Справа № 564/2519/19
27 листопада 2019 року м. Костопіль
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючий суддя Цвіркун О. С.
з участю секретаря Забейди А. В.
позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за борговою розпискою
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення з нього на його користь суму боргу у розмірі 2196 грн. 49 коп. та судові витрати по справі.
В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 24.10.2016 року відповідач взяв у нього у борг грошові кошти у сумі 1500 грн. 00 коп. та зобов`язався повернути вищевказані кошти до 30.10.2016 року, про що власноручно написав розписку. Однак, у встановлений строк ОСОБА_2 не виконав своє зобов`язання та грошові кошти не повернув.
Враховуючи, що відповідачем не було виконано взяті на себе зобов`язання та не було своєчасно повернуто суми позики позивач, керуючись ст. 625, 629, 1046, 1047, 1048, 1049 ЦК України просить суд задоволити заявлені ним позовні вимоги.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задоволити з підстав викладених у позові, зазначив, що не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач ОСОБА_2 , повторно, в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином в установленному законом порядку.
Враховуючи думку позивача, який не заперечував проти ухвалення заочного рішення та дослідивши докази належного повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи, суд дотримуючись вимог ст. 280 ЦПК України дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення по справі.
Заслухавши пояснення позивача, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Судом встановлено, що 24.10.2016 року ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 1500 грн. і зобов`язався повернути вказані кошти до 30.10. 2016 року (а.с. 7)
Відповідно до ч. 1 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч.2 ст. 1047 ЦК України).
Верховним Судом України у справі № 6-79 цс 14 висловлено правову позицію від 02 липня 2014 року, за якою, відповідно до норм ст. 1047, 1047 ЦК України, договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов`язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання.
Так, судом встановлено, що 24.10.2016 року відповідач ОСОБА_2 надав позивачу ОСОБА_1 розписку, з якої вбачається, що відповідач дійсно отримав у позику 1500 грн. та зобов`язався віддати зазначені кошти до 30.10.2016 року (а.с.7).
Відповідно ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Також, згідно частини першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.
Згідно ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Судом встановлено, що у строки зазначені в розписці ОСОБА_2 не повернув позичені кошти у ОСОБА_1 , у зв`язку з чим 27.08.2019 року ОСОБА_1 надіслав на адресу ОСОБА_2 претензію (вимогу), щодо повернення боргу (а.с.8), однак відповідач ніяких дій щодо повернення боргу не вчинив.
Такими своїми діями ОСОБА_2 не виконав взяті на себе зобов`язання, не повернув грошові кошти позивачу, що призвело до простроченої заборгованості, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 на його користь заборгованість за договорам позики від 24.10.2016 року на суму 1500, 00 грн. є обгрунтованими та підлягають до задоволення.
Також, згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Враховуючи вищевикладене та те, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання згідно з договорами позики, суд вважає за правильне стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача інфляційні витрати та 3 % річних.
Суд погоджується з розрахунками наведеними позивачем у позовній заяві, щодо нарахування інфляційних витрат, які становлять 569 грн. 40 коп. та 3 % річних, які становлять 127 грн.09 коп.
Таким чином, до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 підлягає сума у розмірі 2196 грн. 49 коп.
Окрім того, на підставі п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення судові витрати по справі понесені останнім на оплату судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст. 527, 530, 610, 612, 625, 629, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст. 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за борговою розпискою задоволити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 2196 (дві тисячі сто дев`яносто шість) гривень 49 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати понесені останнім на оплату судового збору в сумі 768 грн. 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте Костопільським районний судом за письмовою заявою відповідача, шляхом подачі заяви про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущенного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , останнє відоме місце реєстрації АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 29.11.2019 року.

СуддяО. С. Цвіркун