Справа № 713/1929/18
Провадження №2/713/41/19
19.02.2019 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Кибич І.А., з участю секретаря Головач О.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вижниця в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач ПАТ «Ідея Банк» звернувся в суд з позовом про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави до відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2
У зв'язку із невиконанням умов Кредитного договору, 21 березня 2018 року на адресу ОСОБА_1 банком направлялась вимога про усунення порушення кредитних зобов'язань, однак заборгованість за кредитним договором залишається не погашеною. Окрім того, у забезпечення виконання кредитних зобов'язань між ОСОБА_1 та було укладено договір застави транспортного засобу, який належав ОСОБА_1 на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. На підставі договору застави, укладеного з ОСОБА_1, обтяження на транспортний засіб, що є предметом спору, зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. За умовами вказаного договору застави, відчуження Предмету застави здійснюється заставодавцем тільки за письмовою згодою заставодержателя. Проте всупереч зазначеному, та без письмової згоди ПАТ «Ідея Банк» заставодавцем було відчужено предмет застави, актуальним власником якого згідно відповіді Головного сервісного центру МВС є ОСОБА_2.
За таких обставин реалізація (продаж) майна, яка проведена ОСОБА_1, що є предметом застави, та на сьогоднішній момент належить ОСОБА_2, без припинення обтяжень, не припиняє застави, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, отже, на неї може бути звернено стягнення з підстав, передбачених ст.ст.25, 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».
На час реалізації заставленого майна, проведення з ним реєстраційних дій в органах МВС обтяження припинено не було. Договором застави чітко передбачено право Заставодержателя звернути стягнення на транспортний засіб, що є предметом застави шляхом продажу третій особі від імені Заставодавця в порядку положень Закону України «Про задоволення вимог кредиторів та реєстрацію їх обтяжень» та інші права.
Зазначили, що у зв'язку з порушенням ОСОБА_1 прав та інтересів ПАТ «Ідея Банк» протягом тривалого часу, на підставі невиконання ОСОБА_1 грошових зобов'язань за кредитним договором та порушенням умов договору застави, ПАТ «Ідея Банк» вимушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, та звернення стягнення на предмет застави, який належить ОСОБА_2 в рахунок погашення заборгованості за цим кредитним договором.
В судове засідання представник ПАТ «Ідея Банк» не зявився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, одночасно з позовом подав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача ПАТ «Ідея Банк», позовні вимоги підтримують в повному обємі, просять їх задовольнити, не заперечують щодо винесення заочного рішення по справі.
В судове засідання відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 не зявились, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності суду не надано, відзив не надано, в звязку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.
На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, врахувавши думку представника позивача ПАТ «Ідея Банк» щодо заочного порядку розгляду справи, прийшов до висновку, що позов ПАТ «Ідея Банк» обґрунтований і підлягає задоволенню.
В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів .
На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків.
В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
На підтвердження позовних вимог позивачем надано наступні докази:
Копія згоди ОСОБА_1 від 21.01.2014 року з даних якої вбачається, що відповідачка ОСОБА_1 підтвердила, що кредитодавець ПАТ «Ідея Банк» 21.01.2014 року до підписання кредитного договору, надав їй в письмовій формі інформацію про умови кредитування, а також сукупну вартість кредиту.
Копія паспорта відповідачки ОСОБА_1І, де вбачається, що на копії проставлено підпис ОСОБА_1
Копія договору застави транспортного засобу від 05.02.2014 року з даних якого вбачається, що між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено договір застави транспортного засобу, відповідно до якого ОСОБА_1 (заставодавець) передала ПАТ «Ідея Банк» (заставодержателю) наступне майно: транспортний засіб марки Shkoda Rapid, 2013 року випуску, колір бежевий, номер шасі (кузова, рами) ТМВАL2NH7EВ102185, державний номерний знак/реєстраційний №СЕ8104ВС, зареєстрований 4-е ВРЕР УДАІ м.Камянець-Подільський УМВС в Хмельницькій області.
Копія довіреності, посвідченої 02.01.2014 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрована в реєстрі за №106 з даних якої вбачається, що ОСОБА_1 передала в заставу ПАТ «ІдеяБанк», на умовах на власний розсуд представника належний їй транспортний засіб марки Shkoda Rapid, 2013 року випуску, колір бежевий, номер шасі (кузова, рами) ТМВАL2NH7EВ102185, державний номерний знак/реєстраційний №СЕ8104ВС, зареєстрованого 4-е ВРЕР УДАІ м.Камянець-Подільський УМВС в Хмельницькій області.
Копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серія САТ 663053 від 21.01.2014 року з даних якого вбачається, що власником транспортного засобу марки Shkoda Rapid, 2013 року випуску, колір бежевий, номер шасі (кузова, рами) ТМВАL2NH7EВ102185, державний номерний знак/реєстраційний №СЕ8104ВС є ОСОБА_1
Копія витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №43404995 від 07.02.2014 року з даних якого вбачається, що до державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено реєстраційний запис щодо обтяження транспортного засобу марки Shkoda Rapid, 2013 року випуску, колір бежевий, номер шасі (кузова, рами) ТМВАL2NH7EВ102185, державний номерний знак/реєстраційний №СЕ8104ВС, договір застави транспортного засобу від 06.02.2014 року, обтяжував ПАТ «Ідея Банк», боржник ОСОБА_1
Копія витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №57208862 від 16.10.2018 року.
Довідка Головного сервісного центру МВС України №31/7567 від 20.03.2018 року з даних якого вбачається, що станом на 19 березня 2018 року згідно з інформацією з бази даних Єдиного державного реєстру МВС автомобіль Shkoda Rapid, 2013 року випуску, колір бежевий, номер шасі (кузова, рами) ТМВАL2NH7EВ102185, державний номерний знак/реєстраційний №СЕ8104ВС, який було зареєстровано за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в подальшому 30.09.2016 року зареєстровано за ОСОБА_2.
Виписка з кредитного рахунку ОСОБА_1 за період з 25.02.2014 року по 17.09.2018 року.
При зверненні з даним позовом до суду позивач посилається на загальні вимоги щодо виконання зобовязань та правові наслідки та відповідальність за порушення зобовязань.
Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного Кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та цивільного законодавства.
Згідно із п.1.ст. 1054 Цивільного Кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно із п.1.ст.1048 Цивільного Кодексу України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. З положень кредитного договору та ст.ст. 1054, 1055 ЦК України вбачається, що сторонами дотримано в повному обсязі вимог цивільного законодавства щодо предмету договору, його ціни, строку повернення кредиту, розміру відсотків, письмової форми.
У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 628 ЦК України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
При вирішенні позовних вимог позивача про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави, суд виходить з наступних вимог закону.
Відповідно до ч.1 ст.589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення на предмет застави.
Згідно з ч.1 ст.590 цього Кодексу звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.
Як зазначено в ст.572 ЦК України, ч.1 ст.20 Закону України «Про заставу» та п.1 Розділу 2 договору про заставу транспортного засобу від 24 вересня 2014 року, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
У відповідності до ч.1 ст.590 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернення стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом.
У відповідності до п.2 ч.1 ст.26 вищевказаного Закону, обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, як продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах.
Так, відповідно до ст. 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги.
Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобовязань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.
Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.
Відповідно до п. 2 п. 1 § 2 Договору застави (а.с.16), наступні застави, відчуження, заміна, обтяження предмету застави будь-якими зобовязаннями (оренда, лізинг, найм, безоплатне користування, спільна діяльність тощо), передача права користування ТЗ третім особам, переміщення ТЗ за межі території України здійснюється заставодавцем тільки за письмовою згодою заставодержателя.
Судом встановлено, що ПАТ «Ідея Банк» не давав письмову згоду на відчуження рухомого майна, що перебуває в заставі (автомобіля) ні основному боржнику ОСОБА_1, ні іншим особам.
Відповідно до ст.10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 Цивільного кодексу України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (далі - Державний реєстр) відомостей про обтяження цього рухомого майна.
У разі передачі рухомого майна в забезпечення боржником, який не мав на це права, таке забезпечення є чинним, якщо в Державному реєстрі немає відомостей про попереднє обтяження відповідного рухомого майна.
Судом встановлено, що на час перереєстрації автомобіля Shkoda Rapid, 2013 року випуску, колір бежевий, номер шасі (кузова, рами) ТМВАL2NH7EВ102185, державний номерний знак/реєстраційний №СЕ8104ВС за покупцем ОСОБА_2 спірний автомобіль, весь час перебував у заставі Банку та був внесений в Державний реєстр обтяжень рухомого майна з 07.02.2014 року.
Таким чином, зміна власника заставного транспортного засобу, відносно якого зареєстроване обтяження, не є перешкодою для задоволення за рахунок цього майна вимог банку у випадку порушення заставодавцем своїх кредитних зобовязань.
