Справа № 286/3518/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2019 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Вачко В. І.

з секретарем Деменчук О. Г.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Овруцької міської ради Житомирської області, про визнання права власності на спадкове майно , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною заявою до відповідача Овруцької міської ради Житомирської області про визнання за нею права власності на спадкове майно - житловий будинок садибного типу з прибудовами, сараями та погребом, по АДРЕСА_1 , 1955 року побудови, який належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , мотивуючи тим, що останній був її батьком, після його смерті відкрилась спадщина на майно, зокрема на спірний житловий будинок; позивач, будучи спадкоємцем за заповітом, у встановленому законом порядку прийняла спадщину, своєчасно подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, однак нотаріус законною постановою відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, тому просить на підставі ст.ст.1235, 1268, 1269, 1270 ЦК України позов задоволити, визнати за нею право власності на спірний житловий будинок.

Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач подала заяву про розгляд справи в її відсутність. Представник відповідача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому висловився, що проти задоволення позову не заперечує, що розцінюється судом, як визнання позову.

Згідно з ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову провадиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Судом перевірено наявність у представника відповідача за довіреністю повноваження на визнання позову. Визнання позову відповідачем у цій справі не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Враховуючи, що неявка учасників справи в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, у задоволення клопотання сторін, керуючись нормами ст.223 ЦПК України, суд здійснює розгляд справи за відсутності її учасників.

Тому, перевіривши законність визнання позову відповідачем, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 07.11.2019 року.

Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема на житловий будинок по АДРЕСА_1 , 1955 року побудови, що стверджується довідкою Старостинського округу № 15 Овруцької міської ради Житомирської області № 895 від 18.09.2019 року. За життя ОСОБА_2 належний йому житловий будинок заповів ОСОБА_1 , що стверджується копією заповіту від 13.03.2018 року.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи зазначені у заповіті. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Як вбачається з довідки Старостинського округу № 15 Овруцької міської ради Житомирської області від 12.08.2019 року № 810(1), ОСОБА_2 до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований і проживав по АДРЕСА_1 один.

З постанови державного нотаріуса Овруцької державної нотаріальної контори Житомирської області Кулініч О.Д. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.10.2019 року № 3529/02-31 та копій матеріалів спадкової справи № 603/2019 також вбачається, що позивач прийняла спадщину після смерті спадкодавця, своєчасно подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Однак, нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом відмовлено із-за відсутності правовстановлюючих документів про належність майна спадкодавцю.

Тобто ОСОБА_2 правовстановлюючих документів на належний спірний житловий будинок при житті не виготовив, право власності на нього не зареєстрував. Відтак, позивач не може оформити спадщину, маючи на це право.

Частиною 5 ст.1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав. У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, зокрема якщо це право не визнається іншою особою.

На підставі викладеного в сукупності, за позивачами слід визнати право власності на спірний житловий будинок у відповідних частках.

Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Тому керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 273, 354, пп.15.5) п.15) п.1 розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , який належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Житомирського апеляційного суду або Овруцький районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 13.11.2019 року.

Суддя: В. І. Вачко