Справа № 311/3699/18
Провадження № 2/311/165/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2019 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Задорожка Д.А.

секретаря судового засідання Листопад В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Василівського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_3, ОСОБА_4, КУ «Василівська центральна районна лікарня» Василівської районної ради Запорізької області, про усунення від права спадкування,

В С Т А Н О В И В:

В уточненій позовній заяві ОСОБА_1 вказав, що 25.04.2018 померла його мати - ОСОБА_5.

22.10.1983 між нею та ОСОБА_6 укладено шлюб, після укладання якого, вона взяла прізвище «Григоренко».

Від цього шлюбу 08.01.1978 року народився відповідач - ОСОБА_2, а 09.09.1984 позивач - ОСОБА_1, які, відповідно, є рідними братами.

Після смерті 30.08.2008 ОСОБА_6 мати позивача вийшла заміж за ОСОБА_4 та після укладання шлюбу вона взяла прізвище чоловіка «Волобуєва».

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина у вигляді нерухомого майна: квартири АДРЕСА_1; земельної ділянки, площею 6,76 га., розташованої на території Широківської сільської ради Василівського району. Вказана земельні ділянка належала на підставі державного акту серії І-ЗП №3064838 від 23.11.2000 на праві приватної власності бабусі позивача - ОСОБА_7, яка померла 03.12.2008. На момент її смерті з нею проживав позивач та ОСОБА_8, а отже, ОСОБА_8 прийняла спадщину, однак не оформила спадкових справ.

Оскільки померла ОСОБА_5 заповіт не складала, спадкоємцями за законом після її смерті є: позивач ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_2 та вітчим - ОСОБА_4

Позивач та відповідач подали приватному нотаріусу ОСОБА_3 заяви про прийняття спадщини, а ОСОБА_4 заяву про відмову від права на свою частку спадщини на користь позивача.

24.04.2017 ОСОБА_5, у зв'язку з різким погіршенням самопочуття, потрапила до реанімації КУ «Василівська центральна районна лікарня» Василівської районної ради Запорізької області. У ході обстеження у неї був виявлений цукровий діабет. За весь час перебування її в лікарні відповідач жодного разу не зателефонував матері та не прийшов, на її дзвінки не відповідав, догляду не здійснював.

Позивач зазначає, що одружений, має двох малолітніх дітей, проживає у тещі, яка є пенсіонером, його дружина з 2016 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Вказані особи фактично перебувають на утриманні позивача.

Позивач вказує, що він завжди знаходив можливість навідати матір, допомоги їй фінансово, оскільки весь її дохід складався з її мінімальної пенсії, а відповідач після того, як мати потрапила у лікарню, взагалі перестав її відвідувати.

ОСОБА_1 вимушений був взяти гроші в борг, оскільки необхідно було купувати велику кількість ліків для хворої матері, кожний день в реанімації коштував 1 500 грн.

В звязку з тим, що позивач працює в м. Запоріжжі він кожного дня їздив до м. Василівка щоб відвідати матір, привозити ліки та їжу. Іноді, коли він не встигав, то звертався за допомогою до свого товариша, який живе та працює у м. Василівка, ОСОБА_9, який привозив в лікарню для матері необхідні ліки та їжу.

Після виписки матері з лікарні їй вже постійно необхідно було приймати ліки, потрібен був особливий режим харчування.

Весь цей час позивач опікувався матір'ю, допомагав їй фінансово. Відповідач до матері приходив лише 2 рази, другий з яких, закінчився сваркою між ними. Іноді він привозив до матері свою дружину з дитиною, оскільки мати хотіла бачитись з онуком, а сам чекав їх в машині на вулиці. Він нічим не допомагав матері, не опікувався ні станом її здоров'я, ні її побутовими проблемами, ні тим, чи є в неї можливість купити життєво необхідні ліки.

На початку квітня 2018 року мати позивача знову стала погано себе почувати, вона казала, що у неї нічого не болить, але вона не має сил встати. Позивач наполягав на виклику швидкої медичної допомоги, однак мати відмовлялася, казала, що просто втомилася. Тоді позивач звернувся до сусідки та домовився з нею, що буде оплачувати її послуги, а вона буде варити їсти та приглядати за матір'ю, оскільки він працює та не має можливості знаходитись постійно біля матері.

Приблизно з 18-19 квітня 2018 року мати перестала вставати навіть до туалету. 22 квітня позивачу зателефонувала сусідка, яка приглядала за матір'ю, та сказала, що у мами піднялась температура 38,5 С. Тоді позивач прийняв рішення викликати швидку допомогу та приїхав до м. Василівка. У цей день, ОСОБА_5 знову потрапила до реанімації, де і померла 25.04.2018. Організація та оплата поховання матері також була здійснена позивачем одноособово.

За весь цей час з 24.04.2017 (перебування у реанімації в перший раз) та до дня смерті матері сторін, вона, як людина похилого віку, хвора на цукровий діабет, потребувала забезпечення ліками, продуктами, а останнім часом, і постійної сторонньої допомоги. Відповідач жодним чином у догляді матері участі не приймав та фактично ухилився від надання допомоги матері, яка внаслідок хвороби та похилого віку перебувала у безпорадному стані, а також потребувала матеріального утримання.

З огляду на викладене, позивач на підставі статті 1224 ЦК України, просив суд усунути відповідача ОСОБА_2 від права на спадкування обов'язкової частки спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5.

Позивач та представник позивача в судове засідання не зявились, проте надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, підтримують уточнені, позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, проте надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, уточнений позов визнав в повному обсязі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Василівського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_3 в судове не зявилась, проте до суду надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, проте надав суду заяву за прохання розглядати справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, КУ «Василівська центральна районна лікарня» Василівської районної ради Запорізької області в судове засідання не зявився, проте надав суду заяву за прохання розглядати справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5).

Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Судом встановлено, що 25 квітня 2018 року померла ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.23).

Той факт, що померла ОСОБА_5 є матірю позивача ОСОБА_1 підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 серія І-ЖС №015429 (а.с.25), копією свідоцтва про укладення шлюбу між ОСОБА_10 та ОСОБА_11, в результаті укладення якого вона набула прізвище «Григоренко» (а.с.24 зворот), копією свідоцтва про укладення шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_8, в результаті укладення якого вона набула прізвище «Волобуєва» (а.с.26).

Згідно матеріалів спадкової справи №117/2018, заведеної приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_5 та зареєстрованої в реєстрі за №63028233 (а.с.88-94), з заявами про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_5 звернулись ОСОБА_1 (а.с.89) та ОСОБА_2 (а.с.91). З заявою про відмову від прийняття спадщини 21 вересня 2018 року звернувся ОСОБА_4 (а.с.90), яку він заявою від 17 жовтня 2018 року відкликав (а.с.92). 17 жовтня 2018 року ОСОБА_4 було повно подано заяву до приватного нотаріуса Василівського районного нотаріального округу ОСОБА_3 про відмову від прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_5 (а.с.93).

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №54518443 від 17 грудня 2018 року, виданої приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу ОСОБА_3, спадкова справа №117/2018 є чинною (а.с.96).

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №54518475 від 17 грудня 2018 року, виданої приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу ОСОБА_3, інформація стосовно заповітів складених ОСОБА_5, відсутня (а.с.97).

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (частина 1); кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (частина 2).

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу був у безпорадному стані.

Відповідно до роз'яснень, які викладені у п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.1)5.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечувати умови свого життя, потребує стороннього догляду та піклування.

Судом встановлено, що померла ОСОБА_5 за життя хворіла на цукровий діабет другого типу, хронічний бронхіт та низкою інших захворювань, що підтверджено медичною карткою стаціонарного хворого (а.с. 35-62). Утримання матері, її догляд за час хвороби та лікування здійснювалося позивачем ОСОБА_1, що підтверджено медичними документами, чеком про витрати на поховання ОСОБА_5 (а.с. 27) та визнавалося відповідачем. При цьому, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2, який є сином померлої ОСОБА_5, фактично ухилився від надання допомоги своїй матері, яка через тяжку хворобу була у безпорадному стані, що визнавалося самим відповідачем та, відповідно до ст.. 82 ЦПК України, не підлягає доказуванню. При цьому в суду немає обґрунтованого сумніву щодо достовірності обставин, які визнаються відповідачем, чи добровільності їх визнання.

З огляду на викладене, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню шляхом усунення відповідача ОСОБА_2 від права на спадкування обов'язкової частки спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5

Керуючись ст. ст.263-268, 273 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Василівського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_3, ОСОБА_4, КУ «Василівська центральна районна лікарня» Василівської районної ради Запорізької області про усунення від права спадкування, задовольнити.

Усунути ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, від права на спадкування обовязкової частки спадщини за законом, яка відкрилася після смерті 25 квітня 2018 року ОСОБА_5.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Василівський районний суд Запорізької області (згідно п.п.15.5 п.15 Розділу ХІІI Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу).

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_12