УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2019 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Губської Я.В.

при секретарі Савицької М.В.

за участі представника позивача адвоката Маринушкіної Л.В.

представника відповідача адвоката Бєлінського О.В.

третьої особи ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду першої інстанції від 21.03.2019 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор Інвест», за участю третіх осіб: ОСОБА_1 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щелков Денис Михайлович, АТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень

Встановив:

05.11.2019 року позивач ОСОБА_2 звернулася до Київського районного суду м. Харкова з заявою про перегляд рішення Київського районного суду м. Харкова від 21 березня 2019 року за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування даної заяви вказує, що у вересні 2018 року позивач звернулась з позовом до суду з вимогами про визнання недійсним договору купівлі-продажу належної їй квартири АДРЕСА_1 , укладеним 29 серпня 2018 р. між ТОВ «ФК «Алькор Інвест» (продавця) та ОСОБА_3 (покупець), посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щелковим Л.М., на підставі укладеного договору рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень за №42755780 від 29 серпня 2018 р., за яким право власності позивача на спірну квартиру було скасовано та зареєстровано за новим власником - ОСОБА_3 .

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 21 березня 2019 було відмовлено у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним договору купівлі- продажу квартири позивача.

Також, вказує, що під час розгляду даної справи було залучено до матеріалів справи копію ухвали ВССУ від 05.07.2017 року про відкриття касаційного провадження по справі про визнання недійсним договору іпотеки і станом на теперішній час постановою Верховного Суду від 21.08.2019 року рішення апеляційного суду Харківської області від 07.06.2017 року скасовано та залишено без зміни рішення суду першої інстанції від 03.04.2017 року, яким договір іпотеки визнано недійсним.

Зазначає, що недійсність іпотечного договору від 03.10.2005 року є істотною обставиною для справи про недійсність договору купівлі-продажу квартири, відчуженої без участі власника квартири на підставі іпотечного договору, у зв*язку з чим просить рішення суду від 21.03.2019 року переглянути за нововиявленими обставинами та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Згідно ухвали судді Київського районного суду м. Харкова від 11.11.2019 року відкрито провадження за заявою ОСОБА_2 та призначено судове засідання.

22.11.2019 року представником ТОВ «ФК «Алькор Інвест» до суду були подані заперечення на заяву про перегляд рішення суду від 21.03.2019 за нововиявленими обставинами та у своїх запереченнях зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. ЦК України містить вичерпний перелік підстав для визнання правочину недійсним, і враховуючи вимоги чинного законодавства визнання недійсним іпотечного договору не створює жодних підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу від 29.08.2018 року.

В судовому засіданні представник позивача підтримала заяву позивача про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та просила задовольнити.

Представник відповідача - ТОВ «ФК «Алькор Інвест» заперечував проти задоволення заяви позивача з підстав, вказаних у запереченнях, наданих до суду.

Третя особа ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала заяву позивача та просила її задовольнити.

Інші учасники судового розгляду в судове засідання не з*явилися, повідомлені належним чином про час та місце судового розгляду, ніяких заяв про відкладення розгляду справи не надали, у зв*язку з чим суд розглядає справу у їх відсутність.

Відповідно до вимог ч.ч.1-2 ст. 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду. Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Частиною п*ятою ст. 423 ЦПК України також визначено, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Судом встановлено, що 14.09.2018 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , ТОВ «Фінансова компанія «Алькор Інвест», треті особи: ОСОБА_1 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щелков Д.М., АТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 29.08.2018 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Алькор Інвест» та ОСОБА_3 та згідно якого була відчужена квартира АДРЕСА_1 за 560000 грн., просила скасувати рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень.

Звертаючись до суду з позовними вимогами про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 29.08.2018 року, ОСОБА_2 вказувала, що підстав для продажу спірної квартири у ТОВ «Фінансова компанія «Алькор Інвест» не було, так як обтяження квартири іпотекою не зареєстровано в реєстрі, іпотечних договорів саме позивач ОСОБА_2 не укладала, судове рішення про звернення стягнення на майно позивача ОСОБА_2 скасоване 12.04.2018 року, процедура позасудового врегулювання не дотримана ТОВ «ФК Алькор Інвест», відчуження квартири здійснено всупереч вимогам мораторію на підставі ст. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» і дані обставини є підставою для визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_2 в межах позовних вимог, Київським районним судом м. Харкова 21.03.2019 року прийнято рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 за обставин та підстав, вказаних нею в позові.

