редакції від 18.03.2004 року, більш ніж на три роки.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов'язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред'являється особі.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані".

Враховуючи те, що особою, яка подає апеляційну скаргу, не ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду з посиланням на норми ЦПК України, в редакції від 18.03.2004 року, та не зазначаються поважні причини, які перешкоджали їй оскаржити рішення суду протягом тривалого строку (більше трьох років), подану апеляційну скаргу необхідно залишити без руху та надати останній строк для звернення до апеляційного суду з заявою про поновлення строку, із обов'язковим зазначенням причин пропуску процесуального строку, та доказів на підтвердження поважності цих причин.

Крім того, в апеляційній скарзі міститься посилання на те, що ОСОБА_1 є майновим поручителем за Кредитним договором, стягнення заборгованості за яким є предметом даного спору, однак матеріали справи не містять доказів на підтвердження викладеного, що взагалі перешкоджає суду апеляційної інстанції визначитися із тим, чи є остання особою, наділеною правом на апеляційне оскарження цього рішення у порядку ч. 1 ст. 352 ЦПК України, у зв'язку з чим ОСОБА_1 та її представнику ОСОБА_4 необхідно надати суду договір майнової поруки.

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, їх представника ОСОБА_4 на заочне рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 16 вересня 2015 року не може бути відкрито, оскільки в цій частині вона не відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України.

Згідно п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно п.8 ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011р. №3674-VI за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до ч.1, п.п. 1 п.1 ч.2 ст. 4 цього Закону» ( в редакції на час подання позову) за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Згідно статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» мінімальна заробітна плата у місячному розмірі на 1 січня 2015 року становила 1 218,00 грн., тобто граничний розмір судового збору, що підлягав сплаті при поданні позовної заяви майнового характеру, становить 243,60 грн. (1 218,00 грн. х 0,2) та 3 654,00 грн. (1 218,00 грн. х 3).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення боргу у розмірі 97 923,01 грн., тобто до сплати до суду першої інстанції за ці вимоги підлягав судовий збір у розмірі 979,23 грн.

Таким чином, заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1 468 гривень 84 копійки (979,23 грн. х 150%) за наступними реквізитами:

Одержувач: УК у Шевченківському районі м.Дніпра/Шев.р/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37989274

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банка отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: 0014

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу: 101, _______________ (код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); судовий збір, за позовом _____________ (зазначити найменування позивача та предмет позовних вимог), Дніпровський апеляційний суд (м.Кривий Ріг).

Оригінал квитанції про сплату судового збору за подачу апеляційної скарги підлягає обов`язковому поданню до суду апеляційної інстанції за адресою: 50007, м.Кривий Ріг, пр. Героїв-підпільників,31.

Судом прийнято до відома копію Пенсійного посвідчення НОМЕР_1 щодо визнання ОСОБА_1 людиною з інвалідністю ІІ групи (а.с.110), що звільняє останню від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», однак на відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 ці пільги не поширюються, у зв'язку з чим вони повинні сплатити судовий збір у визначеному Законом розмірі.

За таких обставин апеляційну скаргу необхідно залишити без руху для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ч. 3 ст. 357 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, їх представника ОСОБА_4 на заочне рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 16 вересня 2015 року залишити без руху для звернення ОСОБА_1 до апеляційного суду з заявою про поновлення пропущеного процесуального строку та надання доказів наявності у неї права на апеляційне оскарження рішення суду, а також для сплати відповідачами ОСОБА_2 і ОСОБА_3 судового збору за подання апеляційної карги, для чого надати строк для усунення названих вище недоліків - десять днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Попередити ОСОБА_1, що на випадок невиконання даної ухвали в названий строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнанні неповажними, суд відмовить у відкритті апеляційного провадження, і апеляційна скарга буде повернута.

Попередити ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що на випадок невиконання даної ухвали в названий строк апеляційна скарга буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: