Справа № 445/2027/19
провадження № 2/445/715/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кіпчарського О. М.

секретаря судового засідання Кшемінської О.Я.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великовільшаницької сільської ради Золочівського району Львівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Великовільшаницької сільської ради Золочівського району Львівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті його діда ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обгрунтування позову вказує, що у зв`язку із смертю його діда, відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в с. В.Вільшаниця Золочівського району Львівської області. За життя його дід склав заповіт, яким усе належне йому майно заповів позивачу. Вказує, що на час відкриття спадщини йому не було відомо про існування заповіту, із спадкодавцем на час відкриття спадщини він не проживав, та оскільки був неповнолітнім, то не міг самостійно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а його батьки на той час перебували за кордоном, що стало перешкодою для них для звернення в його інтересах із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, у строк передбачений законом. Вказує, що будучи повнолітнім, звернувся до нотаріальної контори із заявою про оформлення спадщини, в чому йому було відмовлено, з причини пропуску строку для прийняття спадщини. Вважає, що причини, з яких він пропустив строк для прийняття спадщини, є поважними, а тому користуючись своїм правом, передбаченим ч.3 ст. 1272 ЦК України, просить визначити йому строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, при цьому представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги позовної заяви підтримує та просить позов задовольнити.

Представник сільської ради в судове засідання не з`явився, однак подав заяву якою просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнає.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до копії заповіту, складеного 29.01.2001 року, посвідченого секретарем Великовільшаницької сільської ради Золочівського району Львівської області Зубар М.В., зареєстрованого за №2, ОСОБА_2 заповів усе належне йому майно на день смерті своєму онуку ОСОБА_1 .

Із свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого на підставі рішення виконкому Великовільшаницької сільської ради народних депутатів від 19.11.1991 року №30, судом встановлено, що будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_2 .

Із копій свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 , серії НОМЕР_3 , судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доводиться онуком ОСОБА_2 .

Згідно інформаційної довідки із спадкового реєстру № 58226101 від 07.11.2019 року, інформація про відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у спадковому реєстрі відсутня, що свідчить про те, що ніхто із спадкоємців не звертався із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

Відповідно до п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Таким чином, з огляду на те, що спадщина відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак ніким із спадкоємців після смерті ОСОБА_2 не була прийнята, то дані спадкові відносини слід регулювати ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ч.2 ст. 1223 ЦК України, у разі неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст. 1268 ЦК України, малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Згідно положень ч. 3,4 ст. 1273 ЦК України, неповнолітня особа віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років може відмовитися від прийняття спадщини за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальника і органу опіки та піклування. Батьки (усиновлювачі), опікун можуть відмовитися від прийняття спадщини, належної малолітній, недієздатній особі, лише з дозволу органу опіки та піклування.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач, як спадкоємець за заповітом, на час відкриття спадщини, ІНФОРМАЦІЯ_1 , був неповнолітнім.

Поряд з цим, обставин, передбачених п. 3,4 ст. 1273 ЦК України, які б виключали можливість позивача в оформленні спадкових прав, судом не встановлено.

З огляду на наведене, норми законодавства, що регулюють дані спадкові відносини, не обмежують позивача в оформленні його спадкових прав через нотаріальні контори за місцем відкриття спадщини, оскільки в силу ч.4 ст. 1268 ЦК України, він вважається таким, що прийняв спадщину та строку для її прийняття не пропустив.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

З врахуванням того, що представник відповідача визнав позов, заявивши про це в заяві, поданій на адресу суду до проведення підготовчого засідання, однак з врахуваннямобставин встановлених судом та норм законодавства, що регулюють дані спадкові відносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є безпідставні, тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. 2,4,5,11,13, ч. 2 ст. 247, 258, 259, 263-265, 272, 273 ЦПК України, ст. 1235, 1223, 1268, 1273, п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, -

у х в а л и в:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до Великовільшаницької сільської ради Золочівського району Львівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, надіслати копію судового рішення рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та/або обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26.11.2019 року.

Суддя О. М. Кіпчарський