ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 682/2060/19
Провадження № 22-ц/4820/1861/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О.І. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., П`єнти І.В.

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу №682/2060/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 серпня 2019 року (суддя Шевчук В.В., відомості про дату складення повного судового рішення відсутні) у справі за позовом Державного підприємства «Славутське лісове господарство» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої незаконною рубкою лісу.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

У липні 2019 року ДП «Славутське лісове господарство», звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначало, що ОСОБА_1 10 квітня 2019 року в 38 кварталі 2 виділу лісництва Теребіж ДП «Славутське лісове господарство» самовільно зрізав сухостійну березу та живоростучого граба. Добровільно відшкодувати заподіяну шкоду не бажає. Тому, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 шкоду, завдану незаконною рубкою лісу, у сумі 3557 грн 58 коп.

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 серпня 2019 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави на рахунок РДК виконавчого комітету Славутської міської ради на відшкодування шкоди 3557 грн 58 коп. Вирішено питання про судовий збір.

ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати. Посилається на незаконність та необґрунтованість судового рішення. Суд не взяв до уваги те, що дерева він не зрізав, а взяв два сухих стовбури берези та граба. У його присутності протокол про адміністративне правопорушення не складався, постанова про накладення адміністративного стягнення не виносилась, про що свідчить відсутність його підпису. Притягнення до адміністративної відповідальності є незаконним.

На підставі ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення №1 від 05 травня 2019 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 65 КпАП України, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Згідно з цією постановою відповідач 10 квітня 2019 о 07 год. 30 хв. в кварталі 38, виділ 2 лісництва Теребіж Державного підприємства «Славутське лісове господарство» самовільно зрізав сухостійну березу (діаметр пня 40 см) і живоростучого граба (діаметр пня 23 см), чим заподіяв шкоду на суму 3557 грн 58 коп (а.с.7).

Копію постанови ОСОБА_1 отримав 08 травня 2019 року.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Рішення про задоволення позову суд першої інстанції мотивував доведеністю факту заподіяння шкоди у зазначеному розмірі неправомірними діями відповідача.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи та вимогам закону, на які посилався суд при ухваленні рішення.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В силу положень ст. 105 ЛК України порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у тому числі в незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників.

Згідно зі ст. 107 ЛК України підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Умовами застосування цих норм є завдання шкоди неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, наявність причинного зв`язку між цими діями (бездіяльністю) і шкодою та вина заподіювача. Відсутність хоча б одного з елементів виключає цивільно-правову відповідальність.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України).

На підставі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналіз ст. 1166 ЦК України у взаємозв`язку зі ст. 76 ЦПК України дає

підстави для висновку про обов`язок позивача довести факт заподіяння шкоди відповідачем та її розмір.

Відсутність вини у заподіянні шкоди згідно з ч. 2 ст. 1166 ЦК України має доводити відповідач.

Отже особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Факт заподіяння шкоди ОСОБА_1 підтверджується постановою про накладення адміністративного стягнення №1 від 05 травня 2019 року.

Згідно з довідкою-розрахунком розміру шкоди, заподіяної відповідачем незаконною рубкою дерев сухостійної берези та живоростучого граба в лісовому масиві Теребіж, загальна сума заподіяної шкоди становить 3557 грн 58 коп (а.с. 4).

Відомості про оскарження або скасування постанови у матеріалах справи відсутні.

Інших доказів, які б доводили відсутність вини у заподіянні шкоди ОСОБА_1 не надав.

Установивши, що незаконна рубка дерев була вчинена саме відповідачем та його діями завдано майнову шкоду, яка правильно розрахована відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 24.07.2013 року №541 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд», суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, які б впливали на законність рішення суду і спростовували його висновки.

Вони фактично зводяться до власної оцінки обставин справи і незгоди ОСОБА_1 з правомірністю притягнення до адміністративної відповідальності за незаконну рубку лісу. Такі доводи не можуть бути взяті до уваги, оскільки не є предметом дослідження у межах цього провадження.

Рішення суду першої інстанції ухвалене відповідно до норм матеріального права із додержанням норм процесуального права і підстав для його скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач /підпис/ О.І. Талалай

Суддя /підпис/ А.П. Корніюк

Суддя /підпис/ І.В. П`єнта

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду О.І.Талалай