Справа № 2-942/10
Провадження №:4-с/138/4/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Савкової І.М.,

за участю секретаря Цибульської Т.І.,

представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

представників ОСОБА_3 адвокатів Каріти В.В., Заболотної Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області скаргу представника боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на постанову державного виконавця про відновлення виконавчого провадження від 25.02.2019 за виконавчим листом №2-942/10 від 11.01.2012 у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Представник боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернулася до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області зі скаргою на постанову державного виконавця про відновлення виконавчого провадження від 25.02.2019 за виконавчим листом №2-942/10 від 11.01.2012 у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів. Скаргу обґрунтовує тим, що відповідно до ухвали від 18 лютого 2019 року Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області,державним виконавцемприйнято рішення про відновлення виконавчого провадження за виконавчим листом №2-942/10 виданим 11.01.2012 у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В матеріалах цивільної справи №2-942/10 відсутнє судове рішення про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, а лише ухвала суду про визнання мирової угоди, яка не передбачає примусове стягнення через виконавчу службу, так як містить в собі зобов`язання добровільно перераховувати кошти ОСОБА_1 , що в свою чергу виключає видачу виконавчого листа та відновлення виконавчого провадження. Окрім того, закінчення виконавчого провадження було здійснено державним виконавцем виключно в межах ЗУ «Про виконавче провадження» на підставі ухвали суду від 10.10.2018, яка набрала законної сили і є обов`язковою для виконання. Суд під час розгляду скарги ОСОБА_3 не врахував ту обставину, що строки на її оскарження були пропущені і судом не поновлювались. Постанову про закінчення виконавчого провадження ОСОБА_3 отримала 06.11.2018, а відтак звернулась до суду про її оскарження з пропущенням 10-денного строку, встановленого ЗУ «Про виконавче провадження» і не заявляла клопотання про поновлення строку на її оскарження. Ухвала від 18 лютого 2019 року Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області не може бути виконана державною виконавчою службою, так як до неї внесено наявність судового рішення про стягнення аліментів, що не відповідає матеріалам цивільної справи №2-942/2010, а відтак мала бути повернена ОСОБА_3 без виконання з одночасним повідомленням суду про причини її невиконання, а не виносити постанову про відновлення виконавчого провадження.

14.08.2019 представник скаржника подала заяву про залишення без розгляду скарги в частині визнання постанови від 25.02.2019 неправомірною. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 14.08.2019 скаргу в частині вимог про визнання постанови від 25.02.2019 неправомірною, залишено без розгляду.

В судовому засіданні представник боржника ОСОБА_7 ОСОБА_2 скаргу в частині підтримала з підстав у ній зазначених. Просила зобов`язати державного виконавця усунути порушення допущені при винесенні постанови про відновлення виконавчого провадження від 25.02.2019, шляхом вжиття заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження». Крім того, зауважила, що виконавче провадження не могло бути відновлено, оскільки закінчилися строки виконавчого провадження, зазначені в ньому. Вважає, що державний виконавець має повернути виконавчий лист без виконання.

Представники стягувача ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечували проти задоволення скарги. Вважають, що виконавчий документ підлягає виконанню, згідно постанови Вінницького апеляційного суду від 11.12.2018 та постанови Верховного суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 25.09.2019.

Дослідивши зміст скарги з додатками, заслухавши доводи представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи № 2-942/2010, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів.

Статтею 447 ЦПК України закріплено право сторони виконавчого провадження звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Представник божника (відповідача) ОСОБА_2 звернулась до суду зі скаргою на постанову державного виконавця Могилів-Подільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про відновлення виконавчого провадження від 25.02.2019.

В ході судового розгляду встановлено, що 11.01.2012 Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області видав виконавчий лист № 2-942/2010 про визнання мирової угоди у цивільній справі за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини та стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_9 аліментів на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по 800 грн. щомісячно до досягнення дитиною 23 років.

На підставі даного виконавчого листа відділом ДВС відкрите виконавче провадження № 3071647 від 13.01.2012.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 10.10.2018 визнано виконавчий лист № 2-942/2010, виданий 11.01.2012 Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області, таким, що не підлягає виконанню, так як виданий помилково.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 39, ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» головний державний виконавець відділу ДВС Шаповал С.В. 06.11.2018 виніс постанову про закінчення виконавчого провадження. Даною постановою закінчено виконавче провадження за виконавчим листом № 2-942/2010 від 11.01.2012 про визнання мирової угоди та стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_9 ( ОСОБА_3 ) аліментів на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_10 , а також припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

Разом з тим, постановою Вінницького апеляційного суду від 11.12.2018 ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 10.10.2018 скасовано.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 18.02.2019 задоволено скаргу ОСОБА_3 ( ОСОБА_11 ) на дії начальника Могилів-Подільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області по відмові у скасуванні постанови від 06.11.2018. Скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 06.11.2018, винесену головним державним виконавцем Могилів-Подільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Шаповалом С.В. в межах виконавчого провадження № 30718647 від 13.01.2012.

25.02.2019 державним виконавцем винесено постанову про відновлення виконавчого провадження № 30718647.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 15.05.2019 ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 18.02.2019 скасовано. В задоволені скарги ОСОБА_3 на дії начальника Могилів-Подільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про відмову у скасуванні постанови про закінчення виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_6 від 06.11.2018 відмовлено.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 25.09.2019 касаційну скаргу задоволено частково. Ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 18.02.2019 та постанову Вінницького апеляційного суду від 15.05.2019 скасовано. Скаргу задоволено. Скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 06.11.2018, винесену головним державним виконавцем Могилів-Подільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Шаповалом С.В. в межах виконавчого провадження № 30718647 від 13 січня 2012 року.

Представник скаржника мотивує скаргу тим, що підстав для відновлення виконавчого провадження не було, оскільки відсутнє судове рішення про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, посилаючись при цьому на мотиви викладені в рішенні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 01.10.2013 у справі № 138/1850/13-ц та в постанові Вінницького апеляційного суду від 11.12.2018.

Разом з тим, згідно постанови Вінницького апеляційного суду від 11.12.2018, у задоволенні заяви ОСОБА_1 , поданої представником ОСОБА_2 , про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню відмовлено. Суд при прийнятті вказаної постанови, дійсно, зазначав, що на момент постановлення ухвали суду про визнання мирової угоди (29.09.2010) та видачі виконавчого листа (11.01.2012) зазначена мирова угода не відносилась до рішень, що підлягають виконанню державною виконавчою службою, однак, прийшов до висновку, що у випадку невиконання однією із сторін зобов`язань за умовами мирової угоди, отримання виконавчого листа та звернення до виконання, а не звернення до суду з відповідним позовом, не звільняє боржника від обов`язку виконати судове рішення, а відтак не є підставою для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Тобто, Вінницьким апеляційним судом в постанові від 11.12.2018, констатовано, що виконавчий лист є таким, що підлягає виконанню.

А тому посилання представника в цій частині суд вважає безпідставними.

Крім того, представник скаржника вважає, що виконавчий лист № 2-942 від 11.01.2012 має бути повернений у зв`язку з тим, що закінчились строки виконання зазначені в самому виконавчому листі, а саме ОСОБА_6 досягла 23 років.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Згідно п. 7 ч.1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів.

З розрахунку зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 3071647, в матеріалах цивільної справи, встановлено, що заборгованість ОСОБА_7 зі сплати аліментів на утримання повнолітньої дитини становить 27333,23 грн.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_12 виконавчий документ вчасно пред`явлено до виконання, строки виконання виконавчого документ не закінчено, оскільки існує заборгованість зі сплати аліментів.

Згідно ч. 7 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої МЮУ 02.04.2012 № 512/5, зареєстрованої в МЮУ 02.04.2012 за № 489/20802, Постанова як окремий документ містить такі обов`язкові реквізити:номер виконавчого провадження; вступну частину із зазначенням: назви постанови, дати видачі постанови та місця її винесення; найменування органу державної виконавчої служби, прізвища, імені та по батькові державного виконавця, який виніс постанову або прізвища, імені та по батькові приватного виконавця, який виніс постанову, найменування виконавчого округу, в якому він здійснює діяльність; назви виконавчого документа, коли та ким виданий, резолютивної частини документа (далі - реквізити виконавчого документа); за зведеним виконавчим провадженням - прізвища, імені та по батькові боржника - фізичної особи, повного найменування боржника - юридичної особи та дати об`єднання виконавчих проваджень у зведене; мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на норму закону, на підставі якого винесено постанову; резолютивну частину із зазначенням: прийнятого виконавцем рішення; строку і порядку оскарження постанови.

Постанова державного виконавця про відновлення виконавчого провадження від 25.02.2019 мотивована тим, що Могилів-Подільським міськрайонним судом Вінницької області 18.02.2019 скасовано постанову державного виконавця Могилів-Подільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 06.11.2018 про закінчення виконавчого провадження.

Станом на день винесення постанови про відновлення виконавчого провадження 25.02.2019, ухвала Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 18.02.2019 набрала законної сили, відповідно до вимог ст. 261 ЦПК України та підлягала виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 41 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Тобто, державний виконавець при відновленні виконавчого провадження діяв відповідно до закону та в межах повноважень.

Верховний Суд 25.09.2019 скасовуючи ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 18.02.2019 та постанову Вінницького апеляційного суду від 15.05.2019, виходив з того, що підстави для закінчення виконавчого провадження відсутні, оскільки судове рішення про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає примусовому виконанню, було скасоване в апеляційному порядку.

Крім того, згідно 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З системного аналізу ст. 451 ЦПК України вбачається, що суд може зобов`язати державного виконавця усунути порушення, лише встановивши та визнавши неправомірними рішення, дії чи бездіяльність, якими було порушено право заявника.

14.08.2019 до початку розгляду справи по суті представник скаржника подала заяву про залишення без розгляду скарги в частині визнання постанови від 25.02.2019 неправомірною. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 14.08.2019 скаргу в частині вимог про визнання постанови від 25.02.2019 неправомірною, залишено без розгляду.

У звязку з тим, що представник скаржника відмовилась від вимог скарги в частині визнання постанови від 25.02.2019 неправомірною, суд не вправі зобов`язати виконавця вчиняти певні дії.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що скарга представника ОСОБА_7 ОСОБА_2 необгрунтована, а тому в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 258,ч. 6 ст.259, 260, 261, 447-452, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги представника боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на постанову державного виконавця про відновлення виконавчого провадження від 25.02.2019 за виконавчим листом №2-942/10 від 11.01.2012 у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або складення, шляхом подання апеляційної скарги через Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області. Учасник справи якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя:

Повний текст ухвали складено 29.11.2019.