ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5549/19 Справа № 182/6364/18 Суддя у 1-й інстанції - Рунчева О. В. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання: Чубіна А.В.

сторони:

заявник: ОСОБА_1

заінтересовані особи: Відділ реєстрації та обліку громадян Нікопольської міської ради, Нікопольський районний відділ Головного управління державної міграційної служби у Дніпропетровській області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу Головного управління державної міграційної служби у Дніпропетровській області на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 березня 2019 року, яке постановлено суддею Рунчевою О.В. у м. Нікополі Дніпропетровської області, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, в обґрунтування якої зазначила, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 на хуторі Сухова-2 Михайлівського району Волгоградської області Російської федерації.

З літа 1985 року вона разом з ОСОБА_2 стали проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою - АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Донецьк у них народився син - ОСОБА_3 та ІНФОРМАЦІЯ_7 вони разом з ОСОБА_2 офіційно зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим Калінінським відділом записів актів громадянського стану м. Донецьк від ІНФОРМАЦІЯ_7.

ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народився син - ОСОБА_4 .

Зазначає, що вона разом з родиною постійно мешкала на території України без реєстрації у АДРЕСА_1 , нікуди за її межі не виїжджала.

Їх з чоловіком донька - ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Воронеж Російської Федерації під час перебування її та її чоловіка у гостях у родичів по матері.

Після народження дочки ОСОБА_5 вони одразу повернулися до України у м. Нікополь Дніпропетровської області та зареєстрували факт народження дочки у відділі реєстрації актів громадянського стану Нікопольського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 521 від 01 серпня 2001 року.

31 жовтня 1996 року заявниця отримала паспорт громадянина України, була зареєстрована та проживала за декількома різними адресами та з 01 грудня 2017 року зареєстрована за адресою - АДРЕСА_2 , де і мешкає до цього часу.

Зазначає, що оскільки станом на 24 серпня 1991 року вона проживала без реєстрації у м. Донецьк, який зараз знаходиться на непідконтрольній органам влади України території та неможливо надіслати туди відповідні запити, її донька, ОСОБА_5 не має можливості отримати паспорт громадянина України.

Внаслідок неможливості отримати паспорт її донькою ОСОБА_5 вже було складено протокол про адміністративне правопорушення від 13 квітня 2018 року № 000066 та на його підставі складено постанову у справі про адміністративне правопорушення від 13 квітня 2018 року.

У зв`язку з вище викладеним, ОСОБА_1 просила суд встановити факт її постійного проживання на території України, станом на 24 серпня 1991 року.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 березня 2019 року заяву задоволено та встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 , громадянки України на території України станом на 24 серпня 1991 року.

В апеляційній скарзі Головне управління державної міграційної служби у Дніпропетровській області ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та постановлення нового рішення по справі про відмову в задоволенні вимог ОСОБА_1 посилаючись на те, що в матеріалах справи відсутні письмові докази, які б підтверджували факт саме постійного, безперервного проживання заявника на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Заслухавши суддю-доповідача, представника Головного управління державної міграційної служби у Дніпропетровській області - Сузанського Ф.В., який підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 , представника ОСОБА_1 та ОСОБА_5 - ОСОБА_7 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити без змін рішення суду першої інстанції, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 на хуторі Сухова-2 Михайлівського району Волгоградської області Російської федерації.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Донецьк у заявника ОСОБА_1 народився син ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Калінінським відділом записів актів громадянського стану м. Донецьк від 27 лютого 1987 року (а.с.5). Батьком зазначено - ОСОБА_2 , національність - росіянин, мати - ОСОБА_1 , національність - циганка.

ІНФОРМАЦІЯ_7 між заявником ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим Калінінським відділом записів актів громадянського стану м. Донецьк від ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.4).

ІНФОРМАЦІЯ_4 у заявника ОСОБА_1 народився син ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Калінінським відділом записів актів громадянського стану м. Донецьк від 12 травня 1989 року (а.с.5). Батьком зазначено - ОСОБА_2 , національність - росіянин, мати - ОСОБА_1 , національність - циганка.

31 жовтня 1996 року заявник ОСОБА_1 отримала паспорт громадянина України, була зареєстрована та проживала за декількома різними адресами та з 01 грудня 2017 року зареєстрована за адресою - АДРЕСА_2 . (а.с.7-9, а.с.12-13).

