Провадження № 2/161/859/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді Плахтій І.Б.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

представника третьої особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ЖКП №3, про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

03.07.2018 позивач звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, та моральної шкоди.

Позов мотивувала тим, що є власником квартири АДРЕСА_1. 06.06.2018 його квартиру було затоплено, а саме: у ванній кімнаті на стелі зявилась велика мокра пляма від води. При зверненні до відповідача, яка проживає в квартирі зверху, остання відмовилась відчинити двері, владнати даний конфлікт не вдалося. 07.06.2018 та 11.06.2018 звертався в ЖКП №3 з повідомленням про залиття квартири, однак комісія прибула лише 14.06.2018. Відповідно до Акту про залиття, аварію, що трапилася на системі центрального опалення, гарячого постачання, складеного комісією ЖКП №3, затоплення виникло внаслідок відсутності належної герметизації стику в районні примикання ванни до стіни і перегородки (перегородка пошкоджена), під час користування ванною в квартирі №45, власником якої є ОСОБА_3, волога на перегородку і стіну квартири і проходила вниз. Внаслідок затоплення були пошкоджені стеля в кімнаті суміжній з ванною та ванні. Сума збитків згідно з висновком експертного дослідження складає 3 292 грн. Сплачена ним вартість експертизи 300 грн. Крім того, внаслідок затоплення квартири йому було спричинено моральну шкоду, оскільки квартира була придбана лише в лютому 2018 року та відразу проведено поточний ремонт, був порушений нормальний графік життя. Залиття квартири викликало в позивача значні душевні хвилювання, які після перенесеної операції на серці йому категорично протипоказані. Крім того, був змушений витратити кошти на правову допомогу.

А тому, просив стягнути з відповідача ОСОБА_3 в його користь у відшкодування майнової шкоди 3 592 грн., у відшкодування моральної шкоди 3 000 грн., а також судові витрати на правничу допомогу в розмірі 1 000 грн. та сплачений судовий збір.

Ухвалою суду до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучено ЖКП №3.

В судовому засіданні представник позивача, вимоги позову підтримала з підстав викладених у позовній заяві та у відповіді на відзив. Просила позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач та її представник в судовому засіданні позов не визнали з обставин викладених у відзиві на позовну заяву (а.с. 40-42). Вказували на те, що вини ОСОБА_3 у затопленні квартири №41 стороною позивача не доведено, це відбулося внаслідок неналежного технічного стану стояка (періодично протікає). Крім того, Акт про залиття був складений без присутності ОСОБА_3 та нею не підписаний, відсутні докази спричинення моральної шкоди позивачу. А тому, просили в задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи ЖКП №3 в судовому засіданні пояснив, що за фактом повідомлення про залиття квартири №41, комісією було складено 14.06.2018 відповідний акт. Комісією було обстежено як квартири позивача та відповідача, так і суміжні квартири сусіднього підїзду на предмет встановлення протікання між стінного стояка. Протікання стояка не встановлено. Разом з тим, в квартирі відповідача комісією було виявлено свіжопофарбований стик між ванною і стіною. В ванній кімнаті була розгерметизація душа чи стоку. Відповідач була присутня в квартирі на час проведення обстеження комісією, її повідомляли, що за результатами буде складено акт. Однак, ОСОБА_3 не зверталася за його отриманням та не оскаржувала його. Твердження сторони відповідача, що затоплення відбулося через неналежний технічний стан стояка не відповідають дійсності, оскільки жодних скарг в ЖКП від ОСОБА_3 на протікання стояка не надходило. Разом з тим, комісією встановлено, що загально-будинкові інженерні мережі перебувають в технічно справному стані.

Заслухавши пояснення представника позивача, заперечення відповідача, представника відповідача, пояснення представника третьої особи, пояснення свідків, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний і підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдану майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З договору купівлі продажу від 23.02.2018 (а.с.11,12) та ОСОБА_4 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.10) вбачається, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_6

Квартира поверхом вище №45 по вул. Арцеулова, 5 в м. Луцьку належить відповідачу ОСОБА_3

З Акту про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 14.06.2018, складеного комісією ЖКП №3 (а.с.13,14) вбачається, що при комісійному обстеженні квартири №41 в одній кімнаті на стелі в кутку біля перегородки, суміжної з ванною спостерігаються сліди затікання з здуттям фарби розміром 0,3х0,3м; на стінах в кутку жовто-коричневі плями розміром 0,8х2,0м. У ванній кімнаті на стелі в кутку спостерігаються 2 незначні плями жовтого кольору розміром 0,05х0,02 м; 0,04х0,03м. На час обстеження явних мокрих слідів від затоплення не було, лише наслідки.

В даному Акті також вказано результати обстеження квартири №45, власником якої є ОСОБА_3 Під час обстеження виявлено, що в ванній кімнаті наявний свіжо зароблений стик примикання ванни до стіни і перегородки, що свідчить про те, що цей стик був не герметичний і під час користування ванною (душем) волога проникала на перегородку і стіну квартири №45 і відповідно проходила вниз. Доказом цього свідчить те, що в квартирі № 45 так само на перегородці в суміжній кімнаті з ванною внизу осипалась штукатурка.

Рекомендовано мешканцям квартири №45 утримувати сантехнічне обладнання в технічно-справному стані і стежити за його роботою.

На час огляду комісією встановлено, що загально-будинкові інженерні мережі перебувають в технічно справному стані.

Згідно ч.2 ст.1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Тобто, відповідно до презумпції завдавача шкоди не позивач доводить вину відповідача, а відповідач доводить відсутність своєї вини.

Покликання сторони відповідача на відсутність її вини в затопленні квартири позивача не заслуговують на увагу, оскільки причини затоплення були встановленні на час його виявлення та підтверджені в судовому засіданні поясненнями свідків.

Так, в своїх поясненнях в судовому засіданні свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, вказували на те, що прибули в складі комісії на виклик щодо затоплення квартири АДРЕСА_1. Обстеження проводили 12-го і 13-го червня 2018 року (два дні) в різних квартирах, в тому числі і суміжні сусіднього підїзду квартири (№8, №12). В ході обстеження квартир №41 та №45, було виявлено в квартирі відповідача ОСОБА_3 свіжо зафарбований стик між ванною і стіною, була розгерметизація, під час роботи душу було витікання води. Стіна між ванною і дитячою кімнатою була волога, наявні сліди затоплення.

Судом встановлено, що першим після повідомлення про затоплення невідкладно для обстеження квартир прибув слюсар-сантехнік ЖКП №3 ОСОБА_10, який в судовому засіданні як свідок вказував на те, що в квартирі №45 в кімнаті суміжній з ванною було волого, відклеїлись шпалери. В ванній кімнаті стик між ванною і стіною був замазаний розчином, але ще не пофарбований, через нього не текло, перевіряли душем. Від централізованого стояка затоплення не могло статися, бо він знаходиться на значній відстані місця затоплення, внутрішньо будинкові системи працювали належним чином, а тому затоплення відбулось з інших причин не повязаних з робою центральних мереж.

Пояснення в судовому засіданні в якості свідка відповідача ОСОБА_3 суд оцінює критично, оскільки з її ж слів вбачається, що вона була відсутня за місцем проживання в день затоплення протягом цілого дня до вечора, а тому не може свідчити про факти, свідком яких не мала можливості бути.

Статтями 151,177, 179 ЖК України та ст. 322 ЦК України передбачений обов'язок громадян забезпечувати схоронність жилих приміщень, які мають у приватній власності, бережно ставитися до санітарно - технічного та іншого обладнання, дотримуватися Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572 ( з наступними змінами) (далі - Правил).

Пунктом 7 Правил встановлений обов'язок власника квартири дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, санітарних норм і правил, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання, не допускати дій, які порушують умови проживання громадян.

Тому тягар утримання майна, а саме, обов'язок здійснювати за свій рахунок поточний та капітальний ремонти квартири, лежить на власнику квартири і саме власник приватизованого житла зобов'язаний забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень квартири, при наявності несправностей вживати заходів щодо їх усунення.

Стик примикання ванни до стіни-перегородки, який знаходиться в квартирі №45, є внутрішньо квартирною системою водопостачання та водовідведення, що належать споживачу, відтак відповідальність за її утримання та технічний стан має нести споживач, тобто власник квартири.

А тому, суд дійшов висновку, що затоплення квартири позивача виникло з вини відповідача, яка і повинна відшкодовувати завдані збитки.

Покликання сторони відповідача на ту обставину, що Акт не підписаний відповідачем ОСОБА_3 та на неналежне складання акту суд вважає безпідставними, оскільки як встановлено в судовому засіданні з пояснень свідка ОСОБА_8 (член комісії ЖКП №3, майстер дільниці) Акт було складено в приміщенні ЖКП за результатами обстеження, відповідачу ОСОБА_3 було це повідомлено під час обстеження квартири. За отриманням копії акту ОСОБА_3 не зверталася.

Для встановлення завданої матеріальної шкоди майну, позивач ОСОБА_6 звернувся до експерта субєкта оціночної діяльності ОСОБА_11

Звітом про оцінку збитків нанесених 3-х кімнатної квартири в житловому будинку №5 (АДРЕСА_2) від 20.06.2018 встановлено ринкову вартість завданих збитків в розмірі 3 292 грн. (а.с.15-25). Вартість проведеного експертного дослідження становить 300 грн.

Позивачем оплачено вартість проведеної експертизи, що стверджується корінцем квитанції до прибуткового касового ордера №28 від 22.06.2018 (а.с. 26).

Оскільки, експертне дослідження проведено субєктом оціночної діяльності, який є фахівцем в спеціальній галузі, то суд приймає до уваги представлений звіт та визначений в ньому розмір завданих збитків в сумі 3 292 грн.

Враховуючи ту обставину, що з вини відповідача ОСОБА_3 виникло затоплення квартири за адресою АДРЕСА_2 та завдано шкоду майну власника, суд дійшов висновку, що з ОСОБА_3 в користь позивача слід стягнути збитки в розмірі, встановленому звітом про оцінку збитків, з врахуванням понесених позивачем витрат по оплаті проведеного дослідження.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Із розяснень, даних в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», вбачається, що розмір моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача в користь позивача моральної шкоди суд звертає увагу на те, що подані стороною позивача докази щодо погіршення стану здоровя стосуються періоду задовго перед затопленням, а тому судом не приймаються.

Разом з тим, суд вважає, що моральна шкода була заподіяна позивачу в звязку з пошкодженням його майна. Враховуючи засади розумності, виваженості і справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення моральної шкоди в розмірі 500 грн. Що стосується вимоги про відшкодування витрат на правничу допомогу, то дана вимога підлягає до часткового задоволення з урахуванням пропорційності задоволеним майновим вимогам.

Оскільки позов задоволено частково (62,08%), суд вважає, що з відповідача в користь позивача слід стягнути 620,80 грн. витрат на правничу допомогу.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають до задоволення вимоги позивача про відшкодування відповідачем понесених ним судових витрат по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог (62,08%=437,53 грн.).

Керуючись ст.ст. 12, 13, 17, 77, 78, 81, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 267 ЦПК України, на підставі ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (адреса: 43005, АДРЕСА_3, РНОКПП НОМЕР_1) в користь ОСОБА_6 (адреса: 43005, АДРЕСА_4, РНОКПП НОМЕР_2) 3 592 (три тисячі пятсот девяносто дві) гривні матеріальної шкоди, 500 (пятсот) гривень моральної шкоди, 620 (шістсот двадцять) гривень 80 копійок витрат на правову допомогу, 437 (чотириста тридцять сім) гривень 53 копійки судового збору, а всього 5 150 (пять тисяч сто пятдесят) гривень 33 копійки.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення буде складено протягом пяти днів.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій