Постанова

Іменем України

28 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 490/10804/18

провадження № 61-16401св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач -Миколаївський національний університет імені В. О. Сухомлинського,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 травня 2019 року у складі судді Чулупа О. С. та постанову Миколаївського апеляційного суду від 13 серпня 2019 року у складі колегії суддів: Базовкіної Т. М., Кушнірової Т. Б., Яворської Ж. М.

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом

до Миколаївського національного університету імені В. О. Сухомлинського (далі - МНУ імені В. О. Сухомлинського), в якому просив зобов`язати відповідача видати дублікат диплома про закінчення ним у 1981 році Миколаївського державного педагогічного інституту імені В. Г. Бєлінського за спеціальністю «математика» та здобуття кваліфікації «вчитель математики».

В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що у 1981 році він закінчив Миколаївський державний педагогічний інститут імені В. Г. Бєлінського

за спеціальністю «Математика». У дипломі, виданому у 1981 році, були допущені помилки, тому він повернув його до навчального закладу, де диплом було знищено. 23 вересня 2016 року МНУ імені В. О. Сухомлинського , який є правонаступником Миколаївського державного педагогічного інституту імені В. Г. Бєлінського, виготовив для видачі позивачу дублікат диплома спеціаліста НОМЕР_1 , однак позивач відмовився від його отримання, оскільки його кваліфікація та термін його навчання відповідають кваліфікації та терміну навчання освітнього рівня «бакалавр». Оскільки термін навчання позивача недостатній для виконання освітніх програм «спеціаліст» та «магістр», а його кваліфікація нижча кваліфікації, яку присвоювали випускникам освітнього рівня «спеціаліст» і присвоюють випускникам освітнього рівня «магістр», то він не має право на отримання диплома спеціаліста.

05 липня 2018 року диплом спеціаліста НОМЕР_1 був анульований.

17 жовтня 2018 року позивач подав відповідачу заяву з проханням видати йому дублікат диплома про закінчення інституту у 1981 року, однак відповідач відмовився видавати диплом. Позивач був змушений звернутись до суду про зобов`язання відповідача вчинити дії.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 травня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до МНУ імені В. О. Сухомлинського про зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач не відмовляв позивачу у видачі дубліката документа про вищу освіту. Дії відповідача

по видачі позивачу дубліката диплома обумовлені наявністю визначених законом відповідних передумов, зокрема наявністю певної інформації щодо назви документа та причини видачі, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 13 серпня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 травня 2019 року змінено у мотивувальній частині.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність заявлених позовних вимог. У доповнення мотивів відмови у позові суд апеляційної інстанції вказав, що права позивача на отримання дубліката документа про вищу освіту, який би підтверджував здобуття ним вищої освіти у 1981 році, відновлені рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 12 травня 2016 року у справі № 490/1365/16-ц, яким було зобов`язано відповідача видати ОСОБА_1 вказаний документ. Виготовлений на виконання вказаного рішення суду диплом спеціаліста про вищу освіту було анульовано через небажання позивача отримати його, а у заяві від 17 жовтня 2018 року позивач не вказав назву документу, дублікат якого замовляється.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 травня 2019 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 13 серпня 2019 року, і ухвалити нове рішення про задоволення його позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що висновки судів першої та апеляційної інстанції є необґрунтованими та не відповідають обставинам справи. Оскільки освітній рівень «спеціаліст» і диплом спеціаліста були встановлені Законом України «Про освіту» 1991 року, тому правових підстав для видачі позивачу, випускникові педагогічного інституту 1981 року, диплома спеціаліста, а отже і дубліката диплома спеціаліста у відповідача не було. При цьому вважає, що відповідач зобов`язаний видати йому дублікат диплома про вищу освіту.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У відзиві на касаційну скаргу МНУ імені В. О. Сухомлинського повідомляє,

що рішення судів першої та апеляційної інстанції підтримує у повному обсязі.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 06 вересня 2019 року відкрито касаційне провадження за поданою касаційною скаргою.

