Справа № 201/420/19
Провадження № 2/201/1501/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2019 року місто Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська Федоріщев С.С., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про зустрічне забезпечення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк», треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, ОСОБА_1 про визнання договору іпотеки недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк», третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання договору іпотеки недійсним.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2019 року було відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк», третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання договору іпотеки недійсним, а також залучено до участі у розгляді указаної цивільної справи ОСОБА_1.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2019 року було задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову та до набрання законної сили рішенням у цивільній справі №201/420/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк», третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання договору іпотеки недійсним, вжиті заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на обєкт нерухомості фізкультурно-оздоровчий комплекс літ. Е-2, загальною площею 549,6 кв.м., розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 154А (реєстраційний номер обєкту нерухомого майна 101), право власності на який зареєстровано за ОСОБА_1, із забороною розпоряджатися цим майном у будь-який спосіб.

19 лютого 2019 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання третьої особи ОСОБА_1 про зустрічне забезпечення, у якій останній просить застосувати зустрічне забезпечення та визначити позивачу розмірі зустрічного забезпечення у розмірі 1402001 грн. та зобовязати позивача сплатити указану суму на депозитний рахунок суду у строк, що не перевищує 10 днів з дня постановлення ухвали про застосування зустрічного забезпечення.

В обґрунтування поданого клопотання ОСОБА_1 зазначив, що майновий стан позивача може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача або іншої особи, які можуть спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові. Крім того, третя особа зазначає, що накладення арешту на спірне майно та заборона розпоряджатися цим майном порушує права та законні інтереси власника майна, завдає збитки у звязку із неможливістю користуватись та розпоряджатись майном.

Від позивача ОСОБА_2 до суду 01 березня 2019 року надійшло клопотання, у якому останній просив відмовити третій особі у задоволенні клопотання про зустрічне забезпечення, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність.

Ознайомившись із доводами клопотання про зустрічне забезпечення, розглянувши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Зустрічне забезпечення це гарантія відшкодування можливих для відповідача збитків. Він має на меті забезпечити певний баланс сторін і нейтралізувати можливі негативні наслідки, які можуть виникнути у результаті застосування судом забезпечувальних заходів.

Згідно із ч. 3 чт. 154 ЦПК України суд зобовязаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:

1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або

2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Таким чином, зустрічне забезпечення застосовується судом за заявою відповідача і з метою захисту саме законних інтересів відповідача, а тому право на звернення з відповідною заявою (клопотанням) про застосування зустрічного забезпечення має відповідач.

ОСОБА_1, виходячи з предмету і підстав заявленого позову та його процесуального статусу (третя особа), не має такого права, з огляду на що його клопотання про застосування зустрічного забезпечення задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 154ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зустрічне забезпечення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк», треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, ОСОБА_1 про визнання договору іпотеки недійсним відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.С. Федоріщев