Справа № 2-о/593/57/2019
У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Бережанський районний суд Тернопільської області

"01" жовтня 2019 р. м.Бережани Тернопільської області

Суддя Бережанського районного суду Тернопільської області Німко Н.П., перевіривши виконання вимог ст.ст. 175-177 ЦПК України у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участю заінтересованої особи Бережанської державної нотаріальної контори про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

Заявники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , зазначивши заінтересованою особою Бережанську державну нотаріальну контору, звернулися в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, згідно якої просять суд: «Встановити факт, що: ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті свого батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті свого батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Суд, ознайомившись із згаданою заявою прийшов до висновку, що вона не в повній мірі відповідає вимогам ст.ст. 175-177 ЦПК України, якими передбачено, що заява повинна містити зміст вимог, виклад обставин, якими вони обгрунтовуються та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст.5 ЦПК України).

Доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений ЦПК.

Згідно вимог ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно п. 2. Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008, №7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Окрім цього, згідно п.23 ППВСУ від 30 травня 2008 року №7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкритьтя спадщини.

Як вважає суд, вказана у заяві «усна відмова» нотаріуса у прийнятті заяви з приводу спадкування не є обгрунтованою постановою про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, а саму постанову нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину і документ такого змісту до заяви не додано.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву (в даному випадку заяву) подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України (в даному випадку з особливостями, визначеними розділом ІV ЦПК України) постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача (заявника) та надає йому строк на усунення недоліків.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 293, 294, 315, 318 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участю заінтересованої особи Бережанської державної нотаріальної контори про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без руху, надавши строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків протягом 10 (десять) днів з дня вручення заявникам копії даної ухвали.

Роз?яснити заявникам, що у разі невиконання ухвали в зазначений строк заява буде вважатись неподаною та буде повернена їм зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області Н.П.Німко