Справа № 645/7107/18
Провадження № 2/645/604/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2019 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючий - суддя Сілантьєва Е.Є.,

за участю секретаря судових засідань - Момот О.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_3,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, який в процесі роозгляду справи уточнила, в якому просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_3, зареєстрований 06 серпня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1180; після розірвання шлюбу залишити прізвище «ОСОБА_2»; стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 2000,00 грн. щомісячно, починаючи з 27.11.2018 року і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 704,80 грн.

На обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 06.08.2011 року між нею та ОСОБА_3 укладено шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина зареєстрована та проживає разом з позивачем. Через різні погляди на життя та його цінності, ведення особистого господарства та інші побутові причини, спільне життя не склалося, зникли почуття на яких ґрунтуються сімейні відносини: почуття взаєморозуміння, поваги, любові і довіри. У зв'язку із взаємним непорозумінням стали виникати чисельні сварки, які призвели до того, що сторони стали проживати окремо один від одного. Донька постійно проживає разом з позивачем та знаходиться лише на її утриманні. Усі обов'язки щодо виховання дитини та матеріального її утримання позивач виконує самостійно, відповідач не цікавиться життям доньки, ухиляється від надання будь-якої матеріальної допомоги. Вказує, що на теперішній час стан здоров'я відповідача відмінний, має дохід, працює в службі таксі «3040», кошти на утримання дитини не надає, хоча має для цього всі можливості. На утриманні інших неповнолітніх дітей та батьків похилого віку не має.

Позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 не заперечував проти розірвання шлюбу. Вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дітей вважав завищеними, при визначені їх розміру просив врахувати суд, що він офіційно не працює, працює тільки коли є робота, просив визначити розмір аліментів, який буде меншим, ніж просить позивач.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03.12.2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по даній цивільній справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 06 серпня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1180 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2).

Від шлюбу мають неповнолітню дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3, видане 28.02.2012 року Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 102) .

Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні, проживають окремо один від одного, не ведуть спільне господарство, відсутній сімейний бюджет. Між ними відсутнє взаєморозуміння та різні погляди на життя, що призвело до втрати почуття поваги та довіри один до одного. Кожен має протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Поновлювати шлюбно-сімейні відносини сторони не бажають. Майнового спору не мають.

Відповідно зі ст.112 Сімейного Кодексу України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

В судовому засіданні позивач заявила клопотання залишити їй прізвище "ОСОБА_2", суд задовольняє вказане клопотання.

З врахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що сторони дійшли до остаточного висновку про припинення сімейних відносин, на примирення не згодні, суд вважає необхідним шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвати, так як подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе.

Крім того, судом встановлено, що відповідач відповідач з сім'єю не проживає, допомогу на утримання дітей не надає, діти знаходяться на повному утриманні позивача.

Позивач ОСОБА_2 проживає разом з донькою за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується поясненнями сторін в судовому засіданні.

Позивачка зазначає, що відповідач не бажає добровільно регулярно надавати аліменти на утримання неповнолітніх дітей, хоча має до того матеріальну можливість, так як є працездатною особою.

Відповідно до положень ст. ст. 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усі діях щодо дітей першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

В ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплено обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При встановленні розміру аліментів, суд керується вимогами ст.182 СК України та роз'ясненнями, які містяться в п.17 Постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та вирішуючи питання щодо розміру аліментів враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 183 Сімейного Кодексу України частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

Пленум Верховного Суду України в п. 17 своєї Постанови від 15.05.2006 року №3 роз'яснив судам, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Частиною 2 ст.18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані надавати матеріальну допомогу на утримання дітей.

Визначаючи розмір аліментів, суд керується ст.ст. 181, 183, 184 СК України, тобто аналогічними нормами, які передбачають, що аліменти можуть присуджуватися в частці від доходу і ( або) у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно із ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень, суд визначає розмір аліментів на утримання доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1300 гривень, щомісячно, починаючи з 27.11.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі і оплата праці (грошове забезпечення), з якої відраховують аліменти.

Обов'язок проведення індексації розміру аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме, положеннями ст. 184 СК України, що зобов'язує державного виконавця проводити таку індексацію без додаткового судового рішення, керуючись при цьому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року за № 1078, з наступними змінами та доповненнями.

Положенням ст. 191 СК України визначено, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Суд звертає увагу сторін, що відповідно до ст. 179 СК аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім'я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоров'я дитини, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї.

Суду не надано даних про наявність на утриманні відповідача утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов'язку утримувати дитину.

При визначенні розміру аліментів на дитину у твердій грошовій сумі суд враховує, що відповідач працездатний, однак на час ухвалення рішення судом не працює, за станом здоров*я здоровий, працездатний, має на утриманні доньку, аліментів більш нікому не сплачує.

Враховуючи рівний обов*язок батьків щодо утримання дітей, виходячи із зазначених у статті 3 ЦК України засад розумності, справедливості і добросовісності цивільного законодавства та приймаючи до уваги ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», згідно якої прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років в розрахунку на місяць з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4, які не можуть бути меншими, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто не менше 1013,50 грн., у розмірі 1 300,00 грн. щомісячно, починаючи з 27.11.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченої суми судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу слід повністю покласти на відповідача. У зв'язку з тим, що при поданні позовної заяви про стягнення аліментів позивач був звільнений від сплати судового збору, позовні вимоги в цій частині задоволені, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь держави судового збору у розмірі 704,80 грн. за подання позовної заяви про стягнення аліментів на неповнолітню дитину.

Крім того, у відповідність до положень ч.1 п.1) ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» ст.ст.7, 8, 12, 13, 141, 206, 247, 258-259, 268 ЦПК України, ст.ст.110, 111, 112, 114, 180,181,182,184,192 СК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовільнити частково.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 06 серпня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1180 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2) - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище «ОСОБА_2».

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1 300 грн. (одна тисяча триста гривень) 00 коп., щомісячно, починаючи з 27.11.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 у розмірі аліментів за один місяць. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_1, зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1.

Відповідач - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_2

Повне судове рішення складено 14.01.2019 року.

Головуючий суддя --