САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/2341/18
Провадження №2/726/48/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2019 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі: головуючого судді Байцар Л. В., при секретарі Оспипчук Ю.М., представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, відповідачки ОСОБА_3 розглянувши в судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_5 про визнання права власності на частку спадкового майна,-

ВСТАНОВИВ :

У листопаді 2018 року позивачка звернулася до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначала, що вона, народилась 01 жовтня 1986 року та її батьки ОСОБА_6 та ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження. Вказує на те, що разом з батьками та її братом ОСОБА_5 вони проживали в ІНФОРМАЦІЯ_1. Під час спільного проживання вищевказана квартира була приватизована і на ім'я батька - ОСОБА_6 була видано 23.02.2005 року відкритим акціонерним товариством «Чернівецькій цукровий завод» свідоцтво про право власності, в якому зазначено, що всім чотирьом належить на праві спільної сумісної власності вищевказана квартира. Данні відомості зазначені в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Посилається на те, що в 2006 році її брат - ОСОБА_5 знявся з реєстрації в місці Чернівці та виїхав на постійне місце проживання в м. Одесу, 25 жовтня 2010 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 та змінила прізвище на ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про шлюб.

Крім цього вказує на те, що 20 вересня 2014 року її батько - ОСОБА_8 помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/4 частини квартири АДРЕСА_1. 27 липня 2015 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_9 на підставі її заяви була відкрита спадкова справа № 25/2015, щодо майна померлого 20 вересня 2014 року ОСОБА_6.

В заяві посилається на те, що із заявою про прийняття спадщини, як дружина померлого, 07 червня 2017 року, до нотаріуса звернулась і відповідачка по справі ОСОБА_3, але правоустановчого документу на квартиру АДРЕСА_2, а саме свідоцтва про право власності на вищевказану квартиру, вона нотаріусу не надала. Відмовляється відповідачка надати їй правоустановчий документ на квартиру, у зв'язку з чим нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом на частину квартири, яка є спадковим майном після смерті ОСОБА_6.

Крім цього посилається на те, що спадкоємцем першої черги, крім неї та відповідачки, також міг бути і її брат ОСОБА_5, але він на день смерті спадкодавця не проживав з ним разом та не був зареєстрований у вищевказаній квартирі, що підтверджується довідкою ПП «Садгора-Сервіс» від 02.11.2018 року. Вказує, що 07 травня 2018 року нотаріусом було направлено за місцем проживання ОСОБА_5 повідомлення про відкриття спадкової справи та у зв'язку із пропущенням строку для її прийняття з пропозицією повідомити нотаріуса чи має він намір звернутися до суду за продовженням строку, але відповіді від ОСОБА_5 так і не поступило до нотаріуса.

У зв'язку з тим, що вона не надала нотаріусу правовстановлюючого документу на спадкову частину майна спадкодавця, 25 червня 2018 року приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_9 винесла постанову про відмову у вчиненні такої нотаріальної дії, як видача свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири № 5, яка знаходиться в місті Чернівці по вулиці Хотинській в житловому будинку № 4.

Просить визнати за нею право власності на частку спадкового майна, яке залишилось після ОСОБА_6, померлого 20 вересня 2014 року, а саме 1/8 частки квартири АДРЕСА_3 та стягнути з ОСОБА_3 на її користь судовий збір у розмірі 1694,75 грн.

У судове засідання представник позивача надала суду пояснення згідно позову, просила позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача та третьої особи в судовому засіданні проти позову заперечувала, вкзала на те, що у позивачки відсутній правовстановлюючий документ, який відповідачка не надасть. Крім цього вказала на те, що її довіритель ОСОБА_5, пропустив строк прийняття спадщини, з 2006 року не зареєстрований за вказаною адресою.

Відповідачка у судовому засіданні позов не визнала, вказала на те, що позивачка до неї не зверталася, з нею не спілкується, тому вона не надає правовстановлюючі документи на право власності і заперечує проти позову.

Суд, дослідивши докази по справі, приходить до наступного.

Так, в силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

ОСОБА_10 ч. 2 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_11 І-МИ № 149717 помер ОСОБА_6 20 вересня 2014 року у віці 54 роки.

Після його смерті відкрилася спадщина на все його майно, що по закону на момент смерті належало йому на праві власності. Спадкоємцями першої черги після смерті батька є позивачка донька ОСОБА_4, син ОСОБА_5 і дружина ОСОБА_3

ОСОБА_10 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно квартира АДРЕСА_3 була приватизована на ім'я батька - ОСОБА_6 було видано 23.02.2005 року Відкритим акціонерним товариством «Чернівецькій цукровий завод» свідоцтво про право власності, в якому зазначено, що всім ним чотирьом належить на праві спільної сумісної власності вищевказана квартира.

Судом встановлено, що згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 41051294 приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_9 27 липня 2015 року на підставі заяви позивача була відкрита спадкова справа № 25/2015, щодо майна померлого 20 вересня 2014 року ОСОБА_6.

Судом встановлено, що згідно довідкою ПП «Садгора-Сервіс» від 02.11.2018 року спадкоємець першої черги є брат позивачки ОСОБА_5, на день смерті спадкодавця не проживав з ним разом та не був зареєстрований у вищевказаній квартирі.

Судом встановлено, що 07 травня 2018 року нотаріусом було направлено за місцем проживання ОСОБА_5 повідомлення про відкриття спадкової справи та у зв'язку із пропущенням строку для її прийняття з пропозицією повідомити нотаріуса чи має він намір звернутися до суду за продовженням строку, але відповіді від ОСОБА_5 так і не поступило.

Судом встановлено, що згідно постанови приватного нотаріусу Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_9 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25 червня 2018 року у зв'язку з тим, що позивачка не надала нотаріусу правовстановлюючого документу на спадкову частину майна спадкодавця.

ОСОБА_10 ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

При цьому, відповідно до положень ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст. 370 ЦК України, якою регулюється питання про виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності та якою передбачено, що співвласники спільної сумісної власності, як і співвласники спільної часткової власності мають право на виділ у натурі частки із спільного майна з тією лише різницею, що учасники першої не мають завідомо визначених ідеальних часток у праві спільної власності, а відтак, вони мають бути передусім визначені, після чого стає можливим виділ частки в натурі. При визначені розміру часток співвласників у спільній сумісній власності вважається, що вони є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між співвласниками, законом або рішенням суду.

ОСОБА_10 із положеннями ст. 372 Цивільного кодексу України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Також слід зазначити, що згідно із ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Порядок та підстави визначення часток у праві спільної часткової власності визначено у ст. 357 ЦК України.

Зокрема, зі змісту ст. 357 ЦК України вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року визначено, що за загальними правилами частини другої статті 372 ЦК при поділі майна, що є у спільній сумісній власності, за рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця.

У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємцеві учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Крім того, статтею 372 Цивільного кодексу України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд, керуючись законом вважає, що позов підлягає задоволенню й відповідно право спільної сумісної власності на спірну квартиру підлягає припиненню із визначенням часток.

Враховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 368, 370 ЦК України, ст. 4, 13, ст.76, 77, 81, 141, 258-265, 352-354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на частку спадкового майна, яке залишилось після ОСОБА_6, померлого 20 вересня 2014 року, а саме 1/8 частки квартири АДРЕСА_4.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 1694,75 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Чернівецького Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Садгірський районний суд м.Чернівців.

Рішення виготовлено у повному обсязі 14.02.2019 р.

Головуючий суддя ОСОБА_12