ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/1835/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

секретар судового засідання Гриньова А.М.

за участю: представників учасників справи

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/11993/16-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 листопада 2018 року (суддя Салоїд Н.М.) у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідача, пояснення представників учасників справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У червні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа ДП «Проскурівм`ясопродукт», про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначало, що 22 січня 2015 року ДП «Проскурівм`ясопродукт» було підписано заяву про відкриття поточного рахунку, згідно з якою підприємство приєдналось до Умов та правил надання банківських послуг, тарифів банку, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування № б/н від 22.01.2015. Вказувало, що відповідно до договору ДП «Проскурівм`ясопродукт» було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок НОМЕР_1 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв`язку банку і клієнта.

Відповідно до вказаного вище договору банк надав ДП «Проскурівм`ясопродукт» кредитний ліміт на поточний рахунок у розмірі 200 000 грн., а підприємство зобов`язалося повернути ці кошти, сплатити проценти за диференційованою ставкою та винагороду за користування лімітом у строки та порядку, встановленими договором.

Крім того, зобов`язання ДП «Проскурівм`ясопродукт» за кредитом забезпечені договором поруки № POR253 від 23.01.2015, укладеного з відповідачем ОСОБА_1

Посилалось на те, що у зв`язку із порушенням зобов`язань за договором обслуговування кредитних лімітів на поточному рахунку станом на 19.05.2016 ДП «Проскурівм`ясопродукт» має заборгованість 447 531,24 грн., з них 200 000 грн. заборгованість за кредитом, 119 613,66 грн. заборгованість за відсотками, 104 517,58 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором, 23 400 грн. заборгованість з комісії за користування кредитом, яку позивач просив стягнути з поручителя ОСОБА_1 на свою користь.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 листопада 2018 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 447 531,24 грн., з них 200 000,0 грн. заборгованість за кредитом, 119 613,66 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом, 104 517,58 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов`язань, 23 400,00 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом та судовий збір в сумі 6712,97 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Вважає оскаржуване рішення суду незаконним та необґрунтованим. При цьому, посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та невідповідність висновків суду обставинам справи. Вказує, що судом не було враховано того, що його порука припинена внаслідок припинення основного зобов`язання. Апелянт посилається на те, що не поручався за виконання ДП «Проскурівм`ясопродукт» обов`язків за договором банківського обслуговування. Крім того, як зазначає апелянт, рішенням господарського суду вже стягнуто з вказаного ДП «Проскурівм`ясопродукт» заборгованість за кредитним договором, у зв`язку з чим, покладаючи цей борг ще й на поручителя, суд допустив подвійне стягнення.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 14 березня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 листопада 2018 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 04 вересня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Хмельницького апеляційного суду від 14 березня 2019 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В судовому засіданні представник відповідача Куц І.О. підтримав апеляційну скаргу.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні просила апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, місце і час слухання справи повідомлений належним чином.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ДП «Проскурівм`ясопродукт» не виконало своїх зобов`язань за кредитним договором, а тому банк вправі стягнути неповернутий кредит, нараховані відсотки, комісію та пеню з поручителя ОСОБА_1 . При цьому, зазначивши, що припинення основного зобов`язання внаслідок банкрутства ДП «Проскурівм`ясопродукт» не припинило поруку ОСОБА_1, оскільки банк реалізував своє право на стягнення заборгованості, звернувшись до суду з відповідним позовом, до моменту ліквідації юридичної особи - боржника.

Проте, такий висновок суду не в повній мірі ґрунтується на нормах чинного законодавства та фактичних обставинах справи.

Суд першої інстанції правильно виходив з того, що 22 січня 2015 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ДП «Проскурівм`ясопродукт» укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання підприємством заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 10 т. 1).

До кредитного договору банк додав Витяг із «Тарифів Банку» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ (а.с. 11-24 т. 1).

ДП «Проскурівм`ясопродукт» та АТ КБ «Приватбанк» визначили, що цей договір, а саме - обслуговування кредитного ліміту на поточному рахунку клієнта, набирає чинності з моменту надання клієнтом розрахункових документів на використання ліміту у межах зазначених ним сум, та діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов`язань сторонами за цим договором (п. 3.2.1.6.1 Умов та Правил).

Згідно з п. 3.2.1.1.11 Умов та Правил за сумами кредиту, отриманими клієнтами як до 31 січня 2015 року включно, так і з 01 лютого 2015 року, та до моменту обнуління кредитного ліміту періодом безперервного користування кредитом є період часу, протягом якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку. Початком періоду безперервного користування кредитом вважається перший день, починаючи з якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня. Зменшення або збільшення заборгованості за кредитом у ці періоди не впливають на зміну дати закінчення періоду безперервного користування кредитом. Датою закінчення періоду безперервного користування кредитом вважається день, по закінченні якого на поточному рахунку зафіксовано нульове дебетове сальдо. Період безперервного користування «кредитним лімітом на поточному рахунку» - не більше 30 днів.

Для пільгового користування лімітом (розрахунок відсотків здійснюється за процентною ставкою в розмірі 0 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості) клієнт повинен був обнулити кредитний ліміт: у разі, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 1-го до 20-го (включно) числа поточного місяця, - в будь-який з днів по 25-е число поточного місяця; у разі, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 21-го до кінцевого числа поточного місяця, - в будь-який з днів по 25-е число наступного місяця.

Якщо дебетове сальдо не було обнулене згідно з вказаними умовами, то з 26-го числа на залишок заборгованості починають нараховуватися відсотки за користування кредитом за ставкою 36 % річних.

ДП «Проскурівм`ясопродукт» та АТ КБ «Приватбанк» домовилися, що у разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня, кредит вважається простроченим, а грошові зобов`язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні будь-якого з грошових зобов`язань клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п. 3.2.1.4.1.3 Умов та Правил).

Відповідно до п. 3.2.1.4.9 Умов та Правил розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом.

За змістом п. 3.2.1.4.4 Умов та Правил ДП «Проскурівм`ясопродукт» зобов`язалося 1-го числа кожного місяця сплачувати АТ КБ «Приватбанк» комісію за використання кредитного ліміту у розмірі 0,9 % від суми максимального сальдо кредиту, що існував на кінець банківського дня за попередній місяць.

Проведення платежів позичальника у порядку обслуговування кредитного ліміту мало проводитися банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання до умов і правил надання банківських послуг. Банк вправі був продовжити вказаний строк кредитування (п. 3.2.1.1.8 Умов та Правил).

У п. 3.2.1.2.3.4 Умов та правил сторони визначили, що у випадку порушення позичальником зобов`язання за кредитним договором банк має право: змінити умови кредитування - зажадати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов`язань за кредитом в повному обсязі шляхом подання відповідного повідомлення; розірвати угоду про кредитування в судовому порядку; здійснити одностороннє розірвання угоди про кредитування з направленням клієнту повідомлення. При цьому за зобов`язаннями, строки виконання яких не наступили, терміни вважаються, що настали, в зазначену в повідомленні дату, а клієнт зобов`язується повернути банку суму кредиту в повному об`ємі, відсотки за фактичний строк його користування, повністю виконати інші зобов`язання.

Крім того, за порушення строків сплати відсотків за користування кредитом і винагороди ДП «Проскурівм`ясопродукт» зобов`язалося сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення (п. 3.2.1.5.1 Умов та Правил).

За умовами вказаного договору позичальник отримав кредит у розмірі 200 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, з яких 63002 грн. позичальником отримано 29.01.2015, 136 998 грн. - у період з 01 лютого до квітня 2015 року (а.с. 26 т. 1).

На забезпечення виконання зобов`язання за вказаним кредитним договором, 23 січня 2015 року між банком та ОСОБА_1 було укладено договір поруки, за умовами якого поручитель зобов`язався солідарно з позичальником відповідати перед банком за виконання ним зобов`язання по вказаному кредитному договору (а.с. 28-29 т. 1).

Сторони за договором поруки домовились, що порука за цим договором припиняється через 15 (п`ятнадцять) років після укладення цього договору (п. 4.1 договору).

За п. 1.2 договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за угодою 1 і угодою 2 в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 10 грудня 2015 року стягнуто з ДП «Проскурівм`ясопродукт» на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за спірним кредитним договором станом на 19 листопада 2015 року, а саме: 200 000 грн - неповернутого кредиту, 62 991 грн 44 коп. - процентів, 37 254 грн 55 коп. - пені, 12 600 грн - комісії за користування кредитом (а.с. 43-56 т. 1). Зазначене судове рішення не виконано.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 23 травня 2018 року визнано ДП «Проскурівм`ясопродукт» банкрутом і ліквідовано його.

04 червня 2018 року в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстровано припинення ДП «Проскурівм`ясопродукт».

АТ КБ «ПриватБанк» вказувало про те, що ДП «Проскурівм`ясопродукт» та ОСОБА_1 , як позичальник і поручитель, взяті на себе зобов`язання не виконували, на вимоги банку не реагували, внаслідок чого станом на 19 травня 2016 року виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 447 531 грн 24 коп., з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 200 000 грн, заборгованість за відсотками у розмірі 119 613 грн 66 коп., пеня у розмірі 104 517 грн 58 коп., комісія за користування кредитом у розмірі 23 400 грн., яку банк просив стягнути на свою користь.

За правилом статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з пунктами 3 та 4 частини першої статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків.

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

У статті 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

У частині першій статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

При ухваленні рішення, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з факту невиконання позичальником ДП «Проскурівм`ясопродукт» взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, а тому АТ КБ «Приватбанк» вправі вимагати від поручителя сплати неповернутого кредиту. При цьому, суд першої інстанції правильно встановив, що у даних правовідносинах порука ОСОБА_1 не припинена.

Оскільки частиною 1 статті 559 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 609 ЦК України, зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

З огляду на те, що ДП «Проскурівм`ясопродукт» припинено 04.06.2018, і банк до внесення запису до відповідного реєстру про припинення боржника реалізував своє право на стягнення заборгованості з поручителя, пред`явивши до нього позов у червні 2016 року, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що припинення основного зобов`язання внаслідок ліквідації юридичної особи - боржника за цим зобов`язанням не припиняє поруки.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 23 травня 2018 року (справа № 756/15191/14-ц) та від 31 травня 2018 року (справа № 25/054-12).

А тому, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про припинення поруки внаслідок припинення основного зобов`язання у зв`язку з припиненням юридичної особи боржника є безпідставними.

Проте, висновок суду про стягнення заборгованості з поручителя у розмірі 447 531 грн. 24 коп. не в повній мірі відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 19.05.2016 та пояснень представника позивача, позичальник ДП «Проскурівм`ясопродукт», отримавши кредит у розмірі 200 000 грн., не обнулив кредитний ліміт у строки та порядок визначений умовами договору та станом на 24.07.2015 кредит вважається простроченим, а позичальник несе обов`язок щодо повернення кредиту в повному обсязі.

Станом на 24.07.2015 розмір заборгованості за кредитним договором становить: по тілу кредиту - 200 000 грн., по відсотках - 26280 грн. 33 коп., по пені - 2713 грн.85 коп., по комісії - 5400 грн.

Колегія суддів вважає безпідставними позовні вимоги банку в частині стягнення відсотків за користування кредитними коштами за період з 25.07.2015 по 19.05.2016 (дата визначення заборгованості відповідно до позовних вимог).

Оскільки, у межах строку кредитування по 24.07.2015 позичальник мав повертати кредит і сплачувати відсотки, а починаючи з 25.07.2015 у позичальника виник обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги банком повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України, вимоги про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування (по 24.07.2015).

В подальшому, права та інтереси банку підлягають захисту згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Проте, такі вимоги позивачем до поручителя за кредитним договором не заявлялися.

При застосуванні наведених норм права до спірних правовідносин апеляційний суд, відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, враховує висновок щодо застосування відповідних норм права, викладений Верховним Судом у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12.

Отже, підстав для стягнення з поручителя відсотків за користування кредитними коштами, пені і комісії, нарахованих після настання терміну повернення кредиту, немає.

Тому, стягненню підлягають лише тіло кредиту - 200 000 грн., відсотки в розмірі 26280 грн. 33 коп. та комісія в сумі 5400 грн., нараховані станом на 24.07.2015.

З розрахунку заборгованості по кредиту також встановлено, що заборгованість по пені в розмірі 2713 грн. 85 коп., яка виникла станом на 24.07.2015, сплачена 21.08.2015.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції підлягає зміні.

На підставі п. 3 ч. 2 і ч. 13 ст. 141 ЦПК України, розподіл судових витрат проводиться пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (51,77%). Таким чином, з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3475 грн. 30 коп., та з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 11317 грн. 99 коп. (48,23%), сплачених ним при подачі апеляційної та касаційної скарг.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 листопада 2018 року змінити, зменшивши суму заборгованості, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк», по відсотках до 26280 грн. 33 коп., заборгованості по комісії за користування кредитом до 5400 грн., та загальної суми заборгованості по кредиту до 231 680 грн. 33 коп. та судового збору до 3475 грн. 30 коп.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1а, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14360570) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) 11317 грн. 99 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11 листопада 2019 року.

Суддя-доповідач /підпис/ І.В. П`єнта

Судді: /підпис/ А.П. Корніюк

/підпис/ О.І. Талалай

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду І.В. П`єнта