Номер провадження: 22-ц/813/3259/19
Головуючий у першій інстанції Шенцева О. П.
Доповідач Ващенко Л. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2019 року м. Одеса

Колегія суддів Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді Ващенко Л.Г.

суддів - Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

за участі секретаря - Чепрас А.І.

з участю: представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача акціонерного товариства «Альфа-Банк»

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника акціонерного товариства «Альфа-Банк» (правонаступник публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 23 листопада 2018 року про забезпечення позову (одноособово суддя Шенцева О.П.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до державного реєстратора прав на нерухоме майно Одеської філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» Шкоди Тетяни Миколаївни, акціонерного товариства «Альфа-Банк» (правонаступник публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк») про скасування рішення про державну реєстрацію нерухомого майна,

II. ОПИСОВА ЧАСТИНА

21.11.2018 року ОСОБА_2 звернувся із позовом до державного реєстратора прав на нерухоме майно Одеської філії КП «Реєстрація нерухомості» Шкоди Т.М. (далі-держреєстратор), акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі-Банк) про скасування рішення щодо реєстрації права власності на нерухоме майно у вигляді квартири.

Представник позивача подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23.11.2018 року заяву представника ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 до розгляду справи по суті.

Банк в особі представника не погодився із ухвалою суду і подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, посилаючись на її незаконність, порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга представника Банка зазначає:

З наданих позивачем додатків вбачається, що предмет іпотеки, за яким перейшло право власності до Банка, Банку належить лише Ѕ частина квартири АДРЕСА_1 (предмета іпотеки).

Ухвалою суду про забезпечення позову, накладено арешт на всю квартиру АДРЕСА_1

До суду з аналогічним позовом звернулась також ОСОБА_3 до держреєстратора щодо скасування рішення щодо реєстрації права власності за Банком на спірну квартиру АДРЕСА_1 (справа № 522/19990/18), і на підставі ухвали суду у зазначеній справі також накладено арешт на спірну квартиру.

Наведене свідчить про те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , зловживаючи своїми процесуальними правами, наклали два арешти в якості забезпечення позову на один об`єкт нерухомого майна.

Представником ОСОБА_2. і ОСОБА_8 . у справах № 522/19990/18, № 522/20508/18 є адвокат Лоскутов С.П., тому нема підстав для ствердження того, що ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , діють як окремі незалежні особи, а їхні дії направлені на захист саме свого індивідуального порушеного права.

З дій ОСОБА_4 і ОСОБА_9 вбачається зловживання інструментом захисту порушеного права сторони, оскільки наразі існує два позови про скасування державної реєстрації і дві ухвали про забезпечення позову з накладенням арешту на всю квартиру (тобто два арешти на один предмет спору), а не на його частину, право власності яке у минулому належало позивачу ОСОБА_2..

У порушення п. 6 ч. І ст. 151 ЦПК України, заявник не виклав пропозиції щодо зустрічного забезпечення, оскільки забезпечення позову може спричинити збитки відповідачу.

В результаті не сплати боржниками заборгованості за кредитним договором, щоденно збільшується заборгованість, крім того, вбачається динамічне зростання курсу валюти (кредит у валюті), ціни на нерухомість знижуються, Банк замовив експертний висновок, згідно якого предмет іпотеки оцінили у - 2 259 533,82 грн.

Оскільки позивач є іпотекодавцем 1/2 частини спірного майна, підсумовуючи дії ОСОБА_3 , ОСОБА_2 . , які оскаржують реєстрацію права власності на нерухоме майно в окремих провадженнях по яких прийняті 2 ухвали про забезпечення позову, тобто відсутня добросовісність при використанні свого права на звернення до суду, Банк обґрунтовує суму зустрічного забезпечення у розмірі 500 000,00 грн..

При цьому, Банк виходив з оцінки предмета іпотеки порівну (1/2 частина предмета іпотеки на кожного), зважаючи на принцип доцільності та розумності, 2 поділив порівну відповідну суму поділено для реальної можливості виконання відповідного забезпечення позивачем та задля запобігання позивачем зловживанню забезпеченням і процесуальними правами у майбутньому при розгляді справи.

Застосування забезпечення позову є необґрунтованими та передчасними, так як позивач не надав доказів того, що після реєстрації права власності на предмет іпотеки за Банком, Банк проводить активні дії чи спроби щодо продажу відповідного об`єкта або відчуження його на користь третьої особи.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_4 просить скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін, зазначаючи:

Із позовної заяви вбачається, що предметом спору є рішення державного реєстратора щодо реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 за Банком та скасування цього рішення.

Суд виходив з того, що у даному випадку між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, у разі невжиття заходів забезпечення позову.

Суд зазначив, що відчуження відповідачем належного позивачеві майна, а саме квартири, може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому, у разі задоволення позовних вимог позивача, а заявлена позивачем заява про забезпечення позову є співмірною із заявленими позивачем вимогам.

З урахуванням даних обставин, суд прийшов до висновку, що невжиття заходів забезпечення позову в частині накладення арешту на вищезазначену квартиру може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому.

Апелянт не надав суду достатніх і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається, як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваної ухвали та доводів апеляційної скарги.

Що стосується питання щодо можливості застосування зустрічного забезпечення, то воно є безпідставним, так як підстави для застосування зустрічного забезпечення, передбачені ч. 3 ст. 154 ЦПК України, в даному випадку відсутні, а в інших випадках застосування зустрічного забезпечення є правом суду, а не обов`язком, тому незастосування зустрічного забезпечення, у даному випадку, не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду.

III. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Суд першої інстанції, задовольняючи заяву про забезпечення позову виходив з того, що між сторонами існує спір щодо права власності стосовно нерухомого майна, вимоги про забезпечення є обґрунтованими та співмірними із заявленими вимогами, невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду (а.с.27-29).

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Суд, за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ст. 149 ч.ч.1,2 ЦПК України).

Позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті (ст. 150 ч.чЛ-3,10 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається наступне.

21.11.2018 року у суді зареєстрована позовна заява ОСОБА_4 до держреєстратора, Банка про скасування рішення держреєстратора щодо права власності на нерухоме майно (а.с. 2-5).

Суд, вирішуючи заяву представника позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на всю квартиру АДРЕСА_1 , залишив поза увагою, що позивачу ОСОБА_4 у спірній квартирі належала лише Ѕ частина спірної квартири (а.с.6-14).

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, повинен пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Посилання представника позивача, як на реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, на повідомлення Банка від 26.03.2018 року про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням (а.с.17), не є підставою для ствердження про доведеність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, оскільки саме після зазначеного повідомлення Банку, держреєстратором були вчинені дії з реєстрації права власності на спірне нерухоме майно за Банком шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням.

Заходи забезпечення позову, які просив застосувати представник позивача і які застосував суд - шляхом накладення арешту на всю квартиру, не є співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки до перереєстрації права власності у спірній квартирі позивачу належала лише Ѕ частина.

З матеріалів справи вбачається, що у провадженні Приморського районного суду м. Одеси з вересня 2018 року перебуває цивільна справа № 522/19990/18 за позовом ОСОБА_3 до держреєстротора та Банка, третя особа ОСОБА_4 , про скасування рішення щодо реєстрації права власності на спірну квартиру.

Тому, відповідно до ст. 188 ЦПК України, суду першої інстанції доцільно вирішити питання про об`єднання позову ОСОБА_2 і позову ОСОБА_3 до держреєстротора та Банка, про скасування рішення щодо реєстрації права власності на спірну квартиру, оскільки в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Зважаючи на те, що заява представника ОСОБА_4 про забезпечення позову не містить належних обґрунтувань реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у справі, заходи забезпечення позову, про які просив представник позивача, не є співмірними із заявленими позовними вимоги, ухвала суду від 23.11.2018 року підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (ст. 376 ч.І п.п.1-4 ЦПК України).

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції дійшов небґрунтованого висновку про задоволення заяви щодо забезпечення позову, суд неправильно застосував норми ст. ст. ст. 149, 150 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з прийняттям нового судового рішення.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника акціонерного товариства «Альфа-Банк» (правонаступника публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк») - задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 23 листопада 2018 року про забезпечення позову - скасувати.

Відмовити представнику ОСОБА_2 у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 27.11.2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду Л.Г. Ващенко

Л.М. Вадовська

Г.Я. Колесніков