18 вересня 2019 року цивільна справа надійшла до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ОСОБА_1 у період 1976-1981 років проходив навчання у Миколаївському державному педагогічному інституті ім. В.Г. Бєлінського, правонаступником якого є МНУ імені В. О. Сухомлинського , за спеціальністю «математика» та отримав диплом № НОМЕР_2 , в якому було зазначено, що рішенням Державної екзаменаційної комісії від 24 червня 1981 року ОСОБА_1 присвоєно кваліфікацію «вчитель математики».

Документ мав описки та був повернутий позивачем учбовому закладу, де був знищений.

Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 12 травня 2016 року у справі № 490/1365/16-ц зобов`язано відповідача видати ОСОБА_1 дублікат документу про вищу освіту відповідно до пунктів 20, 21 Порядку замовлення на створення інформації, що відтворюється в документах про вищу освіту, та обліку документів про вищу освіту в Єдиній державній електронній базі з питань освіти (ЄДЕБО), затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України 06 березня 2015 року № 249 (далі - Порядок).

На виконання цього рішення 08 вересня 2016 року на підставі наказу від 31 серпня 2016 року МНУ імені В. О . Сухомлинського подано замовлення на створення інформації, що відтворюється в дублікаті документу про вищу освіту № НОМЕР_3 , а оператором ЄДЕБО присвоєно реєстраційний номер дубліката диплома спеціаліста НОМЕР_1 від 23 вересня 2016 року та видано дублікат диплома спеціаліста у паперовій формі.

У дублікаті документу про вищу освіту була зазначена інформація про час закінчення позивачем навчання у Миколаївському державному педагогічному інституті імені В. Г. Бєлінського у 1981 році за спеціальністю «математика», з присвоєнням рішенням Державної екзаменаційної комісії від 19 червня 1981 року кваліфікації «вчитель математики».

Інформація, яка зазначалась у цьому документі щодо часу закінчення навчання, спеціальності та кваліфікації ОСОБА_1 , повністю відповідала змісту первинного диплома від 24 червня 1981 року.

В той же час, позивач від отримання зазначеного дублікату диплому відмовився.

05 липня 2018 року диплом спеціаліста НОМЕР_1 був анульований у зв`язку із відмовою позивача від його отримання.

17 жовтня 2018 року позивач подав відповідачеві заяву з проханням видати йому дублікат диплому про закінчення інституту у 1981 р.

Миколаївський національний університет імені В. О. Сухомлинського у відповідях від 24 жовтня, 01 листопада, 15 листопада, 26 листопада, 13 грудня 2018 року, від 02 січня, 07 березня, 28 березня, 11 квітня 2019 року вказав на неможливість видачі дублікату диплому без зазначення заявником назви документа, дублікат якого замовляється за формою (зразком), чинною на дату видачі документа, та без зазначення причини звернення за дублікатом, неможливість створити замовлення дублікату документа в ЄДЕБО без вказаних відомостей, а пропонував вказати назву документа, дублікат якого замовляється - диплом спеціаліста, та причину звернення за дублікатом - анулювання попереднього диплома спеціаліста НОМЕР_1, виданого 23 вересня 2016 року на виконання рішення суду.

Позиція Верховного Суду

Частинами першою та другою статті 400 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог

та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування

не може ґрунтуватись на припущеннях.

За змістом статті 55 Закону Української РСР «Про народну освіту»

від 01 жовтня 1974 року, який діяв на час здобуття позивачем вищої освіти

та втратив чинність 04 червня 1991 року, вища освіта здійснюється

в університетах, інститутах, академіях та інших навчальних закладах, віднесених у встановленому порядку до вищих навчальних закладів.

У вищих навчальних закладах може проводитися денне, вечірнє та заочне навчання. Навчання у вищих навчальних закладах без відриву від виробництва є формою здобуття спеціальності і підвищення кваліфікації особами, які працюють у різних галузях народного господарства.

Згідно зі статтею 60 Закону Української РСР «Про народну освіту» особам,

які закінчили вищі навчальні заклади, присвоювалася кваліфікація відповідно до здобутої спеціальності, видавався диплом і нагрудний знак встановленого зразка.

