Справа № 481/1357/17
Провадж.№ 2/481/69/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 року Новобузький районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Ціпивко І.І.,

з участю секретаря судового засідання Кузьміної Н.П.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Новий Буг Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 та приватний нотаріус Врадіївського районного нотаріального округу Демченко Тетяна Михайлівна, про визнання заповіту недійсним, -

з участю сторін: позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 , -

встановив:

позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким визнати заповіт ОСОБА_4 від 18 листопада 2016 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Великовеселівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області, та зареєстрований у реєстрі за № 19, недійсним.

В обґрунтування позовних вимог позивач, покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4 . Після його смерті позивач дізнався, що існує заповіт складений його батьком 18 листопада 2016 року та посвідчений секретарем виконавчого комітету Великовеселівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області Мельник Н.І.,відповідно до якого останній заповів ОСОБА_2 земельну ділянку площею 4,96 га, розташованої на території Вільнозапорізької сільської ради Новобузького району Миколаївської області з цільовим призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлому на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 . При огляді документів померлого, позивач виявив відсутність оригіналу Державного акта на право приватної власності на землю. Бажаючи прийняти спадщину, позивач звернувся до Новобузької державної нотаріальної контори, де йому було відмовлено у відкритті спадкової справи, оскільки спадкова справа була відкрита приватним нотаріусом Врадіївського району Миколаївської області Демченко Т.М. Позивач не згоден з місцем відкриття спадщини, оскільки його батько був зареєстрований в с. Показне АДРЕСА_1 Новобузького району АДРЕСА_2 області. Таким чином заповіт порушує його права як спадкоємця першої черги на усе майно, оскільки він є сином спадкодавця. Заповіт не відповідає чинному законодавству і має бути визнаний недійсним, оскільки позивач вважає, що заповіт не був підписаний батьком - ОСОБА_4 . При огляді заповіту позивач встановив розбіжність у написі і підписі на заповіту з дійсним підписом спадкодавця, що також підтвердила колишня дружина померлого. У зв`язку з наведеним вимушений звертатись до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 23 листопада 2018 року (головуючий суддя Уманська О.В.) вказану позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 31 жовтня 2018 року (головуючий суддя Ціпивко І.І.) дану справу прийнято до провадження у зв`язку із закінченням п`ятирічного терміну повноважень судді Уманської О.В.. Розгляд справи, з урахуванням вищезазначених обставин та клопотань сторін, постановлено проводити за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового провадження на 06 грудня 2018 року.

Ухвалою суду від 29 січня 2019 року у справі призначено судову почеркознавчу експертизу, провадження зупинено.

Ухвалою суду від 03 квітня 2019 року провадження у справі поновлено та призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

У підготовчому судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_2 у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнала та проти їх задоволення не заперечила.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась.

Третя особа приватний нотаріус Врадіївського районного нотаріального округу Демченко Т.М. в судове засідання не з`явилась, надіслала до суду заперечення проти позову, в якому зазначила, що 14 вересня 2017 року до приватного нотаріуса Врадіївського районного нотаріального округу Демченко Т.М. звернулась ОСОБА_2 з заявою про прийняття спадщини за заповітом посвідченого секретарем виконавчого комітету Великовеселівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області Мельник Н.І., 18 листопада 2016 року за реєстровим номером №19, яким спадкодавець заповів ОСОБА_2 земельну ділянку площею 4,96 га, розташованої на території Вільнозапорізької сільської ради Новобузького району Миколаївської області з цільовим призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Заява зареєстрована в книгу обліку та реєстрації спадкових справ 14.09.2017 року за №220 та відкрито спадкову справу №74/2017. ОСОБА_2 була подана довідка №314 від 13.09.2017 року виданої Великовеселівською сільською радою Врадіївського району Миколаївської області про те, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 проживав в АДРЕСА_2 , та знятий з реєстраційного обліку у зв`язку зі смертю. На підставі даної довідки було відкрито спадкову справу. Свідоцтво про право на спадщину за даною спадковою справою не видавалось.

