524/2348/19
РІШЕННЯ

Іменем України

20 листопада 2019 р. Кобеляцький районний суд Полтавської області у складі:

судді Мороз Т.М.,

з участю секретаря судового засідання Крейс О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кобеляки в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавська аграрна компанія» про розірвання договору оренди земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

02 квітня 2019 року до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області звернулася ОСОБА_1 з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавська аграрна компанія» про розірвання договору оренди земельної ділянки.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03.04.2019 справа направлена на розгляд до Кобеляцького районного суду Полтавської області за підсудністю.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.06.2019 справа передана судді Мороз Т.М.

У позовній заяві позивач зазначила, що згідно договору оренди землі №32, укладеного 15.03.2018 року вона передала відповідачеві земельну ділянку в оренду строком на сім років. В зв`язку з порушенням відповідачем умов договору оренди землі № 32 від 15.03.2018, що полягає у невиплаті орендної плати за 2018 рік, позивач прохає суд розірвати вказаний договір та зобов`язати ТОВ «Полтавська аграрна компанія» негайно передати їй земельну ділянку загальною площею 4,537 га, що розташована на території Комендантівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області в стані, придатному для її цільового використання; судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 11 червня 2019 року відкрито провадження в справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 26 червня 2019 року.

Ухвалою суду від 26.06.2019 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про передачу справи за підсудністю до Київського районного суду м. Полтава.

26.06.2019 проведено підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи; представник до суду не з`явився, причини неявки суд не повідомив.

Суд, розглянувши, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що 15 березня 2018 року ОСОБА_1 уклала із ТОВ «Полтавська аграрна компанія» договір оренди землі № 32 площею 4,5379 га, кадастровий номер земельної ділянки :00:006:0019, що розташована на території Комендантівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області строком на 7 років ( а.с. 3).

Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Частиною 9 ст. 93 ЗК України також встановлено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

За ч. 4 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

В ст. 13 Закону України "Про оренду землі" зазначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, що діяла на час виникнення правовідносин) об`єкт за договором оренди землі вважається переданий орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно п. 13.1 Договору від 15.03.2018 він набирає чинності після підписання сторонами. Право оренди за цим договором виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Судом встановлено, що сторони підписали договір 15.03.2018 року.

Доказів реєстрації права оренди та передачі об`єкта оренди орендареві за даним договором позивачем не надано.

Згідно з частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

За змістом частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Отже, наведеними положеннями закону, які регулюють спірні відносини, передбачена систематична (два і більше випадки) несплата орендної плати, передбаченої договором, як підстава для розірвання договору оренди. Разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання, але ж повторне порушення вже може свідчити про систематичність.

Згідно з частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди.

Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, що значною мірою позбавляє того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Зокрема, такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 28 вересня 2016 року у справі № 6-977цс16 та від 12 грудня 2012 року у справі № 6-146цс12.

Однак позивачем не надано суду будь-яких доказів того, що орендна плата за користування земельною ділянкою у 2018 р відповідачем не сплачена.

Крім того, виходячи з умов договору, остаточний термін сплати відповідачем орендної плати за 2018 рік встановлено до 30 грудня. Відповідно, сплата орендної плати за користування земельною ділянкою у 2019 році повинна бути проведена до 30 грудня 2019 року. Тобто відсутня системність відповідача у несплаті орендної плати позивачу.

Відповідно до ч.1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене у задоволенні позову необхідно відмовити. В зв`язку з відмовою у позові відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судового збору відповідно до статті 141 ЦПЦ України.

Керуючись статтями 12, 259, 263 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 про розірвання договору оренди земельної ділянки відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кобеляцького районного суду Полтавської області.

Повний текс рішення виготовлено 29.11.2019.

Суддя