Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Кошель Б. І. ,

при секретарі - Тодосієнко О. А.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду №6 м. Біла Церква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Білоцерківський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області про визнання батьківства,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи тим, що він проживав разом із відповідачкою ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище «ОСОБА_3») до квітня 2016 року, а починаючи з квітня 2016 року остання проживала у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 народила дитину - доньку ОСОБА_4. Реєстрація дитини була проведена згідно ст.126 СК України на підставі заяви ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання батьківства. Позивач зазначає, що 06.06.2017 року вони з відповідачкою відновили шлюбні стосунки і уклали шлюб, а лише в серпні 2018 року остання повідомила його, що біологічним батьком дитини являється він, а не ОСОБА_2 Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить суд визнати його батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, виключити відомості про ОСОБА_2, як батька з актового запису №1805 від 23.11.2016 року про народження дитини ОСОБА_4 та внести відомості до зазначеного актового запису про нього, як батька.

Позивач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, представник відповідача, адвокат ОСОБА_7, подала до суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, подали до суду клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності згідно чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Як роз'яснено у п. 24 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

У відповідності до ч.3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище «ОСОБА_3») проживали разом до квітня 2016 року.

Починаючи з квітня 2016 року відповідачка проживала у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з відповідачем ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 народила дитину - доньку ОСОБА_4. Батьком дитини зазначено ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1

Згідно актового запису про народження №1805 від 23.11.2016 року та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 05.12.2018 року, державна реєстрація народження дитини була проведена відповідно до ст.126 СК України на підставі заяви ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про визнання батьківства.

Як вбачається з експертного висновку про біологічне батьківство №MG18-58363 від 06.12.2018 року вірогідність батьківства ОСОБА_1 щодо малолітньої ОСОБА_4 складає 99, 9999%.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Згідно ст. 7 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року - дитина, наскільки це можливо повинна знати своїх батьків і мати право на їх піклування за нею.

У відповідності до ч.1 ст. 122 Сімейного кодексу України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини.

Відповідно до ст. 127 СК України чоловік, який не перебуває у шлюбі з матір`ю дитини, може подати до державного органу реєстрації актівцивільного стану заяву про визнання себе батьком дитини, у разі відмови держаним органом реєстрації актів цивільного стану у визнання особи батьком особи батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Умовами прийняття такої заяви є запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

Разом із тим, відповідно до ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.

Як вбачається зі ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

Відповідно до п. 2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов'язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

За положеннями ст. 134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження.

Відповідно до роз'яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2008 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за нормою статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позивач надав достатнього доводів свого батьківства щодо малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 року, а тому позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись Конвенцією ООН «Про права дитини», 122, 127, 128, 129, 134 СК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 200, 206, 258-259, 265, 268, 354-355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком дитини - ОСОБА_4, яка народжена ІНФОРМАЦІЯ_5 громадянкою України ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Виключити з актового запису №1805 від 23.11.2016 року про народження дитини ОСОБА_4, вчиненого Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, відомості про ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, як батька ОСОБА_4.

Внести відомості до актового запису №1805 від 23.11.2016 року про народження дитини ОСОБА_4, зазначивши батьком дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України.

Рішення може бути оскаржене.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяБ. І. Кошель