Дата документу 16.01.2019 Справа № 311/3220/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року

м. Запоріжжя

Єдиний унікальний № 311/3220/17

Провадження №22-ц/807/492/19

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кримської О.М. (суддя-доповідач),

суддів Бєлки В.Ю., Дашковської А.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» на рішення Василівського районного суду Запорізької області від 06 вересня 2018 року в складі судді Сидоренко Ю.В. в справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовна заява обґрунтована тим, що відповідно до укладеного договору №б/н 15 березня 2014 року ОСОБА_1 отримав у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредит в розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки.

Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором, але відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до умов договору, у зв'язку з чим станом на 05.11.2017 року виникла заборгованість у загальному розмірі 21 140, 81 грн.

Враховуючи викладене, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 21 140, 81 грн. за кредитним договором № б/н від 15.03.2014 року, яка складається з наступного: 1 773, 18 грн. - заборгованість за кредитом; 17 884, 73 - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 982, 90 грн. - штраф (процентна ставка); судові витрати у розмірі 1 600, 00 грн.

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 06 вересня 2018 року в задоволені позову відмовлено.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судово-почеркознавчої експертизи №254-18 від 08.06.2018 року в сумі 5 491 грн. 20 коп.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду АТ КБ «ПРИВАТБАНК», яке є правонаступником ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги, судові витрати покласти на позивача.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд не з'ясував достатність поданих експертові об'єктів дослідження, повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним, чи було додержано вимоги законодавства при призначені та проведені експертизи. Висновок експерта не є основним та допустимим доказом, оскільки одержаний з порушенням порядку встановленого законом, а тому не може бути взятий судом до уваги в якості доказу. Дії з погашення заборгованості свідчать про визнання позивачем свого боргу за кредитним договором. Зазначає, що позивачем надані належні та допустимі докази по справі.

Від представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_3 надійшов до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Зазначає, що позивач в апеляційній скарзі не зазначив жодного факту порушення Закону України «Про судову експертизу», норм КПК України та ЦПК України з боку експерта, який проводив судово-почеркознавчу експертизу. Позивач в суді першої інстанції не заперечував законність проведеної експертизи та її висновків, не заявляв клопотань про проведення повторної експертизи з підстав допущених експертом порушень. Позивач не виконав свій обов'язок щодо доказування обставин, на які він посилається (а.с. 185-191).

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що підпис у кредитному договорі виконаний не відповідачем, що підтверджується висновком експертизи, а тому вважав недоведеними позовні вимоги банку про укладення кредитного договору та отримання відповідачем кредитних коштів.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та відхиляє аргументи, викладені в апеляційній скарзі з таких мотивів.

Судом встановлено, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», звертаючись до суду з позовом посилалось на той факт, що 15 березня 2014 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір б/н, відповідно до умов якого останній отримав кредит в сумі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки. Договір був укладений у формі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»(а.с.5, 79).

Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, сума простроченої заборгованості відповідача за кредитним договором № б/н від 15.03.2014 року станом на 05.11.2017 року становить 21 140, 81 грн., яка складається з: 1 773, 18 грн. - заборгованість за кредитом; 17 884, 73 - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 982, 90 грн. - штраф (процентна ставка) (а.с. 4).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини першої статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (частина третя статті 203 ЦК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно із ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Заперечуючи підписання вищезазначеного договору, ОСОБА_1 в суді першої інстанції заявив клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи (а.с. 84-85).

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 29 березня 2018 року клопотання ОСОБА_1 задоволено, призначено в справі судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено наступне запитання: Чи виконаний підпис в Анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку №б/н від 15.03.2014 року в графі «подпись» (знизу першої сторінки в графі «Клиент ОСОБА_4.» та на зворотньому боці в графі «Клиент ОСОБА_4») - ОСОБА_1 чи іншою особою? (а.с. 88-89).

Відповідно до висновку Запорізького відділення Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз № 254-18 від 08 червня 2018 року за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи по матеріалам цивільної справи № 311/3220/17, підписи, виконані від імені ОСОБА_5 та розміщені в графах «Подпись» (знизу першої сторінки) та нижній частині зворотньої сторони оригіналу Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правилам надання банківських послуг в Приватбанку № б/н від 15.03.2014 року, виконані не ОСОБА_1, а іншою особою (а.с. 93-106).

Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» від 25 травня 1998 року № 15, при перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з'ясувати: чи було додержано вимоги законодавства при призначенні та проведенні експертизи; чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі; компетентність експерта і чи не вийшов він за межі своїх повноважень; достатність поданих експертові об'єктів дослідження; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи.