Постановою Харківського апеляційного суду від 13.08.2019 року апеляційна скарга ОСОБА_2 залишена без задоволення, рішення Київського районного суду м. Харкова від 21.03.2019 року без зміни.

Звертаючись до суду з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами позивач ОСОБА_2 вказує на наявність істотних обставин, які є підставою для скасування рішення суду першої інстанції, а саме те, що постановою Верховного Суду від 21.08.2019 року рішення апеляційного суду Харківської області від 07.06.2017 року скасовано, залишено без зміни рішення суду першої інстанції від 03.04.2017 року, яким договір іпотеки № 014/02 -1/2454-05 від 03.10.2005 року визнано недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частина 2 ст. 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав та інтересів.

Обов*язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду, порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджене порушення було обґрунтованим.

Неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб*єктивних прав та обов*язків особи, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов*язку.

Отже, здійснюючи передбачене статтею 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту, а суд, вирішуючи спір, зобов*язаний надати суб*єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Так, якщо особа вважає, що її суб*єктивне право у певних правовідносинах не може бути реалізоване належним чином, або на неї протиправно поклали певний обов*язок, така особа має право звертатися за судовим захистом.

В разі відповідного звернення особи суд повинен розглянути питання про наявність порушеного суб*єктивного права заявника у конкретних правовідносинах і на підставі цього вирішити спір.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata принципу остаточності рішень суду. Цей принцип передбачає, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду тільки тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (рішення ЄСПЛ від 03.04.2008 року у справі «Ponomaryov v. Ukraine», п.40).

Суд, вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності нововиявлених обставин, які передбачені вимогами ст. 423 ЦПК України та на які посилається заявник ОСОБА_2 (істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи) приходить до висновку, що підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами немає.

При цьому, суд зазначає, що звертаючись з позовом до суду про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 29.08.2018 року ОСОБА_2 зазначала підставою позовних вимог те, що обтяження квартири іпотекою не зареєстровано в реєстрі, іпотечних договорів саме позивач ОСОБА_2 не укладала, судове рішення про звернення стягнення на майно позивача ОСОБА_2 скасоване 12.04.2018 року, процедура позасудового врегулювання не дотримана ТОВ «ФК Алькор Інвест», відчуження квартири здійснено всупереч вимогам мораторію.

Таких підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, як недійсність іпотечного договору позивачкою не зазначалось, у зв*язку з чим за ч.5 ст. 423 ЦПК України суд при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається та розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Також, суд частково погоджується з доводами відповідача про те, що визнання судом недійсним іпотечного договору від 03.10.2005 не впливає на відповідність змісту оспорюваного договору купівлі-продажу вимогам цивільного законодавства, на які посилалася позивач в позові.

Крім того, суд зазначає, що нововиявленою обставиною може бути визнана лише та обставина, яка існувала в об*єктивній дійсності на момент ухвалення рішення суду. Не можуть бути визнані ново виявленими нові, тобто такі, що виникли чи змінилися після постановлення рішення обставини. Обставини, які виникли пізніше, є такими, що не могли бути враховані судом при розгляді справи, а тому є підставою для нового звернення до суду.

Як встановлено судом та зазначає сама позивач в заяві, на момент ухвалення рішення по справі 21.03.2019 року, на момент розгляду справи в апеляційному суді договір іпотеки був чинним і лише після скасування рішення суду 21.08.2019 року набуло законної сили рішення про визнання недійсним договору іпотеки. Тобто, на момент ухвалення рішення судом першої інстанції такої обставини, як недійсність іпотечного договору не було.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 429 ЦПК України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі. У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу (ч.4 ст. 429 ЦПК України).

На підставі всіх вище перелічених доводів, суд відмовляє у задоволенні клопотання позивача про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишає в силі рішення Київського районного суду м. Харкова від 21.03.2019 року.

Керуючись ст.ст. 423, 429, 260-261 ЦПК України, суд, -

Постановив:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд рішення Київського районного суду м. Харкова від 21 березня 2019 року за нововиявленими обставинами відмовити та залишити в силі рішення Київського районного суду м. Харкова від 21.03.2019 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор Інвест», за участю третіх осіб: ОСОБА_1 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щелков Денис Михайлович, АТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до вимог п. 15 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя :