Ічнянський районний суд Чернігівської області
Справа №733/889/17
№ 4-с/733/1/19
У Х В А Л А

Іменем України

"28" лютого 2019 р. Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі :

головуючого судді Т.В. Карапиш

при секретарі В.Ю. Донченко

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ічня скаргу ОСОБА_1 на постанову старшого державного виконавця Ічнянського районного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ у Чернігівській області ОСОБА_2 по виконавчому провадженню № 58079907 від 14 січня 2019 року про стягнення виконавчого збору,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною скаргою, в якій просив визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Ічнянського районного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ у Чернігівській області ОСОБА_2 від 14 січня 2019 року, винесену у виконавчому провадженні № 58079907 про стягнення з нього виконавчого збору в сумі 778 гривень 18 копійок та 702,59 доларів США. Вимоги обґрунтовані тим, що підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження про стягнення із боржника грошових коштів є вчинення державним виконавцем дій по фактичному стягненню із боржника на користь стягувача зазначених у виконавчому документі сум, а виконавчий збір обраховується лише від розміру фактично стягнутих сум. Але на дату винесення постанови про стягнення виконавчого збору фактичне виконання судового рішення не відбулось, заходи примусового виконання виконавчого документу державним виконавцем не вживались, а тому вищевказана постанова є неправомірною та передчасною

07 лютого 2019 року до суду надійшло заперечення державного виконавця на подану скаргу, в якому остання просила відмовити ОСОБА_1 в її задоволенні в повному обсязі, та як постанова про стягнення виконавчого збору винесена відповідно до норм чинного законодавства України.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, але надав суду заяву про розгляд справи без його участі, підтримавши повністю подану ним скаргу.

Дослідивши матеріали скарги, суд прийшов до наступного висновку.

За нормами статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад, зокрема забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ч.1 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Порядок розгляду скарг регламентований розділом VII Цивільно-процесуального кодексу України

Проте, згідно ч.2 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до частини першої статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Аналіз наведених правових положень у сукупності з обставинами цієї справи дають підстави для висновку, що спір з приводу оскарження постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, прийнятої під час дії Закону України № 1404-VIII «Про виконавче провадження», підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, було видано виконавчий документ, що знаходився на примусовому виконанні у державного виконавця.

Виходячи з вищевикладених положень, вимоги даної скарги в порядку судового контролю за виконанням судових рішень задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що між сторонами виник спір, що підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Розяснити ОСОБА_1 право на звернення з вищевказаною скаргою до окружного адміністративного суду в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст. 447-451 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову старшого державного виконавця Ічнянського районного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ у Чернігівській області ОСОБА_2 по виконавчому провадженню № 58079907 від 14 січня 2019 року про стягнення виконавчого збору відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Карапиш Т.В.