ІНФОРМАЦІЯ_5 у заявника ОСОБА_1 , м. Воронеж Російської Федерації, народилась дочка ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Нікопольського міського управління юстиції Дніпропетровської області від 01 серпня 2001 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 521 від 01 серпня 2001 року (а.с.6). Батьком зазначено - ОСОБА_2 , національність - росіянин, мати - ОСОБА_1 , національність не зазначена, громадянство - громадянка України.

Заявник вважає, що факт її постійного перебування на території України підтверджується матеріалами справи, зокрема свідоцтвами про народження дітей у м. Донецьк, домовою книгою будинку за адресою - АДРЕСА_3 , з відмітками звідкіля прибули особи, що прописуються у будинку, відмітками про реєстрацію у паспорті ОСОБА_1 та поясненнями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_3 .

Крім того, виходячи із змісту заяви ОСОБА_1 , метою встановлення факту, що має юридичне значення, заявник зазначила необхідність прийняття заінтересованою особою рішення про встановлення належності заявника до громадянства України та отримання її дочкою ОСОБА_5 паспорта громадянина України, оскільки не має можливості його отримати іншим шляхом.

Задовольняючи заяву суд першої інстанції виходи з доведеності факту проживання ОСОБА_1 на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Колегія суддів не може повністю погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.7 ст.19 ЦПК України, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ст. 293 ч.1 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно ст. 293 ч.2 п.5 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Частиною 1 статті 3 Закону України «Про громадянство України» визначено, що громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України, 24 серпня 1991 року, постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 р. чи 13.11.1991 року .

Відповідно до п.7 «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР», відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 р. або 13.11.1991 року.

У п.44 «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень», затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Згідно із ст.9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України.

Статтею 1 цього ж Закону визначено, що безперервним проживанням на території України є проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік -180 днів. Проживання на території України на законних підставах -це проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року, відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Наведений у ст.315 ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Згідно ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Із матеріалів справи вбачається, що заявник по справі ОСОБА_1 , звернувшись до суду з даною заявою, фактично просить встановити факт того, що вона є громадянкою України, в той час, як вбачається із матеріалів справи, 31 жовтня 1996 року заявник ОСОБА_1 отримала паспорт громадянина України, отже є громадянкою України, тому встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року задля отримання громадянства України, не породжує для заявника юридичних наслідків, оскільки заявниця є громадянкою України.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що заявлений до встановлення факт є безпідставним, а тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні заяви.

Крім того слід зауважити, що відповідно до посилання заявника в своїй заяві на те, що метою встановлення факту, що має юридичне значення заявник зазначила необхідність отримання її дочкою ОСОБА_5 паспорта громадянина України, який вона не має можливості отримати, оскільки відсутній встановлений факт того, що заявниця ОСОБА_1 набула громадянство, колегія суддів вважає за необхідне зауважити наступне.

Слід зауважити, що ст. 7 Закону України «Про громадянство України», яка регламентує набуття громадянства України за народженням, передбачено, що особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України з народження.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама, чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

Пунктом 35 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 р. № 302, далі - Порядок оформлення паспорта громадянина України, визначено перелік документів, що повинен подати заявник для оформлення паспорта громадянина України, зокрема Заявник для оформлення паспорта подає такі документи: свідоцтво про народження або документ, що підтверджує факт народження, виданий компетентними органами іноземної держави , оригінали документів, що підтверджують громадянство та посвідчують особу батьків або одного з них, які на момент народження особи перебували у громадянстві України (для підтвердження факту належності особи до громадянства України).

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що дочка заявника - ОСОБА_1 зверталась до відповідного органу із переліченими вище документами, необхідними для отримання паспорта громадянина України, та отримала відмову у видачі паспорта громадянина України.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що фактичні обставини для правильного вирішення справи судом першої інстанції не встановлені, висновки суду не відповідають наданим доказам, а тому рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 березня 2019 року не може вважатись законним і обґрунтованим, та в силу ст.376 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволені позову.

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь Головного управління державної міграційної служби у Дніпропетровській області, понесені за подання апеляційної скарги у розмірі 528,60 грн. (а.с.69).

Керуючись ст. ст. 367,368,374, 376, 382 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління державної міграційної служби у Дніпропетровській області задовольнити частково.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 березня 2019 року скасувати та постановити нове рішення.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа - Відділ реєстрації та обліку громадян Нікопольської міської ради, Нікопольський районний відділ Головного управління державної міграційної служби у Дніпропетровській області, про встановлення факту постійного проживання на території України відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Головного управління державної міграційної служби у Дніпропетровській області судовий збір в розмірі 528 (п`ятсот двадцять вісім) грн. 60 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 11 листопада 2019 року.

Головуючий:

Судді: