ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 8/753/9/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2019 р. суддя Дарницький районний суд м. Києва Колесника О.М. розглянувши матеріали заяви представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3, в особі представника - адвоката ОСОБА_4, звернулась до Дарницького районного суду м. Києва із заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Дарницького районного суду м. Києва №753/19705/15-ц (2/753/8821/15) від 10.12.2015 року.

10.01.2019 р. до суду представником відповідача - адвокатом ОСОБА_4 подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого листа № 753/19705/15 про стягнення з ОСОБА_3 коштів у сумі 6 370 531,50 грн. до вирішення по суті справи за заявою про перегляд рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10.12.2015 р.

В обґрунтування заяви зазначила, що заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10.12.2015 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 6 370 531,50 гривень заборгованості та 6 333,60 гривень судових витрат.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 09.11.2016 року про перегляд заочного рішення відповідачу відмовлено у його скасуванні.

18.10.2018 відповідач в особі представника звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з заявою про перегляд зазначеного рішення у зв'язку тим, що ОСОБА_3 була визнана недієздатною в силу психічного розладу рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12.09.2018 року у справі № 753/20002/17, що є нововиявленою обставиною, яка впливає на законність рішення, яке перебуває на даний час на примусовому виконанні Відділом примусового виконання рішень Управління держаної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві. На усе належне відповідачці майно виконавчою службою накладено арешт.

Постановою Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції від 26.07.2017 року (ВП № 50144299) здійснено опис рухомого та нерухомого майна - земельних ділянок та житлового будинку з усіма предметами домашнього вжитку, у тому числі і тих, які належать іншим особам та передано його на зберігання ОСОБА_5 - позивачу у справі та стягувану у виконавчому провадженні. Ним здійснюється користування цим майном у власних інтересах та повністю припинено доступ до цього майна ОСОБА_3

Також стягнення поширюється і на квартиру, у якій проживають подружжя ОСОБА_6 у АДРЕСА_1.

Дана справа про стягнення коштів у сумі 6 370 531,50 гривень розглядалась у 2015 році. Згідно Висновку судово-психіатричного експерта №388 від 12.06.2018 року проблеми зі здоров'ям у відповідача, що призвели до визнання її недієздатною, виникли у 2007 році. Таким чином, відповідачка не могла здійснювати захист у судовому процесі про стягнення коштів належним чином - нею не подавалися докази, вона не брала участі у судових засіданнях.

ОСОБА_3 є титульним власником нерухомого майна, у створенні якого брала участь уся її родина - чоловік (ОСОБА_6), сім'я сина (ОСОБА_7). Майно створювалося, у тому числі і власною працею зазначених осіб.

Виконавче провадження по примусовому стягненню грошових коштів перебуває на фінальній стадії. Після його реалізації поновлення майнових прав ОСОБА_3 та співвласників цього майна буде неможливим.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до роз'яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Як зазначено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має: з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, а також враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Відповідно до ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Виходячи зі змісту заяви про перегляд рішення у зв'язку із нововиявленими обставинами, вимог, викладених в заяві про забезпечення позову, суд приходить до висновку про відмову у задоволені заяви, оскільки 10.12.2015 р. прийнято заочне рішення у цивільні справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення коштів за розпискою, яке знаходиться на примусовому виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві. Відповідач, в особі представника - адвоката ОСОБА_4, просить забезпечити позов зупинення стягнення на підставі виконавчого листа № 753/19705/15 про стягнення з ОСОБА_3 коштів у сумі 6 370 531,50 грн. до вирішення по суті справи за заявою про перегляд рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10.12.2015 р., що на даній стадії розгляду не передбаченонормами ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 149-150, 153, 259, 260, 293, 353, 354 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про забезпечення позову - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Згідно з ст. 354 та відповідно до п. 8 та п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається шляхом подання апеляційної скарги через Дарницький районний суд м. Києва до Київського апеляційного суду.

СУДДЯ: О.М. КОЛЕСНИК