241/2066/19
2/241/438/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2019 року Першотравневий районний суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Чудопалової С.В.,

за участю секретаря Орчелота І.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Мангуш цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка на підставі довіреності діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

26.09.2019 позивач звернулася до суду з позовом до , ОСОБА_3 в якому просить визнати його таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 , мотивований тим, що вона проживає в часному будинку, який належить її доньці ОСОБА_2 на праві приватної власності, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законм, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . У 2010 році вона з дозволу її доньки ОСОБА_2 прописала її внука ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у зазначений будинок. У 2014 році ОСОБА_3 виїхав до Російської Федерації , де і проживає по теперішній час, та не проживає спільно з нею за вищезазначеною адресою, його особистих речей в житловому приміщенні немає. Участі в оплаті комунальних послуг він не приймає. Оскільки відповідач ОСОБА_3 в даному будинку не проживає з 2014 року і виїхав на інше місце проживання за межі Мангушського району Донецької області, і за межі України, даний будинок не є його власністю тому просить визнати відповідача таким , що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягає, просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, просить їх задовольнити.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних обставин.

Так, згідно до свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВСС № 568326, спадкова справа № 45, від 10.06.2005 року, спадкоємицею цілої частки майна ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є його дочка ОСОБА_5 , а саме домоволодіння з належними до нього будівлями по АДРЕСА_1 (а.с.14).

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 7574018 від 22.06.2005, власником домоволодіння по АДРЕСА_1 є ОСОБА_5 (а.с. 15).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого виконавчим комітетом Будянської селищної ради Харківського району Харківської області, 01.08.2016, ОСОБА_5 одружилася з ОСОБА_6 та змінила прізвище на « ОСОБА_7 » (а.с. 13).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого Першотравневим відділом ЗАГС Донецької області 16.08.1974, батьками ОСОБА_8 є : батько ОСОБА_4 та мати ОСОБА_9 (а.с.12).

Відповідно до штампу у паспорті ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 , на сторінці 10, зазначено, що 24.05.1975 вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 (а.с. 5).

Як вбачається з адресної картки, у будинку АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 17).

Згідно з актом обстеження на предмет фактичного проживання громадян за адресою: АДРЕСА_1 ) від 10.01.2019, складеного депутатом Мангушської селищної ради по округу № 9 ОСОБА_11 , в присутності сусідів ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , встановлено, що за зазначеною адресою зареєстрований ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але фактично за даною адресою не проживає (а.с. 16).

У відповідності до положень ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Положеннями ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Вказаним право обґрунтовано скористався позивач, як власник спірного будинку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому згідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном.

За ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.71 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Враховуючи викладене, зважаючи на конкретні обставини справи, а саме те, що відповідач в спірному жиловому приміщенні без поважних причин не проживає понад встановлений законодавством строк, що в свою чергу перешкоджає позивачу здійсненню його права користування та розпорядження належним будинком, а тому позов підлягає задоволенню, а відповідача слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 5, 13, 81, 247 ч.2, 263-265, 280-289 ЦПК України, ст.ст. 15, 391 ЦК України, ст.ст.71, 72 ЖК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , яка діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинком АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду.

Суддя С.В. Чудопалова