Справа № 573/1935/18
Номер провадження 2/573/18/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна і резолютивна частина)

04 березня 2019 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Черкашиної М.С.,

з участю секретаря: Терещенко О.В.,

позивача : ОСОБА_1,

відповідача : ОСОБА_2,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля цивільну за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_3, Зарічний районний у місті Суми відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області про поновлення строку для подання заяви про оспорювання батьківства та виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини,

В С Т А Н О В И В :

Враховуючи складність у виготовленні повного тексту судового рішення, що потребує значного часу в обґрунтування доводів сторін, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частину рішення. Повний текст рішення буде виготовлено протягом десяти днів.

Керуючись ч. 6 ст. 259, 265, 268, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_3, РНОКПП: НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1, місце проживання АДРЕСА_2) до ОСОБА_2 (паспорт НОМЕР_4, РНОКПП: НОМЕР_2, останнє місце реєстрації : АДРЕСА_3, тимчасово проживає : АДРЕСА_4), треті особи - ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_5), Зарічний районний у місті Суми відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області (місце знаходження: м. Суми, вул. Петропавлівська, 75, ) про поновлення строку для подання заяви про оспорювання батьківства та виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини, задовольнити.

Поновити строк для звернення з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_3, Зарічний районний у місті Суми відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області про поновлення строку для подання заяви про оспорювання батьківства та виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини, до суду.

Визнати батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Виключити відомості про батьківство ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 з актового запису про народження дитини № 322 від 12 березня 2013 року, зареєстрованого Зарічним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Включити відомості до актового запису про народження дитини № 322 від 12 березня 2013 року, зареєстрованого Зарічним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції про ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 як про батька дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Змінити прізвище та по батькові ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 на ОСОБА_4.

Зобов'язати Зарічний районний у місті Суми відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області внести відповідні зміни в актовий запис № 322 від 12 березня 2013 року про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50% судового збору в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп., сплачений позивачем при зверненні до суду.

Зобов'язати Управління державної казначейської служби України у Білопільському районі Сумської області повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, АДРЕСА_1, місце проживання АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір у сумі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок, який відповідно до квитанції № 0.0..1 від 18 жовтня 2018 року був сплачений нею через АК «Приватбанк» на розрахунковий рахунок № 8037, код отримувача: 38020201, код банку отримувача: 899998, Казначейство України.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду Білопільський районний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст судового рішення буде складено протягом десяти днів з дня проголошення його вступної та резолютивної частин.

Суддя

Справа № 573/1935/18

Номер провадження 2/573/18/19

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст рішення)

04 березня 2019 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Черкашиної М.С.,

з участю секретаря: Терещенко О.В.,

позивача : ОСОБА_1,

відповідача : ОСОБА_2,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля цивільну за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_3, Зарічний районний у місті Суми відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області про поновлення строку для подання заяви про оспорювання батьківства та виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини,

В С Т А Н О В И В:

23 жовтня 2018 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про поновлення строку для подання заяви про оспорювання батьківства та виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем зареєструвала шлюб 19 грудня 2005 року. Однією сім'єю сторони проживали до 2011 року та з того часу спільне сімейне життя з відповідачем не склалось. Хоча шлюбні відносини офіційно не були припинені, кожен з подружжя почав будувати своє особисте життя самостійно. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 28 березня 2018 року шлюб між ними було розірвано та стягнено з ОСОБА_2 аліменти на утримання спільної дитини - ОСОБА_5, 2010 року народження на її користь. Питання щодо утримання доньки ОСОБА_4, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 не вирішувалось. У подальшому з 2011 року вона почала спільно проживати з ОСОБА_3, з яким мешкає і до сьогодні. Зазначає, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9, є спільної їх дитиною. У свідоцтві про народження дитини у відповідності до вимог законодавства, батьком ОСОБА_4 був записаний ОСОБА_2, адже він на той час являвся фактичним офіційним чоловіком. При цьому, вказує, що після припинення спільного проживання та народження дитини, вони не спілкувались та не підтримують відносини, а також колишній чоловік не цікавився та не приймав взагалі ніякої участі у вихованні ОСОБА_4, яка генетично не є його рідною донькою. Відповідач не проявляє жодного інтересу щодо свого рідного сина - ОСОБА_5, з яким не спілкується більше ніж 6 років, а що стосується ОСОБА_4, то відповідач з нею взагалі ніколи не бачився, а на прохання вирішити дане нагальне питання щодо оформлення всіх необхідних документів, відмовився. Натомість ОСОБА_3 визнає себе батьком дитини та фактично підтверджує дані обставини. В цей час, вони проживають разом як сім'я. Також, дитина знає, що ОСОБА_3 є її біологічним батьком, який її любить і відносить до неї належним чином. Однак, у свідоцтві про народження ОСОБА_4 був записаний батьком офіційний на той час чоловік - ОСОБА_2, а не біологічний - ОСОБА_3, котрий визнає своє батьківство та виконує належним чином батьківські обов'язки щодо дитини, займається її вихованням на відміну від відповідача. Зауважує, що спір з даних обставин відсутній. Крім того, зазначає, що попередньо нею було пропущено строк визначений законодавством щодо оспорення батьківства строком 1 рік у зв'язку з тим, що на той час дитина постійно хворіла, потребувала постійного догляду, а також те, що для оформлення всіх необхідних документів та отримання належної юридичної допомоги не вистачало коштів. До того ж вона ніде не працює, а займається лише вихованням обох дітей. Посилаючись на викладені вище обставини, на підставі ст.ст. 136, 138 СК України позивач просить поновити строк для звернення з даним позовом до суду та визнати батьком ОСОБА_4 - ОСОБА_3, виключити відомості про батьківство відповідача з актового запису про народження дитини № 322 від 12 березня 2013 року, зареєстрованого Зарічним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції та включення відомостей до актового запису про ОСОБА_3 як про батька дитини, змінивши прізвище та по батькові ОСОБА_4 на ОСОБА_4.

Ухвалою від 02 листопада 2018 року відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом та призначено її до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження.

28 грудня 2018 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнав, не заперечує проти його задоволення.

Третя особа ОСОБА_3 до суду не з'явився, раніше подав до суду заяву про проведення судового розгляду без його участі, проти задоволення позову не заперечує

Представник третьої особи - Зарічного районного у місті Суми відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області у судове засідання не з'явився. Начальник відділу надіслав листа про розгляд справи без участі їх представника (а. с. 62).

Частиною 1 ст. 206 ЦПК передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з абз. 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно до абз. 6 п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення в цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Таким чином, Цивільний процесуальний кодекс України допускає ухвалення рішення в судовому засіданні у правовідносинах, що виникли між сторонами.

Відповідач позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, отже у суду наявні законні підстави для ухвалення рішення у судовому засіданні.

Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв'язку, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Матеріально-правовий аспект захисту цивільних прав та інтересів полягає у з'ясуванні, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення.

Відповідно до положень ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства, Конституцією України та міжнародними договорами України, а також із дій осіб, не передбачених цими актами, але які породжують цивільні права та обов'язки.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

При цьому, однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст. ст. 76-78, ст. 81 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показання свідків. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов'язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині подання ними доказів та розгляду заявлених заяв і клопотань.

З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу в межах заявлених вимог та на підставі тих доказів, які надані сторонами.

Судом встановлено, що сторони у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 19 грудня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Конотопського міськрайонного управління юстиції Сумської області, про що складено відповідний актовий запис за № 08 ( а.с. 30-31).

Під час шлюбу, а саме ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_4. Її батьками у свідоцтві про народження НОМЕР_5 записано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а. с. 6).

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 28 березня 2018 року шлюб, укладений 19 грудня 2005 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, розірвано та стягнено з ОСОБА_2 аліменти на утримання спільної дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_10 на користь матері дитини ОСОБА_1 (а. с. 30-31).

