РІШЕННЯ
15 січня 2019 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Соболєвої І.П.,
за участю секретаря судового засідання Хома Д.М.,
розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107-б, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 30.01.2016 вони з відповідачем зареєстрували шлюб у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 32. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюбні відносини між ними припинені з березня 2018 р. з підстав втрати почуттів поваги, любові та взаєморозуміння. Просив шлюб розірвати, оскільки можливості примирення немає.
Від позивача надійшла заява, в якій він просить розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.
Відповідач відзиву на позовну заяву на надала. Від відповідача надійшла заява в якій вона не заперечує проти розірвання шлюбу та просить розглянути справу в її відсутність.
За таких обставин суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні відповідно до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України.
Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, доходить висновку, що позов про розірвання шлюбу є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Так, відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-ЖС № 167569, виданого 30.01.2016 Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 32, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.01.2016 (арк. справи 5).
Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження Серії І-ЖС № 340815, виданого 18.07.2017 Вознесенівським районним у м. Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 721 (арк. справи 10).
Шлюбні відносини між сторонами припинені з березня 2018 р. Майнового спору між сторонами немає, до примирення не прагнуть. З вказаних підстав суд вважає, що сімя розпалася остаточно і не може бути збережена.
Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України (далі СК України) позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має істотне значення.
Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.
Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин подружжя є різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, втрата відчуття поваги та любові.
Сімя розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та малолітньої дитини, шлюб підлягає розірванню.
Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач при реєстрації шлюбу змінювала прізвище, однак не просила суд відновити своє дошлюбне прізвище.
Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та жінки, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права та права дитини, тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання, задовольнивши позовні вимоги.
Позивач не просив суд стягнути з відповідача судові витрати.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 7682, 89, 141, 200, 263265, 280283 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянином України, та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Бака) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянкою України, зареєстрованого 30 січня 2016 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 32, розірвати.
Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 15 січня 2019 року.

Суддя І.П. Соболєва