Справа № 303/4421/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 лютого 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

судді-доповідача : Готри Т.Ю.,

суддів : Собослоя Г.Г., Куштана Б.П.,

з участю секретаря : Юрочко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2, на заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду від 15 листопада 2018 року, постановлене суддею Куцкір Ю.Ю., повний текст рішення складено 15.11.2018 року, в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича, приватного виконавця Ярошевського Д.А. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

У липні 2018 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича, приватного виконавця Ярошевського Д.А. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що у кінці червня 2018 року їй стало відомо, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. 31 жовтня 2017 року було вчинено виконавчий напис №24838 про стягнення з неї на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості по договору кредиту №305/207-Ж від 27.12.2006 року, а саме : простроченої заборгованості - 6 696,06 доларів США та простроченої заборгованості по нарахованим процентам - 8 370,59 доларів США. Всього загальна сума заборгованості становить 15 066,65 доларів США.

Зазначена заборгованість проводиться за період з 12 вересня 2016 року по 12 вересня 2017 року.

Вказаний виконавчий напис банк пред'явив до виконання приватному виконавцеві Ярошевському Д.І., в результаті чого було відкрито виконавче провадження за №56621496.

18.06.2018 року по даному виконавчому провадженню винесено постанову про арешт боржника. А вже в кінці червня 2018 року позивачу стало відомо про існування зазначеного виконавчого провадження та виконавчого напису нотаріуса.

ОСОБА_2 просила суд визнати вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат». Зокрема, посилалась на те, що жодних вимог про усунення нею порушень і про намір вчинити певні дії, вона не отримувала. Вчиняючи спірний виконавчий напис нотаріус не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, тобто не перевірив чи є безспірною сума, яку ПАТ «Укрсоцбанк» просив стягнути з неї. А також нотаріус не врахував, що заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 18 листопада 2013 року з неї на користь ПАТ «Укрсоцбанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором №305/207-Ж від 27 грудня 2006 року в сумі 12 226,42 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 97 725,79 грн, з яких : 7 412 доларів США, що еквівалентно 59 244,12 грн - сума заборгованості за кредитом; 3 861,85 доларів США, що еквівалентно 30 867,8 грн - сума заборгованості за відсотками; 466,16 доларів США, що еквівалентно 3 726,05 грн - пеня за несвоєчасне повернення кредиту та 486,40 доларів США, що еквівалентно 3 887,82 грн - за несвоєчасне повернення відсотків.

На виконання зазначеного судового рішення було відкрито виконавче провадження №56019749, в ході виконання якого нею було сплачено 106 833 гривень (борг та винагороду виконавцю), що стверджує доданими до позовної заяви квитанціями.

За наведених обставин, просила суд визнати виконавчий напис №24838 про стягнення заборгованості у розмірі 15 066,65 доларів США, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. 31 жовтня 2017 року таким, що не підлягає виконанню.

Заборонити відповідачеві та органам ДВС (в тому числі приватному виконавцеві Ярошевському Д.А.) вчиняти будь-які дії стосовно спірного майна до моменту вирішення спору по суті та зупинити стягнення по ВП №56621496.

Заочним рішенням Мукачівськоо міськарйонного суду Закарпатської області від 15 листопада 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати зазначене рішення, як постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права, і ухвалити нове рішення, яким її позов задовольнити.

У судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримав.

Приватний виконавець Крегул І.І. не заперечував щодо задоволення апеляційної скарги.

Представник відповідача ПАТ «Укрсоцбанк», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А. у судове засідання не з»явилися, хоча про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому їх неявка згідно ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_6, приватного виконавця Крегула І.І., перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи та матеріали виконавчого провадження, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із того, що позивачка не довела, що суми зазначені у виконавчому написі не є безспірними.

Проте, апеляційний суд з висновком суду першої інстанції погодитись не може, оскільки такого суд дійшов з порушенням норм матеріального і процесуального права за таких обставин.

З матеріалів справи слідує, що 27 грудня 2006 року між АКБ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №305/207-Ж, відповідно до якого позичальник отримала кредит в сумі 11 000 доларів США зі сплатою відсотків 13,2% річних за користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 26 грудня 2016 року.

У зв'язку з неналежним виконанням позичальником ОСОБА_2 своїх зобов'язань за кредитним договором, заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 18 листопада 2013 року з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» було стягнуто заборгованість за кредитним договором №305/207-Ж від 27 грудня 2006 року в сумі 12 226,42 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 97 725,79 грн, з яких : 7 412 доларів США, що еквівалентно 59 244,12 грн - сума заборгованості за кредитом; 3 861,85 доларів США, що еквівалентно 30 867,8 грн - сума заборгованості за відсотками; 466,16 доларів США, що еквівалентно 3 726,05 грн - пеня за несвоєчасне повернення кредиту та 486,40 доларів США, що еквівалентно 3 887,82 грн - за несвоєчасне повернення відсотків (а.с.12).

На виконання зазначеного судового рішення було відкрито виконавче провадження №56019749, в ході виконання якого ОСОБА_2 було сплачено 157 646,82 гривень боргу, що стверджується наданим приватним виконавцем Крегулом І.І. в суді апеляційної інстанції платіжним дорученням №107 від 06.06.2018 року на суму 70 837,85 гривень, платіжним дорученням №110 від 08.06.2018 року на суму 8 105,92 гривень та меморіальним ордером від 04.06.2018 року на суму 78 703,05 гривень, призначення платежу в яких зазначено - погашення заборгованості у ВП №56019749, копії яких містяться і у матеріалах справи (а.с.13-14).

Однак, після звернення до суду з указаним позовом, відповідач ПАТ «Укрсоцбанк» 31 жовтня 2017 року звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. із заявою про вчинення виконавчого напису, вважаючи, що зазначена у заяві сума заборгованості позичальника ОСОБА_2 є безспірною.

31 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. вчинено виконавчий напис №24838 про стягнення на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості, що виникла по договору кредиту №305/207-Ж від 27.12.2006 року, боржником за яким є ОСОБА_2, а саме : прострочену заборгованість - 6 696,06 доларів США та прострочену заборгованість по нарахованим процентам - 8 370,59 доларів США. Всього загальна сума заборгованості становить 15 066,65 доларів США.

Зазначена заборгованість проводиться за період з 12 вересня 2016 року по 12 вересня 2017 року.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Та обставина, що на час вчинення виконавчого напису сума заборгованості не була безспірною, стверджується тим, що кредитор використав право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, та пені за порушення умов договору шляхом стягнення цих коштів у судовому порядку, що стверджується заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 18 листопада 2013 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором №305/207-Ж від 27 грудня 2006 року в сумі 12 226,42 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 97 725,79 грн., з яких : 7 412 доларів США, що еквівалентно 59 244,12 грн - сума заборгованості за кредитом; 3 861,85 доларів США, що еквівалентно 30 867,8 грн - сума заборгованості за відсотками; 466,16 доларів США, що еквівалентно 3 726,05 грн - пеня за несвоєчасне повернення кредиту та 486,40 доларів США, що еквівалентно 3 887,82 грн - за несвоєчасне повернення відсотків

Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов'язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку повернення кредиту у повному обсязі. А тому подальше нарахування відсотків на прострочену заборгованість, після зміни строку виконання зобов'язання у повному обсязі, є неправомірним, так як право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред'явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В даному випадку кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов'язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів за період з 12 вересня 2016 року по 12 вересня 2017 року після ухвалення вище зазначеного судового рішення від 18 листопада 2013 року.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 4 липня 2018 року (справа №14-154цс18).

Таким чином, апеляційний суд вважає, що вказаний виконавчий напис був вчинений з порушенням вимог закону, що є підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Стосовно позовної вимоги ОСОБА_2 про заборону відповідачеві та органам ДВС (в т.ч. приватному виконавцю Ярошевському Д.А.) вчиняти будь-які дії стосовно спірного майна до моменту вирішення спору по суті та зупинити стягнення по ВП №56621496, то апеляційний суд вважає, що у задоволенні цієї вимоги слід відмовити, оскільки органи ДВС не є відповідачем у даній справі і у позовній заяві не зазначено майно стосовно якого позивачем заявлено цю вимогу.

За наведених вище обставин, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції відповідно до ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення, яким позов та апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід задовольнити частково.

Керуючись статтями 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду від 15 листопада 2018 року - скасувати.

Позов ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Визнати виконавчий напис №24838 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості в розмірі 15066,65 доларів США, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. 31 жовтня 2017 року таким, що не підлягає виконанню.

У решті вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду на протязі тридцяти днів з дня складання повного судового рушення.

Повне судове рішення складено 1 березня 2019 року.

Суддя-доповідач : Судді :