Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2364/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.11.2019 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Левко Т.Ю., секретар судових засідань Роман К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/5 частину квартири в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/5 частину квартири в порядку спадкування за законом.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки ОСОБА_2 . Позивачка прийняла спадщину як спадкоємець за законом першої черги одноосібно, отримала свідоцтво про право власності на житловий будинок, що ввійшов до складу спадщини. Проте у видачі свідоцтва про право власності на частину іншого об`єкта нерухомого майна нотаріус відмовила. Так,спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого представництвом фонду державного майна України 19.07.1996 року №745, належало 1/5 частина квартири по АДРЕСА_1 загальною площею 62,5 кв.м. Проте, при проведенні поточної технічної інвентаризації нерухомого майна виявлено помилку у визначенні площі квартири, допущену при проведенні технічної інвентаризації для цілей видачі Свідоцтва про право власності у 1996 році. Дійсною площею квартири є 85,2 кв.м. Позивачу рекомендовано звернутися до суду.

Позивач в судове засідання не з`явилася, адвокат Молнар Т.І., що діє в її інтересах, подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Від відповідачів до суду надійшли письмові заява, у яких відповідачі просять розглянути справу без їх участі. Заявили про визнання позову.

Дослідивши подані на підтвердження обставин позову докази, суд всебічно, об`єктивно та повно з`ясував обставини, що мають юридичне значення для вирішення порушеного питання по суті, дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , чоловік позивача ОСОБА_1 .

На день смерті відкрилася спадщина.

Заповіту ОСОБА_2 не залишав.

Позивачка ОСОБА_1 стала єдиним спадкоємцем першої черги за законом, що прийняла спадщину, яка відкрилася на день смерті ОСОБА_2

01.06.2019 року їй було видано Свідоцтво про право власності на житловий будинок, що ввійшов до складу спадщини.

Крім вказаного житлового будинку, спадкодавцю на праві власності належала частка у квартирі АДРЕСА_2 , на підставі Свідоцтва на право власності на житло, виданого Представництвом фонду державного майна України 19.07.1996 року.

Проте, позивачка отримала відмову приватного нотаріуса Рішко О.І. у видачі Свідоцтва про право на спадщину на вказану квартиру, оскільки при оформленні спадкових прав було виявлено розбіжності у площі об`єкту нерухомого майна, зазначеній у поданому правовстановлюючому документі та фактичній площі квартири.

Суд встановив, що згідно Свідоцтва на право власності на житло, виданого Представництвом фонду державного майна України 19.07.1996 року, площа квартири по АДРЕСА_1 вказана в розмірі 62,5 кв.м.

За змістом поданого позивачем технічного паспорту на квартиру, виготовленого станом на 1996 рік, загальною площею квартири вказано 62,5 кв.м. Разом із тим, це не відповідає сумі площ житлових та допоміжних приміщень квартири згідно внесених до техпаспорту технічних характеристик квартири (чотири кімнати житловою площею 58,9 кв.м., кухня площею 7,0 кв.м., ванна кімната площею 2,4 кв.м., вбиральня площею 1,2 кв.м., вбудована шафа площею 0,8 кв.м. та балкони загальною площею 3,6 кв.м.)

Суд констатує, що вказана у техпаспорті та Свідоцтві на право власності від 19.07.1996 року загальна площа квартири 62,5 кв.м. є помилкою та не відповідає дійсній загальній площі квартири, яка в дійсності становить 85,2 кв.м.

Згідно даних технічного паспорту квартири, виготовленого станом на 14.05.2019 року, чотирикімнатна житлова квартира АДРЕСА_2 , будівництвом завершена та її загальна корисна площа становить 85,2 кв.м., в тому числі житлова 58,9 кв.м.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В ст.1217 ЦК України, зазначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.

Частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, до це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним Документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позивачем на законних підставах набуто право власності на нерухоме майно, що ввійшло до складу спадщини - 1/5 частину квартири за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 85,2 кв.м., в тому числі житловою площею 58,9 кв.м., тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , право власності на 1/5 частину квартири за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 85,2 кв.м., в тому числі житловою площею 58,9 кв.м.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийТ. Ю. Левко