печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року суддя Печерський районного суду м. Києва Ільєва Т.Г. перевіривши матеріали позовної заяви уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Хрещатик» Славкіної Марини Анатоліївни до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

04.03.2019 до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, яку передано судді Ільєвій Т.Г., для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвалою судді 07.03.2019 позовна заява залишена без руху, з підстав невідповідності вимогам ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України, а саме позивачем не сплачено суму судового збору у розмірі 22419, 30 грн. та не надано суду документ, що підтверджує її сплату.

Завірену належним чином копію ухвали судді від 07.03.2019 ПАТ КБ «Хрещатик» отримало 21.03.2019.

Однак, 25.03.2019 позивачем доказів сплати судового збору надано не було, натомість подано клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Обґрунтовуючи вказане клопотання, позивач посилався на складне матеріальне становище, у зв`язку з віднесенням ПАТ КБ " Хрещатик" до категорії неплатоспроможних та початком процедури ліквідації.

Згідно з ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

На підтвердження складного матеріального становища позивач посилався на те, що постановою Правління НБУ №234 від 05.04.2016 банк віднесено до категорії неплатоспроможних; постановою Правління НБУ № 46-рш від 02.06.2016 відкликано банківську ліцензію; рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 913 від 03.06.2016 розпочато процедуру ліквідації банку.

Відповідно до п. 3.5 глави 3 розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №2 від 05.07.2012, (надалі - Положення) Фонд або уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку (у разі делегування їй відповідних повноважень) здійснює витрати на ліквідацію неплатоспроможного банку за рахунок коштів банку в межах кошторису витрат банку на здійснення ліквідації (далі - кошторис), затвердженого виконавчою дирекцією Фонду.

Фонд або уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку (у разі делегування їй відповідних повноважень) забезпечує правильність складання проекту кошторису і виконання затвердженого виконавчою дирекцією Фонду кошторису (пункт 3.6 глави 3 розділу V Положення).

Відповідно до пункту 3.7 глави 3 розділу V Положення Фонд або уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку (у разі делегування їй відповідних повноважень) зобов`язана, зокрема, уключати до кошторису окремими статтями всі витрати, необхідні для забезпечення процедури ліквідації банку.

Згідно з пунктами 3.8., 3.9. глави 3 розділу V Положення у разі необхідності Фонд або уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку (у разі делегування їй відповідних повноважень) має право запропонувати внесення змін до кошторису. Зміни до кошторису вносяться не пізніше дати закінчення кварталу, на який затверджено кошторис, за наявності обґрунтованого клопотання уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку. У разі необхідності уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку може запропонувати внесення змін до кошторису до закінчення відповідного кварталу.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Сама по собі обставина відсутності у кошторисі ПАТ КБ " Хрещатик " витрат на сплату судового збору у необхідному розмірі, не означає відсутності у ПАТ КБ " Хрещатик " будь-яких коштів, необхідних для сплати судового збору.

У свою чергу, Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ "Хрещатик" не надано будь-яких доказів в обґрунтування заявленого клопотання, які б свідчили про вжиття нею усіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору, зокрема, спрямованих на внесення змін до кошторису.

Дослідивши подану заяву, суд вбачає, що позивач не усунув належним чином недоліки, які зазначені в ухвалі від 07.03.2019, а саме не надав суду доказів на підтвердження сплати судового збору.

Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 20 Цивільного кодексу України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, у тому числі, реалізовує своє право на захист.

За частиною 1 ст. 14 Цивільного кодексу України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України встановлено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.175 ЦПК України, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи зазначене, оскільки позивач, вимоги ухвали Печерського районного суду м. Києва від 07.03.2019 року не виконав, суд приходить до висновку, що матеріали позовної заяви, слід вважати не поданими та повернути заявнику.

Разом з цим, суд звертає увагу позивача, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із цією заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст 185, 260, 261, 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Хрещатик» Славкіної Марини Анатоліївни до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - вважати не поданою та повернути заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Т.Г. Ільєва