Справа № 2-65/11
УХВАЛА

"11" січня 2019 р.

Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Іванюта Т.Є.

при секретарі Вареник О.Л.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Кагарлику заяву про відвід судді Кагарлицького районного суду Київської області Кириченку Василю Івановичу, яка подана представником позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ОСОБА_3 в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, державного реєстратора Кагарлицької міської ради Київської області ОСОБА_5, треті особи - сектор державної реєстрації відділу адміністративних послуг Кагарлицької районної державної адміністрації, Ржищівська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про виділ і визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку, визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки, визнання недійсним договору дарування житлового будинку та скасування рішення державного реєстратора, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання довідки сільської ради такою, що містить недостовірні відомості, визнання позивача таким, що не прийняв спадщини, зобов'язання нотаріуса скасувати реєстраційний запис про відкриття спадкової справи, _

встановив :

В провадженні судді Кириченка В.І. перебуває вказана цивільна справа.

В судовому засіданні 08.01.2019 року представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ОСОБА_3 заявила відвід судді Кириченку В.І. від участі в даній справі посилаючись на те, що суддя є упередженим, необ»єктивним, зацікавленим в розгляді даної справи на користь ОСОБА_7, що полягає в ігноруванні вимог сторони ОСОБА_1 у витребуванні та дослідженні доказу довідки №497 від лютого 2006 року, нерівне ставлення до сторін. Також посилається на те, що керівник апарату Кагарлицького райсуду ОСОБА_8 має вплив та та здійснює його на суддів, так як її мати ОСОБА_9 проживає в незареєстрованому шлюбі з представником ОСОБА_7 ОСОБА_10.

Відповідно до ч.ч. 7,8 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

А тому сторони в судове засудання не викликались.

Представник позивача ОСОБА_7 ОСОБА_10 подав заперечення на заяву про відвід судді в якій проти заяви про відвід судді заперечив та просив визнати дії ОСОБА_11 щодо завлення завідомо безпідставного відводу зловживання процесуальними правами, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи.

Підстави для відводу судді передбаченіст. 36-37 ЦПК Україниі розширеному тлумаченню не підлягають.

Згідно з ч. 4 ст. 36 ЦПК України не згода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Суд, вивчивши доводи заяви, дослідивши матеріали справи та докази, надані в обґрунтування заявлених вимог, дійшов до висновку про відсутність підстав для її задоволення, так як відвід належним чином не вмотивований з огляду на наступне.

Підстави для відводу судді встановленістаттею 36 ЦПК України, згідно якої суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо зокрема:

- є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановленихстаттею 37 цього Кодексу.

Вирішуючи питання щодо відводу, слід виходити із поняття упередженості або не об'єктивності судді в процесі розгляду справи. Для того, щоб ці обставини лягли в основу заяви про відвід, вони мають бути доведені.

Стаття 124 Конституції України встановлює, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.

Разом із тим, положенням ч. 4 ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

У пунктах 28-32 рішення у справі «Газета «Україна - центр» проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції повинно визначатись на підставі суб'єктивного і об'єктивного критеріїв. У контексті суб'єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. У контексті об'єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо безсторонності суддів. Аналогічна позиція висловлена ЄСПЛ й у пункті 66 рішення у справі «Бочан проти України».

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (про що зазначено у пунктом 43 рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

Системний аналіз змісту та доводів заяви про відвід не свідчить про існування об»єктивно обґрунтованих обставин, що викликають сумнів в неупередженості або обєктивності судді Кириченка В.І., а зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями судді та припущень, які не підтверджені жодними доказами та не вказують на необ»єктивність чи упередженість судді при розгляді справи.

Будь-яких доказів, які б підтверджували наявність обставин, що викликають сумнів у її неупередженості при розгляді даної справи, з матеріалів справи та доводів заяви про відвід не вбачається.

Доводи, якими заявник обґрунтовує недовіру судді, не ґрунтуються на положеннях статті 36 ЦПК України. При цьому доказів, які б свідчили, що головуючий суддя мав будь-які домовленості із сторонами по справі, чи взагалі позапроцесуальні відносини, відповідач до суду не надав. За таких обставин, заява є надуманою й такою, що не підлягає задоволенню.

Зазначене вище свідчить про навмисне безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи стороною відповідача.

В процесі розгляду даної справи 28 листопада 2017 року представником відповідача ОСОБА_2 подавалася заява про відвід судді Шевченко І.І, з підстав відмови їй у задоволенні її клопотань. Доводи ОСОБА_2 зводилися лише до того що суддя протягом усього часу розгляду справи задовольняла клопотання сторони позивача, а заявлені нею частина клопотань залишені без задоволення.

Однак суд прийшов до висновку що данні факти є надуманими і не відповідають дійсності та ухвалою від 29 листопада 2017 року відмовив у задоволенні заяви представника відповідача про відвід судді.

Також, на стадії дослідження матеріалів справи, представником відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 ОСОБА_12 19 грудня 2018 року було подано заяву про відвід головуючого у справі судді Кириченка В.І.

В звязку з подачею зазначеної заяви ухвалою суду від 20 грудня 2018 року провадження по справі було зупинено до вирішення зазначеної заяви.

Ухвалою від 22.12.2018 року суд вважав, що обставини, на які посилається заявник не є достатніми для того, щоб поставити під сумнів об'єктивність судді Кириченка В.І., а тому ухвалив про відмову у задоволенні заяви, яка подана представником позивача зустрічного позову ОСОБА_1 - ОСОБА_12

Згідно частини 2 ст. 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема згідно п. 1 даної статті подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

На підставі ч. ч.3 та 4 ст.44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Суд вважає, що доводи заявника в частині упередженості або не об'єктивності судді не ґрунтуються на нормах ЦПК України, нею не зазначено і не доведено наявність вказаних обставин, жодних процесуальних дій при розгляді справи які могли би свідчити про упередженість чи не обєктивність судді, відмови доступу до правосуддя або інших, які би порушували процесуальні права позивача, не встановлено.

За таких обставин, достатніх підстав для задоволення заяви, суд не вбачає та розцінює дії заявника як спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи та тиск на суд при винесенні рішення .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 36, 39, 40 Цивільного процесуального кодексу України , суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_11 про відвід судді Кириченка В.І. у цивільній справі 2-65/11- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.Є.Іванюта