Справа № 529/795/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Гвоздика А. Є.

при секретарі Бурлига Н.

з участю представника позивача ОСОБА_1

та відповідача ОСОБА_2 ,-

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Диканька цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Вказуючи на те, що їх сімейне життя не склалось через різні погляди на нього, відсутність любові та взаємоповаги, шлюбні відносини сторони не підтримують, окрім цього, відповідач ухиляється від свого обов`язку утримувати свого неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває на повному забезпеченні останньої, позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги позивач ОСОБА_3 підтримав та просив суд їх задоволити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 , який приймав участь у судовому засіданні, проти задоволення позову позивача ОСОБА_3 не заперечував та суду пояснив, що аліменти на дитину сплачувати буде.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача ОСОБА_2 та дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Сторони 27.11.2015 року зареєстрували шлюб у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 1950, що підтверджується відповідним свідоцтвом про одруження.

Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з позивачем та перебуває на повному її утриманні.

Судом встановлено, що подружнє життя сторін не склалося через відсутність між ними взаєморозуміння та любові. Шлюбні стосунки між подружжям та ведення спільного господарства фактично припинені, відновлювати їх як відповідач, так і позивач наміру й бажання не мають.

Відповідно до положень ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. При цьому, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що прямо вказано в ст. 24 цього Кодексу.

Як зазначає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Вказане свідчить, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а також інтересам їхньої неповнолітньої дитини, яка повинна виховуватись в атмосфері доброзичливості, комфорту та любові, тому, відповідно до ст. 112 СК України, шлюб між сторонами слід розірвати.

Судом встановлено, що відповідач, як батько неповнолітнього сина ОСОБА_4 , недостатньо добровільно надає позивачу матеріальну допомогу на утримання останнього, хоча це є його обов`язком. При цьому, відповідач, являється працездатним, має постійний стабільний заробіток, оскільки є працевлаштованим, інших дітей на своєму утриманні не має, інші стягнення на утримання непрацездатних осіб відсутні.

Відповідно до ст. ст.180, 182, 183 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи викладене, а також той факт, що позивач добровільно не виконує покладеного на нього обов`язку утримувати неповнолітнього сина ОСОБА_4 , хоча зобов`язаний утримувати останнього до його повноліття, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову і в частині позовних вимог щодо щомісячного стягнення аліментів на користь позивача на утримання сина у розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Приймаючи до уваги те, що при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів позивач звільняється від сплати судового збору в дохід держави, вказані витрати підлягають стягненню з відповідача.

Крім цього з відповідача на користь позивача слід стягти понесені нею судові витрати, а саме судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу, що передбачено чинним законодавством

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 105,109,110,112,180-183, 200 Сімейного кодексу України, ст. ст. 7, 8, 81, 83, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 , проживаючої по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , до ОСОБА_2 , зареєстрованого в с. Петрівка Чутівського району Полтавської області, фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , зареєстрований 27 листопада 2015 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 1950.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого в с. Петрівка Чутівського району Полтавської області та фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , працюючого в службі безпеки будівельного гіпермаркету "Епіцентр", розташованому по вул. Київське шосе, 41, м. Полтава, на користь ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку /доходу/, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 липня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягти з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 768 /сімсот шістдесят вісім/ грн. 40 коп.

Стягти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 , понесені нею судові витрати в сумі 768 /сімсот шістдесят вісім/ грн. 40 коп.

Рішення набирає законної сили через 30 днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Головуючий: