Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/378/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2019 року Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді - Войнарівського М.М.

за участю секретаря судового засідання - Трифонової І.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на постанову головного державного виконавця Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 26.07.2019 року про повернення виконавчого документа за ВП №52199438, в якій просила визнати вказану постанову незаконною та скасувати.

ОСОБА_1 та її представник -адвокат Терещенко М.Г. в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином,надавши заяву про розгляд скарги за відсутністю представника.

Представник Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Відповідно до положень ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про можливість розгляду скарги за відсутності сторін,повідомлених належним чином про місце, день та час судового засідання.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного.

Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 31.05.2016 року задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договором позики від 14.10.2014 року в розмірі 681 362 гривні 16 копійок.

12.09.2016року старшим державним виконавцем Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Макаровою І.С. відкрито виконавче провадження ВП №52199438.

11.04.2018року виконавче провадження було передано на виконання головному державному виконавцю відділу Кушніру Р.В.

Запитами державного виконавця Кушніра Р.В. від 19.08.2018 року до Пенсійного фонду України та Державної фіскальної служби України інформацію про осіб боржників не знайдено.

09.11.2018 державним виконавцем було здійснено виїзд за адресою : АДРЕСА_1 для перевірки майнового стану боржника.

24.01.2019 року було направлено запити до Пенсійного фонду України та Державної фіскальної служби. Відповіддю Пенсійного Фонду України підтверджується відсутність інформації про боржника. Відповіддю ДФС України зазначено, що боржник отримує дохід .

24.01.2019 року державним виконавцем Кушніром Р.В. було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника та направлено на виконання до ТОВ «СОКАР ПЕТРОЛІУМ» м. Черкаси.

26.07.2019р.державним виконавцем Кушнір Р.В. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану за виконавчим провадженням № 52199438, оскільки у боржника відсутнє майно на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем виконавчі дії щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними.

Як вбачається з відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно,Державного реєстру Іпотек,Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 177367782 від 13.08.2019 року ОСОБА_3 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна (ч.1 ст. 20 ЗУ "Про виконавче провадження").

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЗУ " Про виконавче провадження" державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий документ повертається стягувану у випадку, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення.

Згідно п. 2 ч. 1 ст.47 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження , за яким виконання не здійснювалось або здійснено частково, повертається стягувачу у разі якщо у боржника відсутнє майно на яке можу бути звернуто стягнення ,а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно ч.1 ст.6 Закону Державний виконавець зобов"язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати в своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов"язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.

Отже, суд вважає, що дії державного виконавця щодо повернення виконавчого документа стягувачу не відповідають положенням Закону України «Про виконавче провадження».

Разом з цим, вимоги заявника щодо відновлення виконавчого провадження, підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що подана скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню,оскільки, оскаржувані дії є неправомірними, державним виконавцем не вжито всіх заходів передбачених ЗУ «Про виконавче провадження», направлених на виконання рішення суду.

Керуючись ст. 11, 17, 18, 29, 30, 47,51 Закону України "Про виконавче провадження",ст.ст. 447 - 453 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області,щодо повернення виконавчого документа за ВП №52199438 задовольнити.

Визнати дії головного державного виконавця Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Кушнір Руслана Вікторовича незаконними.

Скасувати постанову головного державного виконавця Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Кушнір Руслана Вікторовича у виконавчому провадженні № 52199438 від 26.07.2019року про повернення виконавчого документа стягувачу та поновити виконавче провадження № 52199438 з примусового виконання виконавчого листа від 23.06.2016 року у справі №480/378/16 виданого Миколаївським районним судом Миколаївської області.

Відповідно до ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Згідно з ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.М.Войнарівський

21.11.2019