Справа № 337/1322/19
Провадження № 2/333/1733/19
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
28 листопада 2019 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
судді Дмитрієвої М.М.,
за участю секретаря Здановської К.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Позивач ТОВ «Вердикт Капітал» звернувся до Хортицького районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог зазначено наступне.
28 лютого 2008 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 02/8/08-А ДУ1, за умовами якого банку надав відповідачу кредит у розмірі 149 000 грн. зі сплатою 13, 2 % річних.
20 травня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» та 18 жовтня 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» до ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір про відступлення права вимоги до ОСОБА_1 .
Оскільки відповідач неналежним чином виконував умови кредитного договору, то утворилася заборгованість на загальну суму у розмірі 184 494, 60 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 102 240, 88 грн., заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги 77 032, 83 грн., заборгованість за нарахованими відсотками з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості у розмірі 5 220, 35 грн.
Оскільки заборгованість до теперішнього часу не погашена, позивач просить: 1) стягнути з відповідача заборгованість за кредитом у розмірі 93 395, 88 грн., яка складається із трьої відсотків річних від простроченої суми боргу у розмірі 16 620 грн. та інфляційних витрат у розмірі 76 775, 88 грн.; 2) понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2 767, 41 грн.
Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 07 травня 2019 року цивільна справа за вказаною позовною заявою передана за підсудністю на розгляд до Комунарського районного суду м. Запоріжжя.
04 червня 2019 року ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя цивільна справа прийнята у провадження судді Дмитрієвої М.М., відкрито провадження у справі, призначено розгляд у справи у порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 12 вересня 2019 року підготовче засідання по справі закрито, справу призначено до судового розгляду.
Представник позивача адвокат Железняк Кранг І.В., повідомлена своєчасно та належним чином, у судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 , повідомлений своєчасно та належним чином, шляхом публікації оголошення на офіційному веб порталі Судової влади України, у судові засідання на 22 жовтня 2019 року та на 28 листопада 2019 року не з`явився, причини його неявки суду не відомі.
Оскільки суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, враховуючи відсутність відзиву, що представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив на підставі ст. 280 ЦПК України розглянути справу заочно та згідно зі ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювати фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальнуваного технічного засобу.
Встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.
У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.ст. 81, 76 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими, електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
28 лютого 2008 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 02/8/08-А, відповідно до п. 1.1. якого банк відкриває позичальнику не відновлювальну кредитну лінію у національній валюті України або в іноземній валюті в межах загальної суми 149 000 грн. терміном до 27 лютого 2015 року. Кредит надається на купівлю автомобіля та сплату страхових платежів (п.1.2.); для обліку кредитів банк відкриває позичальнику позичкові рахунки (п.п. 1.3, 1.5); процентна ставка за кредитиви складає 13, 2% річних за кредитом (п.1.5); забезпечення виконання зобов`язання за договором є застава транспортного засобу автомобіля марки «GWM, модель «HOWER LUXURY», 2008 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , згідно із договором застави № 02/8/301/08-А від 28 лютого 2008 року (п. 1.7); починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту щомісяця до 10 числа включно кожного календарного місяця позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом у розмірі 1 773, 81 грн. (п.3.1.1.), сплатити банку комісію за надання кредиту у розмірі 1 862, 50 грн. (п.3.14.1): проценти за користування кредитом нараховуються банком щомісяця в останній робочий день місяця, та в день повного погашення кредитів позичальником за договором (п. 4.2.).
Договором про внесення змін № 1 від 06 квітня 2009 пункт 3.1.1 договору № 02/8/08-А викладений в новій редакції, відповідно до якого банк надає відстрочку платежу за кредитом строком на 3 місяці починаючи з квітня 2009 року. Починаючи з липня 2009 року позичальник сплачує заборгованість за кредитом у розмірі 1825, 22 грн.
Додатковим договором № 2 від 21 липня 2010 року до кредитного договору № 02/8/08-А від 28 лютого 2008 року умови кредитного договору викладені в новій редакції. Так, відповідно до п. 1.1. договору, ним встановлюються процедура та умови надання банком у майбутньому кредитів позичальнику у межах 125 550, 85 грн. Кредит надається на споживчі цілі (п. 2.2.); погашення заборгованості здійснюється до 27 лютого 2015 року (п.4.2.); проценти за договором сплачуються до 28 числа кожного місяця (п.4.3.); за порушення строків повернення кредитів позичальником сплачується пеня у розмірі подвійної процентної ставки, визначеної додатковими договорами (п. 4.6.).
Згідно із п.п. 1, 3 Додаткового договору № 2.1 від 21 липня 2010 року до додаткового договору № 2 від 21 липня 2010 року до кредитного договору № 02/8/08-А від 28 лютого 2008 року, банк надає позичальнику кредит у сумі 21 513, 02 грн. Позичальник зобов`язується забезпечити повернення кредиту до 27 лютого 2015 року.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Згідно зі ст.ст. 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.
Позичальник ОСОБА_1 зобов`язання зі повернення кредиту виконував неналежним чином, через що має заборгованість.
Відповідно до п. 1. ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги.
Частиною 1 ст. 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
20 травня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельтабанк» укладено договір купівлі продажу прав вимоги, згідно п. 2.1. якого покупець погоджується продати (відступити) права вимоги та передати їх покупцю, а покупець погоджується купити вимоги, прийняти їх та сплатити загальну купівельну ціну.
09 листопада 2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір купівлі продажу майнових прав № 949/к, відповідно до п.1.1 якого продавець передає у власність покупця, а покупець приймає у власність майнові права, які виникли та/або можуть виникнути у майбутньому, які включають право вимоги до боржників, які виникли за підставами, наведеними у додатку № 1, 2 до цього договору.
З витягу із реєстру договорів, права вимоги за якими відступається, який викладено у Додатку № 1 до договору про відступлення права вимоги від 18 жовтня 2018 року, ТОВ «Вердикт Капітал» набув право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 02/8/08-А від 28 лютого 2008 року.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За розрахунком заборгованості по кредитному договору № 02/8/08-А від 28 лютого 2008 року станом на 19 березня 2018 року (дату відступлення права вимоги) розмір заборгованості по основні сумі кредиту складає 102 240, 88 грн., за відсотками - 77 032, 83 грн. Розмір заборгованості за відсотками станом на 19 березня 2019 року становить 5 220, 35 грн.
Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від ухвалення рішення суду про присудження суми боргу, відкриття виконавчого провадження чи його зупинення.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах ВСУ від 06 червня 2012 року № 5-49цс12 та від 24 жовтня 2011 року № 6-38цс11.
Згідно ізст. 3 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті «Урядовий кур`єр. Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно зі ст.ст. 17, 18 Закону України «Про інформацію» є офіційними і можуть використовуватися судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.
За змістом ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс споживчих цін - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.
Статтею 4 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» визначено підстави для проведення індексації. Зокрема, зазначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
Враховуючи викладене, перевіривши розрахунок 3% річних у розмірі 16 620 грн. та розрахунок щодо інфляційних втрат у розмірі 76 775, 88 грн., визнає їх арифметично вірними та обґрунтованими, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат та в 3% річних підлягають повному задоволенню.
У зв`язку із задоволенням основної вимоги, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору.
Так, у позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача сплачений ним при подачі позовної заяви судовий збір у розмірі 2 767, 88 грн.
З матеріалів справи вбачається, що одночасно із позовною заявою позивачем ТОВ «Вердикт Капітал» до Хортицького районного суду м. Запоріжжя було надано платіжне доручення № 8 від 25 березня 2019 року про сплату судового збору у розмірі 1 921 грн., що відповідає положенням пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір».
Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення судового збору підлягають частковому задоволенню. З відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1 921 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 512, 513, 514, 526, 625 ЦК України, ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення», ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 247, 280-284, ЦПК України, суд, -
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити рішення в апеляційному порядку в Запорізький апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення суду залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя М.М. Дмитрієва