Зі змісту заяви матері та батька дитини про визнання батьківства вбачається, що ОСОБА_3 визнає себе батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка народилась у ОСОБА_1. Остання в свою чергу підтверджує, що ОСОБА_3 є батьком дитини. Відповідно до ст. 126 Сімейного кодексу України просять внести відомості про батька до актового запису про народження дитини, по батькові дитини вказати за власним іменем батька - ОСОБА_3 та присвоїти їй прізвище - ОСОБА_3 (а. с. 5).

Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності.

Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли сімейні правовідносини з приводу батьківства, що врегульовано нижченаведеними нормами цивільного та сімейного законодавства.

Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із ст. 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 121 СК України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 10 постанови №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК, так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір'ю дитини (статті 126, 127 СК).

Як роз'яснено у п. 11 вказаної постанови оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК) шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини.

Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорюваних відомостей з актового запису про народження дитини.

Пунктами 2.13, 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року N 96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Статтями 3, 4 Декларації про соціальні і правові принципи, що стосуються захисту і благополуччя дітей, прийнятою резолюцією Генеральної Асамблеї від 3 грудня 1986 року передбачено, що турбота про дитину лежить насамперед на її власних батьках.

Відповідно до ст. 7 СК України з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, суд допускає поновлення строку звернення ОСОБА_1 з даним позовом до суду.

Отже, із зазначених положень цивільного та сімейного законодавства встановлено, що відповідач ОСОБА_2 у відповідності до ч. 1 ст. 122 СК України записаний батьком ОСОБА_4, а позивач вказує, що він не є батьком вказаної дитини, що дає право ставити на вирішення суду питання про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька з актового запису.

Враховуючи пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судовому засіданні, які підтверджується дослідженими документами, суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить інтересам інших осіб, а тому вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Ухвалюючи рішення, суд враховує, що при такому вирішенні спору буде досягнуто справедливий баланс інтересів сторін та останнє відповідатиме загальноприйнятим нормам сімейно - правових відносин.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Крім того, згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у своєму рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Оскільки відповідач ОСОБА_2 позов визнав до початку розгляду справи по суті, позивачу ОСОБА_1 підлягає повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, що становить 352 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 121, 134, 136 Сімейного Кодексу України, п.п. 10-11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст. ст. 5, 12, 81, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_3, РНОКПП: НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1, місце проживання АДРЕСА_2) до ОСОБА_2 (паспорт НОМЕР_4, РНОКПП: НОМЕР_2, останнє місце реєстрації: АДРЕСА_3, тимчасово проживає : АДРЕСА_4), треті особи - ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_5), Зарічний районний у місті Суми відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області (місце знаходження: м. Суми, вул. Петропавлівська, 75, ) про поновлення строку для подання заяви про оспорювання батьківства та виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини, задовольнити.

Поновити строк для звернення з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_3, Зарічний районний у місті Суми відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області про поновлення строку для подання заяви про оспорювання батьківства та виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини, до суду.

Визнати батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Виключити відомості про батьківство ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 з актового запису про народження дитини № 322 від 12 березня 2013 року, зареєстрованого Зарічним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Включити відомості до актового запису про народження дитини № 322 від 12 березня 2013 року, зареєстрованого Зарічним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції про ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 як про батька дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Змінити прізвище та по батькові ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 на ОСОБА_4.

Зобов'язати Зарічний районний у місті Суми відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області внести відповідні зміни в актовий запис № 322 від 12 березня 2013 року про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50% судового збору в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп., сплачений позивачем при зверненні до суду.

Зобов'язати Управління державної казначейської служби України у Білопільському районі Сумської області повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, АДРЕСА_1, місце проживання АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір у сумі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок, який відповідно до квитанції № 0.0..1 від 18 жовтня 2018 року був сплачений нею через АК «Приватбанк» на розрахунковий рахунок № 8037, код отримувача: 38020201, код банку отримувача: 899998, Казначейство України.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду Білопільський районний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено і підписано 04 березня 2019 року .

Суддя