Законом України «Про освіту» від 23 травня 1991 року 1060-XII, який діяв до 28 вересня 2017 року, було запроваджено освітньо-кваліфікаційні рівні: кваліфікований робітник, молодший спеціаліст, бакалавр, спеціаліст, магістр.

Згідно пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України № 1260

від 12 листопада 1997 року «Про документи про освіту та вчені звання»,

яка була чинною до 19 серпня 2015 року, документи про освіту та вчені звання, видані раніше уповноваженими закладами освіти та органами виконавчої влади, є дійсними і обміну не підлягають.

Частиною другою статті 5 Закону України «Про вищу освіту» 1556-VII від 01 липня 2014 року запроваджені освітні ступені вищої освіти: молодший бакалавр, бакалавр, магістр, доктор філософії/доктор мистецтва, доктор наук.

Відповідно до пункту 19 Порядку замовлення інформації на створення інформації, що відтворюється в документах про вищу освіту в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України 06 березня 2015 року № 249 (редакція наказу Міністерства освіти і науки України № 1280 від 25 жовтня 2016 року), у заяві про видачу дубліката зазначаються прізвище, ім`я та по батькові, дата народження, серія та номер документа, що посвідчує особу і громадянство, місце проживання, телефон (за наявності) особи, на ім`я якої було видано документ про вищу освіту; найменування вищого навчального закладу (відокремленого структурного підрозділу) та дата його закінчення; назва документа, дублікат якого замовляється; причина замовлення дубліката відповідно до підпунктів 1-8 цього пункту; інші відомості, які особа, на ім`я якої було видано документ про вищу освіту, вважає суттєвими для отримання дубліката; згода на обробку персональних даних від особи, на ім`я якої замовляється дублікат.

Дублікати документа про вищу освіту та додатка до нього виготовляються

за формою (зразком), чинною на дату видачі дубліката.

Наказом Міністерства освіти і науки України від 12 травня 2015 року № 525 «Про затвердження форм документів про вищу освіту (наукові ступені) державного зразка та додатків до них, зразка академічної довідки» (далі - Наказ № 525) затверджений перелік форми документів про вищу освіту в Україні: дипломи молодшого бакалавра (молодшого бакалавра з відзнакою), бакалавра (бакалавра з відзнакою), магістра (магістра з відзнакою).

Згідно із Переліком інформації, яка повинна міститися в документах про вищу освіту (наукові ступені) державного зразка, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 2015 року № 193 (далі - Перелік), до такої інформації віднесено назву диплома у відповідності до Наказу № 525.

Вирішуючи спір, суди першої і апеляційної інстанції дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для зобов`язання відповідача видати позивачу, який відмовився від отримання дубліката диплома спеціаліста НОМЕР_1 від 23 вересня 2016 року, дублікат диплому державного зразка про вищу освіту без зазначення певної форми документу, яка передбачена Наказом № 525, та без зазначення інформації про ступень вищої освіти, як це визначено пунктом 1 Переліку.

Суд апеляційної інстанції при прийнятті судового рішення врахував, що виготовлений на виконання рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 12 травня 2016 року у справі № 490/1365/16-ц дублікат диплому спеціаліста про вищу освіту, який за формою відповідав вимогам нормативних актів, було анульовано через небажання позивача отримати його, а у заяві від 17 жовтня 2018 року позивач не вказав назву документу, дублікат якого замовляється. У той же час відповідач повідомляв позивачу про неможливість видачі документу без дотримання позивачем встановленої форми (зразка).

Отже, судами не було встановлено протиправності дій МНУ імені В. О. Сухомлинського.

Доводи касаційної скарги про те, що відповідач на підставі заяви позивача зобов`язаний видати дублікат диплома про вищу освіту без дотримання встановленого зразка є безпідставними.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 травня 2019 року

у незміненій за результатами апеляційного перегляду частині

та постанову Миколаївського апеляційного суду від 13 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович