РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/22424/18

Пров. №2/766/770/19

28 лютого 2019 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі: головуючого судді Ус О.В., секретар судового засідання Дровосєкова В.М., з участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань міського суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 13 листопада 2018 року звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинку № 3 провулок 2-ий Наскрізний у м.Херсоні на підставі ч.2 ст. 405 ЦК України, оскільки не проживає у вказаному житловому будинку, підстави для продовження терміну зберігання за нею права користування спірним житлом на підставі ст. 71ЖК України відсутні, участі в оплаті комунальних послуг не приймає, що свідчить про втрату інтересу, а тому є такою, що втратила право проживання.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17 грудня 2018 року відкрите спрощене позовне провадження у справі, призначене перше судове засідання на 14.01.2019 р., яке відкладене на 28.02.2019 р. за клопотанням відповідача яка не отримала позовної заяви та доданих до неї документів.

В судовому засіданні позивач підтримала позов, вказала на те, що відповідач є її онукою, у спірному житлі не проживала ніколи, просила позов задовольнити.

Відповідач позов не визнала, оскільки вважає, що позивач не пускає її у спірне житлове приміщення. До правоохоронних органів ніколи не зверталася, оскільки не бажала конфліктувати з бабусею.

Судом встановлені наступні фактичні обставини, та зміст спірних правовідносин.

Позивач є власником будинку № 3 по провулку 2-ий Наскрізний у м.Херсоні на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 від 25.09.2018р. (арк справи 8).

Право власності зареєстровано 25.09.2018 р., що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (арк. справи 9-10).

Згідно довідки про склад сімї від 31.10.2018 р., виданої головою органу самоорганізації населення №5, за даними домової книги у будинку № 3 по провулку 2-ий Наскрізний у м.Херсоні зареєстровані ОСОБА_4 брат померлого ОСОБА_3, та племінниця померлого ОСОБА_3 відповідач по справі ОСОБА_2

Не є спірним у справі та визнано сторонами, що відповідач ОСОБА_2 є онукою позивача ОСОБА_1, сторони мають неприязні стосунки.

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Конституційне право на житло містить заборону примусового позбавлення житла, тобто кореспондується з обов'язком держави створювати умови для захисту цього права.

Основною гарантією реалізації конституційного права на житло є закріплення принципу, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, зокрема кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Згідно зі статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

У відповідності із ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.

Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї (ч. 1 ст. 383 ЦК України).

Згідно ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік.

В пункті 39 Постанови Пленуму ВСС України № 5 від 07.02.2014 р. "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" зазначається, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК).

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 25.09.2015 р. була узагальнена практика застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок. Згідно ст. 1 Постанови право на житло належить до сфери прав будь-якої людини. Забезпечення житлом є життєвою необхідністю і одним із основних прав громадян незалежне від рівня економічного розвитку держави. У зв'язку із цим ст. 25 Загальної декларації прав людини визначає, що кожна людина має право на такий життєвий рівень, який включає харчування, одяг та житло. Відповідно до частини 1 статті 405 ЦК України передбачено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

У частині другій цієї статті зазначено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідач ОСОБА_2 у встановлений законом спосіб зареєстрована у спірному житловому приміщенні, доказів на спростування цієї обставини позивачем не надано.

Сторін повязують сімейні відносини на підставі кровного споріднення.

Поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та правил процесуального закону щодо оцінки доказів.

Відповідачем не доведено, що позивач створює їй перешкоди у користуванні спірним житлом.

Позивач ОСОБА_1 набула право власності на спірне житлове приміщення 25.09.2018 р., хоча і не зареєстрована у будинку.

Відповідач ОСОБА_2 через зміну власника з 25.09.2018 р. є членом сімї нового власника своєї бабусі ОСОБА_1

З аналізу ст. 405 ч.2 ЦК України відповідач ОСОБА_2 може бути визнана такою, що втратила право користування спірним житлом у разі її непроживання більше ніж 1 рік, починаючи з 25.09.2018 р. без поважних причин, за відсутністю домовленості між нею та власником житла ОСОБА_1

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено на підставі п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні.

Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися.

Рішення в повному обсязі складене 28 лютого 2019 року.

На підставі ст. 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 133, 141, 258-260, 263-265, 274, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) до ОСОБА_2 (паспорт серії МР 429927, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Херсонського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п.15.5 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяОСОБА_5