ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 636/1856/18

Провадження № 22-ц/818/701/19

22 лютого 2019 року

м.Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

за участю секретаря Чабан А.В.

учасники справи:

апелянт Чугуївська районна державна адміністрація Харківської області

представник ОСОБА_1

позивач ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 21 червня 2018 року у складі судді Ковригіна О.С. по справі №636/1856/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 28 лютого 1996 року померла його бабка ОСОБА_4

04 серпня 1989 року ОСОБА_4 склала заповіт, згідно якого все її майно, яке буде їй належати на день смерті, з чого б воно не складалось та де б не знаходилось, вона заповіла йому.

Після смерті ОСОБА_4 залишилась спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) розміром 8,53 умовних кадастрових гектарів, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Леніна село Велика Бабка Чугуївського району Харківської області.

У вказаному сертифікаті ім'я ОСОБА_4 помилково зазначено як «Пелагея», хоча вірне написання саме «Пелагія».

Він прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4, вступив у володіння спадковим майном, адже на момент смерті проживав разом із спадкодавицею та продовжив користуватися речами, які залишились після смерті спадкодавиці, в тому числі особистими побутовими речами.

Сертифікат на право на земельну частку (пай) видано йому на руки як спадкоємцю. Державний акт не виготовлявся.

Він звернувся до Чугуївської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4, але у зв'язку з відсутності підтвердження вступу в управління або володіння спадковим майном, через помилку у сертифікаті та наявності розбіжностей у написанні прізвищ спадкодавця та спадкоємця відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірне майно.

Просить визнати право на земельну частку (пай) розміром 8,53 умовних кадастрових гектарів, яка перебувала у колективній власності КСП ім. Леніна с. Велика Бабка Чугуївського району Харківської області, що належало ОСОБА_4 на підставі Сертифікату на право на. земельну частку (пай) серії ХР №0038808, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлої 28 лютого 1996 року.

Відповідач ОСОБА_3 позов визнала, проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 21 червня 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) розміром 8,53 умовних кадастрових гектарів, яка перебувала у колективній гласності КСП ім. Леніна с. Велика Бабка Чугуївського району Харківської області, що належало ОСОБА_4 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР №0038808 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 померлої 18 лютого 1996 року.

Рішення мотивовано тим, що ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4, вступивши у володіння спадковим майном. Відповідач спадщину не приймала, з заявою про прийняття спадщини не зверталася, фактично в управління спадковим майном не вступала, на спадщину не претендує, а тому позов підлягає задоволенню.

В апеляційній скарзі Чугуївська районна державна адміністрація Харківської області просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

ОСОБА_1 власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі державного акта про право колективної власності на землю конкретному КСП, членом якого він є.

Земля із державної власності була передана КСП ім. Леніна у колективну власність згідно державного акту від 05 вересня 1997 року. ОСОБА_4 померла 28 лютого 1996 року.

ОСОБА_4 не набула право на земельну частку (пай) та не стала власником частки землі, оскільки померла більш ніж за півтори роки до того, як КСП отримало землі у колективну власність.

Комісія КСП імені Леніна мала скорегувати списки і розмір паїв на момент отримання земель у колективну власність, виключивши з нього ОСОБА_4, але цього не зробила, а тому сертифікат виписано на імя ОСОБА_4 безпідставно.

Також, позивач не висловлював позовні вимоги про встановлення факту прийняття спадщини шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, не надавав відповідні докази до суду.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить відмовити у задоволенні скарги.

Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХР №0038808 в передбаченому законом порядку не скасовано та не визнано недійсним чи нечинним.

В разі незгоди Чугуївської РДА із правом ОСОБА_4 на земельну частку (пай) в КСП ім. Леніна третя особа не позбавлена права звернутися до суду із позовом про виключення ОСОБА_4 зі списку громадян-членів КСП ім. Леніна доданого до Державного акту №2 6-00-000550 та скасування Сертифікату серії ХР №0038808.

Сертифікат на право на земельну частку (пай) виписано саме Чугуївською районною державною адміністрацією, а не самим КСП ім. Леніна.

Колегія суддів, вислухав суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з тих обставин, що позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4, вступивши у володіння спадковим майном, спадкове майно наявне та до участі притягнуто всіх заінтересованих осіб.

Погодитись з таким висновком суду не можна.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи 04 серпня 1989 року ОСОБА_4 складено заповіт, згідно якого на випадок смерті заповіла своєму онукові ОСОБА_2 все своє майно, яке буде їй належати на час смерті, з чого б воно не складалось та де б не знаходилось

28 лютого 1996 року ОСОБА_4 померла.

05 лютого 2000 року на імя ОСОБА_4 видано сертифікат на право на земельну частку(пай) розміром 8,53 умовних кадастрових гектарів, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Леніна село Велика Бабка Чугуївського району Харківської області, згідно рішення Чугуївської райдержадміністрації від 25 червня 1996 року №347

Частиною дев'ятою статті 5 ЗК України (в редакції від 22 червня 1993 року), кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу.

Згідно з вимогами частини першої статті 22,23 ЗК України право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і документа, що посвідчує це право.

Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється.

ОСОБА_1 власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Згідно зі ст. 1,5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств,а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку(пай), посвідченого сертифікатом.

Сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації - за межами населених пунктів.

Згідно до п. 2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Тобто право на земельну частку (пай) особа набуває за наявності трьох умов: 1) перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства; 2) отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю; 3) включення особи до списку, доданого до цього акта.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо.

Як пояснив в суді апеляційної інстанції представник апелянта, КСП ім. Леніна реорганізовано, його правонаступником є Агрофірма «Зоря».

Між тим, ОСОБА_2 предявлено позов лише до ОСОБА_3 Правонаступника КСП ім. Леніна районну державну адміністрацію, органи держгеокадастру та виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі до участі у справі не притягнуто.

Як зазначив представник Чугуївської РДА органам Держгеокадастру, які наразі розпоряджаються землями запасу( до компетенції яких належить надання земель), не відомо про існування такого рішення. Позивач підтвердив обставини щодо неповідомлення Держгеокадастру про дане судове рішення.

Згідно п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду від 18 грудня 2009 року № 14 України «Про судове рішення у цивільній справі» суд не має права вирішувати питання про права та обов'язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права, які тягнуть за собою безумовне скасування рішення суду.

Враховуючи, що осіб, до компетенції яких належить питання щодо виділення земельних часток(паїв) в натурі до участі у справі притягнуто не було рішення суду підлягає скасуванню.

За таких обставин рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову, оскільки не всі заінтересовані особи притягнуті до участі у справі.

Судові витрати підлягають перерозподілу згідно ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2,376, 381-384 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області задовольнити.

Рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 21 червня 2018 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2(ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, виданий Фрунзенським МВХМУ УМВС України в Харківській області 06 липня 2000 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області( , Харківська обл., м. Чугуїв, вул. Старонікольська, 29) судовий збір у сумі 1050(одна тисяча пятдесят гривень) грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01 березня 2019 року.

Головуючий А.І. Овсяннікова

Судді: І.П. Коваленко

ОСОБА_5