Справа № 189/1642/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29.11.2019 року смт. Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Пустовар О.С.

секретаря судового засідання Комеристої І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що на підставі договору купівлі продажу від 10.02.2006 року на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 12060142 від 05.10.2006 року та витягом з Державного реєстру правочинів № 2073864 від 10.02.2006 року. Згідно довідки про склад сім'ї, виданої Просянською селищною радою Покровського району Дніпропетровської області від 05.08.2019 року № 1874 в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сторонній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стороння ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Однак, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 не проживає в житловому приміщені понад один рік без поважних причин, про що складено акт про проживаючих осіб в житловому приміщенні від 05.08.2019 року. Згідно акту Просянської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області від 29.08.2019 року за адресою: АДРЕСА_2 проживають також неповнолітні: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . Відповідач не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні платежі в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має і взагалі квартирою він не цікавиться. Перешкод в користуванні жилим приміщенням ні позивачка, ні інші члени сім'ї відповідачу не чинили. У зв`язку з чим, позивачка просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою АДРЕСА_1 .

Справу розглянуто згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України у відсутності позивачки, яка надіслала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності. Позов підтримує та просить його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та день розгляду справи судом був повідомлений належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до положень ч. 11 ст. 128 ЦПК України, а також з урахуванням постанови Верховного Суду від 27.03.2019 року (у справі №201/6092/17, провадження №61-48215св18), відзиву на позовну заяву не надав, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. 280,287,288 ЦПК України - заочно. Позивачка не заперечує проти винесення заочного рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно копії договору купівлі продажу квартири, ВСО № 337370 від 10.02.2006 року, ОСОБА_1 придбала житлову квартиру яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 6).

Відповідно до копії розпорядження, № 6/4 від 10.02.2016 року, Про перейменування вулиць в АДРЕСА_3 (а.с. 7).

Згідно копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, серії ССЕ № 076517 від 05.10.2006 року, власником квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 є ОСОБА_1 (а.с. 10).

Як вбачається з копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, № 177197948 від 12.08.2019 року, власником квартири яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 є ОСОБА_1 (а.с. 12).

З акту від 05.08.2019 року вбачається, що в АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_9 , але фактично за вищевказаною адресою проживає лише ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ОСОБА_2 за вищевказаною адресою не проживає, місце знаходження його невідомо (а.с. 13).

З копії домової книги вбачається, що в будинку АДРЕСА_2 зареєстрований ОСОБА_2 (а.с.14-15).

За приписами ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Як вбачається з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Зі змісту ст. 391 ЦК України вбачається, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 71 Житлового Кодексу України, жиле приміщення зберігається за відсутньою особою протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття її з реєстрації за цим приміщенням відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про те, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Позивачку ОСОБА_1 було звільнено від сплати судового збору, тому відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 у розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст.71,72 ЖК України, ст. ст. 12,13,76,77,78,81,259, 263,264,265,268 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 судовий збір на користь держави у розмірі 768 грн. (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 (сорок) копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до Розділу VІІІ п.п.15.5 п.15 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Покровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.С. Пустовар