Відповідно до ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Позивач не надав належних та допустимих доказів на спростування висновку експерта.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не підписував зазначену Анкету-заяву б/н від 15.03.2014 року, позивач не надав суду доказів укладення між сторонами кредитного договору та наявність договірних відносин.

Доводи апеляційної скарги, що висновок судового експерта одержаний з порушенням порядку, встановленим законом, є необґрунтованими.

З матеріалів справи вбачається, що для проведення судової почеркознавчої експертизи представлені на 91 аркуші з оригіналом анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку б/н від 15.03.2014 та порівняльний матеріал з умовно-вільними зразками підпису ОСОБА_1 в оригіналах документів: договору про надання правової допомоги та представництві інтересів у цивільній справі від 15.12.2017, клопотанні про витребування доказів, розписці в отриманні судової повістки від 29.01.2018, відзив від 13.02.2018, розписці в отриманні судової повістки від 23.02.2018, заяви в порядку ст.. 103 ЦПК України від 23.02.2018, заяви в порядку ст.. 83 ЦПК України від 28.02.2018. Для порівняльного дослідження представлені оригінали документів із вільними зразками підпису ОСОБА_1, виконаних у вигляді: одного підпису в договорі оренди землі від 01.01.2008 рукописним способом, одного підпису в акті визначення в натурі меж земельної ділянки та передачу на зберігання межових знаків без зазначення дати складання рукописним способом фарбувальною речовиною синього кольору, одного підпису в акті прийому-передачі об'єкта оренди (земельної ділянки) за договором оренди від 01.01.2018 рукописним способом фарбувальною речовиною синього кольору, вісімдесят одного підпису в журналі планування та обліку роботи гуртка позашкільної установи початкового рівня другого року навчання на 2010-211 навчальний рік рукописним способом фарбувальною речовиною чорного кольору; експериментальні зразки почерку та підпису ОСОБА_1 (в кількості 168 одиниць), виконані на чотирьох аркушах білого паперу формату А-4 рукописним способом фарбувальною речовиною синього кольору.

Судова експертиза виконана судовим експертом відділу криміналістичних, економічних та інших видів досліджень Запорізького відділення Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз МУЮ Будзієвським М.Ю., який має експертну спеціальність 1.1. «Дослідження почерку та підписів», свідоцтво № 67-Дн, видане 28.07.2017 експертно-кваліфікаційною комісією Дніпропетровський НДІСЕ, що діє до 28.07.2002 р.

Матеріали справи вказують на те, що для складання висновку і виконання ухвали суду, експерт не зажадав від суду необхідності інших даних ( додаткових документів).

Висновок експертом складений відповідно до вимог закону та вимог Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 № 53/5 з наступними змінами, містить відповіді на постановлені перед експертом питання у межах компетенції, не викликає сумнівів у його правильності.

Колегія суддів не вбачає підстав для відхилення від вищезазначеного висновку експерта та вважає, що зазначений висновок експерта відповідає вимогам чинного законодавства, є обґрунтованим, узгоджується з матеріалами справи, здійснений на підставі достатньо поданих експертові об'єктів дослідження.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що в анкеті-заяві б/н від 15.03.2014 року (а.с. 79) в графі Клієнт П.І.Б. зазначено «ОСОБА_4.», на зворотній стороні в графі Клієнт П.І.Б. зазначено ОСОБА_5 замість ОСОБА_1; серія паспорта, зазначена в анкеті-заяві не відповідає серії паспорта відповідача ОСОБА_1

Надана позивачем виписка по рахунку не є достатнім доказом на підтвердження укладення між ОСОБА_1 та Банком кредитного договору б/н від 15.03.2014 року. Розрахунок заборгованості є недостатнім доказом на підтвердження укладення зазначеної кредитного договору.

Таким чином, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що позивачем надані належні та допустимі докази на підтвердження позовних вимог.

Інших доводів щодо незаконності та необґрунтованості рішення суду першої інстанції апеляційна скарга не містить.

Відповідно до ч.1, 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування ( ч.1 ст. 77, ст.. 80 ЦПК України).

Відповідно до ч.1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Колегія суддів, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження, приходить до висновку, що позивачем не доведено укладання між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредитного договору б/н від 14 березня 2014 року, факту отримання відповідачем кредитних коштів на виконання договору.

Висновки суду першої інстанції по суті вирішеного спору є правильними, законними та обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи.

Вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційна скарга не містить.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. 376 ЦПК України могли б бути підставами для його скасування, тому апеляційну скаргу у відповідності до ст. 375 ЦПК України необхідно залишити без задоволення, а рішення місцевого суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» залишити без задоволення.

Рішення Василівського районного суду Запорізької області від 06 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови складено 16 січня 2019 року.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

В.Ю. Бєлка