УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" травня 2019 р. Київський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді Божко В.В.

за участі секретаря Шилакіної Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Харкова заяву представника відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвоката Левченка Романа Володимировича про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 ), про визнання договору позики дійсним, стягнення суми боргу, 3% річних, відсотків за користування грошовими коштами, інфляційних збитків, -

встановив:

18.11.2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в якому просив суд визнати дійсним договір позики, укладений в усній формі, стягнути суму основного боргу, 3% річних, відсотки за користування грошовими коштами, інфляційні збитки.

26.11.2015 року ухвалою Київського районного суду м. Харкова було відкрито провадження та справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою суду від 08.12.2015 р., за клопотанням позивача, до розгляду справи по суті накладено арешт на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 , а саме: на 1/3 частину металевого гаража, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 ; на 1/3 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 ; на 1/3 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , та ОСОБА_2 , а саме: на 1/3 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_5 ; на квартиру, розташованої за адресою: АДРЕСА_6 .

Ухвалою суду від 21.12.2015 р., виправлено в резолютивній частині ухвали суду від 08.12.2015 р. допущені описки, викладено резолютивну частину тексту Ухвали в наступній редакції: «Задовольнити частково заяву позивача. До розгляду справи по суті накласти арешт на нерухоме майно, яке належить: ОСОБА_1 , а саме: на 1/3 частину металевого гаража, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 ; на 1/3 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 ; на 1/3 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 ; ОСОБА_2 , а саме: на 1/3 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_5 ; на 141/600 частину квартиру, розташованої за адресою: АДРЕСА_6 . Зобов`язати Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Харківського міського управління юстиції внести записи до Державного реєстру речових прав про арешти. Копію Ухвали для виконання направити до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Харківського міського управління юстиції. Ухвала може бути оскаржена в Апеляційний суд Харківської області через районний суд протягом 5 діб. Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання один рік.».

Ухвалою суду від 21.12.2015 р., за клопотанням позивача, до розгляду справи по суті накладено арешт на легковий автомобіль Skoda Super-B, д.н. НОМЕР_1 , 2003 року випуску, що належить відповідачу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

28.01.2016 р. було винесено заочне рішення, яким позовні вимоги задоволені в повному обсязі.

23.02.2016 р. відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення.

26.02.2016 р. ухвалою Київського районного суду м. Харкова скасоване заочне рішення від 28.01.2016 р. та справа призначена до розгляду.

17.12.2018 р. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова закрито провадження по справі в частині позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, в зв`язку з відмовою представника позивача від позовних вимог до відповідача ОСОБА_2 Зазначена ухвала набула чинності.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 20.12.2018 р., яке постановою Харківського апеляційного суду від 09.04.2019 р. залишено без змін, в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено. Зазначене рішення набуло чинності.

07.05.2019 р. представник відповідачів адвокат Левченко Р.В. звернувся до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, а саме ухвали Київського районного суду м. Харкова від 08.12.2015 р., якою накладено арешт на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 , а саме: на 1/3 частину металевого гаража, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 ; на 1/3 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 ; на 1/3 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , та ОСОБА_2 , а саме: на 1/3 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_5 ; на 141/600 частину квартиру, розташованої за адресою: АДРЕСА_6 . В обґрунтування заяви зазначив, що ухвала суду від 17.12.2018 р. та рішення суду від 20.12.2018 р. набули чинності, а тому не вбачає законних підстав для продовження дії ухвал про забезпечення позову.

Заявник до судового засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд поданої заяви про скасування заходів забезпечення позову за його відсутністю та відсутності відповідачів.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що заява про скасування заходів забезпечення позову підлягає задоволенню.

В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Згідно з наданих матеріалів справи судом встановлено, що Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 08.12.2015 р., з урахуванням ухвали суду від 21.12.2015 р., за клопотанням позивача, до розгляду справи по суті накладено арешт на нерухоме майно, яке належить: ОСОБА_1 , а саме: на 1/3 частину металевого гаража, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 ; на 1/3 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 ; на 1/3 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 ; ОСОБА_2 , а саме: на 1/3 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_5 ; на 141/600 частину квартиру, розташованої за адресою: АДРЕСА_6 .

Так, 17.12.2018 р. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова закрито провадження по справі в частині позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, в зв`язку з відмовою представника позивача від позовних вимог до відповідача ОСОБА_2 Зазначена ухвала набула чинності.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 20.12.2018 р., яке постановою Харківського апеляційного суду від 09.04.2019 р. залишено без змін, в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено. Зазначене рішення набуло чинності.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для скасування заходів забезпечення позову, суд враховує, що позов в рамках забезпечення якого ухвалою суду від 08.12.2015 року вживались заходи забезпечення, було розглянуто по суті та ухвала і рішення набули чинності, а отже необхідність у застосуванні заходу забезпечення позову відпала.

Таким чином, суд вважає, що вжиті судом види забезпечення позову порушують права відповідачів та вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову, вжиті Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 08.12.2015 р.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 158, 260 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Задовольнити заяву представника відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвоката Левченка Романа Володимировича про скасування заходів забезпечення позову.

Скасувати заходи забезпечення позову у цивільній справі № 640/19509/15-ц, вжиті Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 08.12.2015 р. щодо накладення арешту на нерухоме майно, а саме:

на 1/3 частину металевого гаража, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 ; на 1/3 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 ; на 1/3 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 );

на 1/3 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_5 ; на 141/600 частину квартиру, розташованої за адресою: АДРЕСА_6 , що належить на праві власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ),

скасувавши обтяження, викладені у відомостях з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського Апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її проголошення.

Суддя В.В. Божко