У п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року, розяснено, що право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). Право вибору конкретного способу звернення стягнення на предмет іпотеки/застави покладається на іпотекодержателя. Звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не призводить до заміни основного зобовязання на забезпечувальне. Тому задоволення вимог за дійсним основним зобовязанням одночасно зі зверненням стягнення на предмет іпотеки/застави не зумовлює подвійного стягнення за основним зобовязанням, оскільки домовленість сторін про його заміну забезпечувальним зобовязанням відсутня.
Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до п.1 § 2 Договору застави передбачено, що у разі невиконання заставодавцем зобовязань за кредитним договором Заставодержатель має право одержати задоволення своїх вимог за рахунок Предмету застави переважно перед іншими кредиторами (на праві вищого пріоритету).
П. 1 § 3 Договору застави також передбачено, що заставодержатель має право вилучити предмет застави, разом з документами та ключами до нього, в заставодавця та/або в третіх осіб, де б та в кого б він не знаходився, й передати його на зберігання на майданчик заставодержателя або сторонньої організації (особи) зберігача, у разі настання будь якої з обставин, передбачених п. 1 § 5 договору.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст.26 цього закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладання договору купівлі-продажу з іншою особою покупцем.
Такий висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 3 лютого 2016 року у справі № 6-1080цс15.
Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Надаючи оцінку наданим позивачем та безпосередньо дослідженим у судовому засіданні доказам судом встановлено, що:
Спір між сторонами стосується стягнення заборгованості за договором, а саме заборгованості за основним бором, простроченим, прострочених процентів та строкові проценти, а також штрафних санкцій.
Сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі.
05.02.2014 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено договір застави транспортного засобу, відповідно до якого ОСОБА_1 (заставодавець) передала ПАТ «Ідея Банк» (заставодержателю) наступне майно: транспортний засіб марки Shkoda Rapid, 2013 року випуску, колір бежевий, номер шасі (кузова, рами) ТМВАL2NH7EВ102185, державний номерний знак/реєстраційний №СЕ8104ВС, зареєстрований 4-е ВРЕР УДАІ м.Камянець-Подільський УМВС в Хмельницькій області.
ОСОБА_1 зареєструвала право власності на вказаний транспортний засіб, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію.
30.09.2016 року автомобіль Shkoda Rapid, 2013 року випуску, колір бежевий, номер шасі (кузова, рами) ТМВАL2NH7EВ102185, державний номерний знак/реєстраційний №СЕ8104ВС, було зареєстровано за відповідачем ОСОБА_2.
На час перереєстрації автомобіля Shkoda Rapid, 2013 року випуску, колір бежевий, номер шасі (кузова, рами) ТМВАL2NH7EВ102185, державний номерний знак/реєстраційний №СЕ8104ВС за покупцем ОСОБА_2 спірний автомобіль, весь час перебував у заставі Банку та був внесений в Державний реєстр обтяжень рухомого майна з 07.02.2014 року
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь позивача ПАТ «Ідея Банк» необхідно стягнути солідарно судовий збір в сумі 2832,45 грн
Керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 549, 590, 572, 611, 612, 1048-1050, 1054 ЦК України, ч.1 ст.20, 26, 27 Закону України «Про заставу», ст.ст.4, 13, 141, 258-265, 280-282, 354 ЦПК України, Суд, -
УХВАЛИВ:
Позов Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» - задовольнити.
Вилучити у ОСОБА_2, транспортний засіб, який є предметом застави, а саме: автомобіль марки Shkoda Rapid, 2013 року випуску, колір бежевий, номер шасі (кузова, рами) ТМВАL2NH7EВ102185, державний номерний знак/реєстраційний №СЕ8104ВС та передати Публічному акціонерному товариству «Ідея Банк» на період до його реалізації.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» судові витрати, а саме, судовий збір в сумі 1416 (Одна тисяча чотириста шістнадцять) гривень 23 (Двадцять три) копійки.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» судові витрати, а саме, судовий збір в сумі 1416 (Одна тисяча чотириста шістнадцять) гривень 22 (Двадцять дві) копійки.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд Чернівецької області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк», юридична адреса: 79008, м.Львів вул.Валова, 11, (Ідентифікаційний код в ).

Відповідачка: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (РНОКПП НОМЕР_1), останнє відоме місце реєстрації та проживання 59214, с.Замостя, Вижницького району Чернівецької області.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (РНОКПП НОМЕР_2), місце реєстрації та проживання ІНФОРМАЦІЯ_3.

Суддя: І. А. Кибич