Справа № 466/6562/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2019 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Єзерського Р.Б.,

при секретарі Ваврин М.М.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування квартирою.

у с т а н о в и в:

13.08.2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить суд ухвалити рішення, яким визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 , виділивши ОСОБА_1 у користування житлову кімнату за №1-4 площею 17,9 кв.м; житлову кімнату за №1-8 площею 7,6 кв.м згідно технічного паспорту ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 15.11.2017 року; виділити у користування ОСОБА_2 житлову кімнату за №1-2 площею 14,4 кв.м; житлову кімнату за № 1-3 площею 18,0 кв.м згідно технічного паспорту ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 15.11.2017 року; у спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити: кухню за №1-5 площею 13,5 кв.м, санвузол за №1-7 площею 9,4 кв.м, коридор за № 1-1 площею 5,5 кв.м, комору за №1-6 площею 1 кв.м, комору в підвалі площею 14,9 кв.м згідно технічного паспорту ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 15.11.2017 року та просить стягнути з відповідача понесені нею судові витрати.

В обґрунтування своїх позовних вимог покликаються на те, що 08.07.2010 року вона ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 придбали у частках по 1/2 кожному - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Корпало Г.В. від 08.07.2010 року, реєстровий № 2701, зареєстрованого ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 21.07.2010 року в реєстрі за №19037087. Квартира складалася з трьох кімнат та кухні. Житлова площа 46,1 кв.м, загальна площа 70,0 кв.м, комора в підвалі 14,9 кв.м.

У 2012 році ними було здійснено перепланування, узаконене рішенням Виконкому Брюховицької селищної ради від 09.10.2012 №540. Після перепланування квартира АДРЕСА_1 складається з чотирьох кімнат та кухні, житловою площею 57,9 кв.м, загальною площею 86,9 кв.м, комора в підвалі площею 14,9 кв.м.

Станом на момент придбання квартири вона з відповідачем перебували у шлюбі і квартиру придбали для спільного проживання. Однак, у зв`язку із розладом подружніх стосунків рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 11.05.2017 року їх шлюб було розірвано.

Після розлучення вона із сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змушена була покинути спільне житло та переїхати. Станом на даний момент у неї немає можливості належним чином використовувати належне їй на праві власності майно. Відповідач не погоджується сплатити їй вартість її частки, а також проти відчуження спірного майна та поділу виручених коштів.

Зважаючи на те, що квартира АДРЕСА_1 реальному поділу не підлягає, вона запропонувала відповідачу добровільно встановити вищезазначений порядок користування спільним майном, на що відповідач не погоджується, тому вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві, просила позовні вимоги задовольнити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 пояснили, що між відповідачем та позивачем не існує спору відносно спірної квартири та відповідачем не порушено право позивача користуватися спірною квартирою, не заперечують проти користування позивачем будь-якою кімнатою у квартирі.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, представника відповідача, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права.

Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Як визначено ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317, ст.319, ст.321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування або розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

П. 14 Постанови Пленуму Верховному суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 роз`яснено судам, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Судом встановлено, що 08.07.2010 року позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 придбали квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що стверджується договором купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Корпало Г.В. від 08.07.2010 року, реєстровий № 2701 та зареєстрована Львівським ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 21.07.2010 року в реєстрі за №19037087 на праві спільної часткової власності за ОСОБА_2 1/2 частка та ОСОБА_1 1/2 частка. Квартира складалася з трьох кімнат та кухні. Житлова площа 46,1 кв.м, загальна площа 70,0 кв.м, комора в підвалі 14,9 кв.м.

Після перепланування квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 складається з чотирьох кімнат та кухні, житловою площею 57,9 кв.м, загальною площею 86,9 кв.м, комора в підвалі площею 14,9 кв.м., що стверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №109774577 від 03.01.2018 року. Позивачу та відповідачу на праві спільній, частковій власності належить по 1/2 частки квартири.

У даній квартирі зареєстровано троє осіб: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , що стверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації №890 від 23.07.2019, виданої Виконавчим комітетом смт. Брюховичі м. Львова.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 11.05.2017 шлюб між сторонами було розірвано.

Відповідно до технічного паспорта квартири, складеного Обласним комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» від 15.11.2017 року, квартира складається з 4-ох кімнат №1-4 площею 17,9 кв.м, № 1-8 площею 7,6 кв.м, №1-2 площею 14.4 кв.м, №1-3 площею 18,0 кв.м, кухні № 1-5 площею 13,5 кв.м, санвузла №1-7 площею 9,4 кв.м, коридору №1-1 площею 5,5 кв.м, комори №1-6 площею 1 кв.м, комори в підвалі площею 14,9 кв.м. Житлова площа квартири становить 57,9 кв.м.

Між сторонами виник спір з приводу користування спільним майном. Позивач просить виділити в її користування кімнати площею 17,9 кв.м та 7,6 кв.м, тобто 44,04 % від житлової площі квартири. Загальні площі, а саме кухню, санвузол, коридор, комора та комора в підвалі позивач просить залишити в загальному користуванні. Враховуючи те, що такий режим користування спільним майном є допустимим і можливим з огляду на технічні характеристики квартири, тому суд приходить до висновку, що вимоги позивача є законні та правомірні, а тому позов підлягає задоволенню.

На підставі ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті, а саме судового збору у розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 317, 346, 391 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України ЦПК України, суд

ухвалив:

позовні вимоги ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 до ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 про визначення порядку користування квартирою - задовольнити повністю.

Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 наступним чином:

- виділити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) у користування житлову кімнату за №1-4 площею 17,9 кв.м; житлову кімнату за №1-8 площею 7,6 кв.м згідно технічного паспорту ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 15.11.2017 року;

- виділити у користування ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ) житлову кімнату за №1-2 площею 14,4 кв.м; житлову кімнату за № 1-3 площею 18,0 кв.м згідно технічного паспорту ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 15.11.2017 року;

- у спільному користуванні ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ) залишити: кухню за №1-5 площею 13,5 кв.м, санвузол за №1-7 площею 9,4 кв.м, коридор за № 1-1 площею 5,5 кв.м, комору за №1-6 площею 1 кв.м, комору в підвалі площею 14,9 кв.м згідно технічного паспорту ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 15.11.2017 року

Стягнути з ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 судові витрати, у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн., 40 коп.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлений 27.11.2019 року.

Суддя Р. Б. Єзерський