Справа № 310/5913/19
РІШЕННЯ

Іменем України

21 листопада 2019 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Вірченко О.М.,

при секретарі Мельніченко А.Д.,

за участю представників позивачки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про збільшення розміру аліментів,

встановив:

ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 про збільшення розміру аліментів, що стягуються на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11 січня 2016 року з ОСОБА_5 на її користь на утримання сина ОСОБА_6 , з розміру 1 000 грн. до 3 000 грн. щомісячно, і до досягнення повноліття дитиною. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що після вказаного рішення відповідач сплачує аліменти нерегулярно, фактично дитина знаходиться на утриманні ОСОБА_4 , яка працює викладачем та отримує невелику заробітну плату. Матеріальне становище позивачки погіршилось, витрати на утримання сина зросли. В добровільному порядку ОСОБА_5 відмовляється збільшити допомогу на дитину, посилаючись на рішення суду та відсутність у нього стабільного заробітку. Однак, позивачці стало відомо, що відповідач працевлаштувався в м. Києві, де по даним Головного управління статистики середня заробітна плата в липні 2019 року склала більше 12 000 грн., що надало ОСОБА_5 в грудні 2018 року укласти договір оренди квартири із щомісячною оплатою 7 000 грн. З урахуванням практики, що склалась, відповідно до якої на одну дитину стягуються аліменти в розмірі 1/4 частки заробітної плати, виходячи із середньої заробітної плати по м. Києву 12 000 грн. на місяць, 1/4 частка складає 3 000 грн. Аліментів, що сплачує відповідач, не вистачає на забезпечення гармонійного розвитку дитини та його гідне утримання. З урахуванням того, що відповідач не має стабільного заробітку, позивачка просила збільшити розмір аліментів в твердій грошовій сумі до 3 000 грн. на місяць.

Представник відповідача ОСОБА_3 подав відзив на позов, відповідно до якого відповідач позов не визнав, виходячи з наступного. Позивачкою не надано доказів того, що вона отримує невелику заробітну плату, що погіршився її матеріальний стан та витрати на дитину виросли. ОСОБА_4 не надала довідку про розмір заробітної плати та приховує факт отримання додаткового доходу від надання послуг з репетиторства англійської мови. Твердження позивачки, що матеріальний стан відповідача покращився, він працевлаштувався на роботу, не відповідають дійсності. На даний час ОСОБА_5 не працевлаштований, інколи отримує дохід, який в середньому складає 4 500 грн. на місяць, вказаних коштів йому не вистачає на утримання своєї родини. Договір оренди квартири укладений відповідачем, однак оплату здійснює його дружина. ОСОБА_5 перебуває в шлюбі з громадянкою РФ ОСОБА_7 та ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась дочка ОСОБА_8 . Крім того, на утриманні відповідача знаходиться неповнолітній син ОСОБА_7 ОСОБА_9 , 2011 року народження, який є інвалідом. Таким чином, покращення матеріального стану ОСОБА_5 з моменту винесення рішення про стягнення аліментів не відбулось. Відповідач заборгованості по сплаті аліментів позивачці не має, в добровільному порядку надає кошти на додаткові витрати на дитину. Зазначив, що зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених в судовому порядку підстав зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених СК України. Зауважив, що судом частково задоволено позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у вихованні дитини та спілкуванні з нею, визначення способу участі у вихованні дитини, рішення набрало законної сили. Даний позов відповідач розцінює як вплив на нього з боку позивачки щодо невиконання нею вказаного рішення. Просив в задоволенні позову відмовити.

У відповіді на відзив представник позивачки за довіреністю ОСОБА_1 зазначила наступне. Позивачка працює викладачем в середній загальноосвітній школі м. Києва. Згідно статистичних даних середня зарплата викладача по Україні складає 3 500 грн., по м. Києву 7 000 грн., тобто її середньомісячний дохід складає 7 000 грн., понаднормовий заробіток не є стабільним. Враховуючи статистичні данні, відповідно до яких середня заробітна плата по м. Києву в 2019 році складає 15 000 грн., в разі працевлаштування відповідача, він отримував би дохід в два рази більший за дохід позивачки та з урахуванням сплати ним аліментів в розмірі 1 000 грн. у нього залишилось би в два рази більше коштів, ніж у позивачки після її витрат на дитину в розмірі 1 000 грн. Дитина сторін відвідує дитячий дошкільний заклад № 257, оплата за відвідування якого та харчування складає 750 грн. на місяць. Крім того, їх син зарахований до спортивної школи, щомісячна плата складає 1 400 грн. Таким чином, після сплати необхідних платежів за відвідування дитиною дитячих закладів із заробітку позивачки у неї залишаються кошти в сумі 3 850 грн.

Позивачка, повідомлена належним чином про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась.

Представник позивачки ОСОБА_1 позов підтримала та просила його задовольнити. Зазанчила, що під час проживання в м. Бердянську позивачка підробляла репетиторством. На даний час вона проживає в м. Києві, репетиторством не займається.

Представник позивачки ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримав з викладених в позові та відповіді на відзив підстав.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_3 в задоволенні позову просив відмовити з підстав, викладених у відзиві.

Суд, вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, прийшов до наступного.

Сторони мають сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим повторно 12 грудня 2018 року Дніпровським районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Заочним рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області по справі № 310/9890/15-ц від 11 січня 2016 року з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_10 на утримання сина ОСОБА_6 , 1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнуті аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн. щомісячно, починаючи з 13 жовтня 2015 року до повноліття дитини.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 20 жовтня 2017 року Солом`янським районним у м. Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, позивачка 20 жовтня 2017 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_11 та змінила прізвище ОСОБА_12 на ОСОБА_13 .

Згідно із довідкою № 11 від 19 лютого 2019 року ОСОБА_4 працює вчителем англійської мови в ЗОШ № 223 І-ІІІ ступенів Святошинського району м. Києва.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Ч.ч. 2, 3 ст. 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Ч. 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

В постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Ст. 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

За вимогами ст.ст. 77-78 ЦПК України докази мають бути належними і допустимими. Підстави звільнення від доказування визначені у ст. 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачкою, як того вимагають положення ст. 81 ЦПК України, не надано належних доказів, які б давали суду передбачені законом підстави для збільшення визначеного раніше рішенням суду розміру аліментів, та не доведено ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, що свідчить про безпідставність заявленого позову.

Матеріали справи не містять довідки про заробітну плату ОСОБА_4 , доказів того, що її дохід зменшився після ухвалення судом рішення від 11 січня 2016 року про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач працює, має дохід та його розмір. Сторони у справі не скористались своїм правом, передбаченим ст. 84 ЦПК України, подати клопотання про витребування таких доказів судом.

Позивачка в 2017 році уклала шлюб, що не свідчить про погіршання її сімейного стану.

Сімейний стан відповідача також змінився, 27 жовтня 2018 року він уклав шлюб з ОСОБА_7 та у них народилась дочка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , виданим 27 жовтня 2018 року Південним районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, свідоцтвом про народження НОМЕР_4 , виданим 24 квітня 2019 року.

Щодо зміни стану здоров`я сторін будь-яких доказів суду не надано.

За таких обставин, з урахуванням того, що позивачкою не надано доказів на підтвердження погіршення чи поліпшення здоров`я сторін та їх матеріального стану, беручи до уваги наявність у відповідача іншої дитини, яка перебуває на його утриманні, відсутність у нього постійного доходу, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів.

Керуючись ст.ст. 7, 192 СК України, ст.ст. 4, 13, 18, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про збільшення розміру аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст складено 26 листопада 2019 року.

Суддя Бердянського

міськрайонного суду

Запорізької області О. М. Вірченко