Відповідно до ч.3 ст.13, ч.2 ст.49, ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши присутніх учасників справи, давши належу оцінку доказам у справі, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року у справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи із наведених вище процесуальних норм, практики та роз`яснень, суд, перевіривши порушення прав та обов`язків позивача у межах заявлених позовних вимог, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Новоолексіївка, Врадіївського району, Миколаївської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданого 03 травня 2017 року Виконавчим комітетом Великовеселівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області, про що зроблено відповідний актовий запис №6 /а.с. 11/.

За заповітом від 18 листопада 2016 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Великовеселівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області Мельник Н.І. та зареєстрований в реєстрі за № 19, ОСОБА_4 земельну ділянку розміром 4,96 га, розташованої на території Вільнозапорізької сільської ради Новобузького району Миколаївської області з цільовим призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала йому на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 виданого Вільнозапорізькою сільською радою Новобузького району Миколаївської області від 02 квітня 2001 року, заповідав ОСОБА_2 /а.с. 12/.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є рідним сином ОСОБА_4 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданого 15 липня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області /а.с. 9/. 03 липня 2009 року позивач змінив прізвище з ОСОБА_5 на ОСОБА_6 , що підтверджуються Свідоцтвом про зміну імені серії НОМЕР_4 виданого 13 жовтня 2017 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області /а.с. 10/.

Відповідно до довідки №1082 від 06 липня 2017 року виданої Вільнозапорізькою сільською радою Новобузького району Миколаївської області ОСОБА_7 на день своєї смерті постійно проживав та був зареєстрований в будинку АДРЕСА_2 з 1997 року /а.с. 13/.

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №49456695 від 13 жовтня 2017 року вбачається, що приватним нотаріусом Врадіїського району Миколаївської області Демченко Т.М. відкрита спадкова справа за №74/2017 від 14 вересня 2017 року /а.с. 14/.

Відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 виданого на підставі рішення Вільнозапорізької сільської ради №148 від 02 лютого 2001 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів за №1629, ОСОБА_4 належить на праві власності земельна ділянка площею 4,96 га, розташованої на території Вільнозапорізької сільської ради з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва /а.с. 15/.

Відповідно до статей 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з частинами першою та другою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п`ятою та шостою статі 203 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 203 ЦК України встановлено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно із положеннями статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною першою та другою статті 1257 ЦК України передбачено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Відповідно до частин першої-третьої статті 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.

Відповідно до висновку експерта № 36 від 27.03.2019 року виконаного на підставі ухвали Новобузького районного суду Миколаївської області про призначення судової почеркознавчої експертизи від 29.01.2019 року короткий рукописний запис «Мізяк Сергій Михайлович» та підпис у Заповіті від 18 листопада 2016 року посвідченого секретарем виконавчого комітету Великовеселівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області та зареєстрований в реєстрі за № 19, виконаний не ОСОБА_7 а іншою особою; ознак наслідування почерку ОСОБА_4 у короткому рукописному записі « ОСОБА_4 » у Заповіті від 18 листопада 2016 року посвідченого секретарем виконавчого комітету Великовеселівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області та зареєстрований в реєстрі за № 19, не виявлено.

Встановивши наведені обставини, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність добровільного волевиявлення спадкодавця ОСОБА_4 при складанні так званого заповіту, а тому позовні вимоги позивача є підставними та підлягають до задоволення, шляхом визнання такого заповіту недійсним.

Крім того, відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Так, згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача в користь позивачки слід стягнути сплачений останньою судовий збір в сумі 704,80 гривень.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 223, 229, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_3 та приватний нотаріус Врадіївського районного нотаріального округу Демченко Тетяна Михайлівна, про визнання заповіту недійсним, задовольнити у повному обсязі.

Заповіт, складений ОСОБА_4 18 листопада 2016 року, та посвідчений секретарем виконавчого комітету Великовеселівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області, та зареєстрований у реєстрі за № 19, визнати недійсним.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати: судовий збір у сумі 640,00 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі проголошення лише вступної та резолютивної частин або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .

Повне судове рішення складено 14.06.2019 р.

Суддя І.І. Ціпивко