КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/9378/13-ц
Провадження № 6/947/535/19
УХВАЛА

28.11.2019

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Петренка В.С.

за участю секретаря Швець А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Перший Київський відділ ДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області, боржник ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа, подану по цивільній справі №520/9378/13-ц

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

26.09.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить суд видати дублікат виконавчого листа №520/9378/13-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики у розмірі 13000 доларів США, що еквівалентно 104000,00грн., та поновити строк пред`явлення до виконання виконавчого листа №520/9378/13-ц.

В обґрунтування наданої заяви заявник посилається на те, що заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 30.01.2014 року у справі №520/9378/13-ц було стягнуто з ОСОБА_2 на його - ОСОБА_1 користь заборгованість за договором позики у розмірі 13 000 доларів США, що еквівалентно 104 000,00грн.

Заявник зазначає, що на виконання вказаного заочного рішення суду Київським районним судом м. Одеси було видано відповідний виконавчий лист, який пред`явлено до примусового виконання.

Разом з тим, як зазначає заявник, згідно відповіді Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси на примусовому виконанні в Першому Київському відділі державної виконавчої служби у 2014 році перебувало виконавче провадження №42731132 з примусового виконання виконавчого листа №520/9378/13-ц від 28.02.2014року та у зв`язку з закінченням строку зберігання, виконавче провадження було знищене.

Таким чином, оскільки оригінал відповідного виконавчого листа було знищено, а строк пред`явлення до виконання виконавчого листа закінчився, ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідною заявою.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу заяву про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення на примусове виконання було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 17.10.2019року було прийнято заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Перший Київський відділ ДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області, боржник ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа, подану по цивільній справі №520/9378/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, до розгляду. Призначено заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Перший Київський відділ ДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області, боржник ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

У судовому засіданні 28.11.2019 року заявник та його представник надану заяву підтримали у повному обсязі, просили суд її задовольнити.

Боржник - ОСОБА_2 про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином шляхом надсилання ухвали суду на адресу, зазначену у заяві, яка також була зазначена у позовній заяві та довідці з відділу адресної довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, у судове засідання 28.11.2019 року не з`явився, про поважність причин відсутності не повідомив.

Крім того, у судовому засіданні 28.11.2019 року заявник та його представник вважали за можливе та не заперечували проти розгляду заяви за відсутності боржника, оскільки чинним Цивільним процесуальним кодексом України передбачено скорочені строки розгляду такої заяви.

Представник заінтересованої особи Першого Київського відділу ДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, у судове засідання 28.11.2019 року не з`явився, про поважність причин відсутності не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 433 ЦПК України заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності боржника та представника заінтересованої особи.

Дослідивши матеріали заяви, а також матеріали цивільної справи №520/9378/13-ц, заслухавши пояснення заявника та його представника, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви, виходячи з такого.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 520/9378/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 30 січня 2014 року у справі №520/9378/13-ц було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у розмірі 13000 доларів США, що еквівалентно 104000,00 гривень.

На виконання вказаного заочного рішення суду Київським районним судом м. Одеси було видано відповідний виконавчий лист та пред`явлений до примусового виконання до Першого Київського відділу ДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області.

Оскільки до теперішнього часу рішення суду виконано не було, 27.05.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Першого Київського відділу ДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області з заявою щодо надання інформації про місцезнаходження виконавчого листа № 520/9378/13-ц .

Так, згідно відповіді Першого Київського відділу ДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області на примусовому виконанні в Першому Київському відділі державної виконавчої служби міста Одеського міського управління юстиції у 2014 перебувало виконавче провадження №42731132 з примусового виконання виконавчого листа №520/9378/13-ц від 28.02.2014, виданий Київським районним судом м. Одеса про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошової суми у розмірі 104 000,00 грн. В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем накладено арешт на все майно боржника постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 31.03.2014 ВП № 42731132.

09.09.2014 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа ВП № 42731132 відповідно до пункту 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-ХІV.

Відповідно до п. 9.9. Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік. Обчислення строків зберігання документів проводиться з 1 січня року, який іде за роком завершення їх діловодством.

У зв`язку із закінченням строків зберігання, виконавче провадження № 42731132 було знищено у порядку, передбаченому законодавством.

Надати будь-яку інформацію стосовно вищевказаного виконавчого провадження не вбачається можливим.

Таким чином, судовим розглядом встановлено, що рішення суду виконано не було, а виконавче провадження знищено у зв`язку із закінченням строків зберігання.

У відповідності до ч.1 п.17.4 Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Так, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-ХІV, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено

частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

У відповідності до частини 5 статті 47 Закону України Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-ХІV, повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків,

встановлених статтею 22 цього Закону, проте, цього не було зроблено.

Відповідно до ч. 5 ст. 124, п. 9 ст. 129 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. До основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З пояснень заявника, наданих у судовому засіданні вбачається, що оригінал виконавчого листа було втрачено, тому стягувач просить видати його дублікат.

Разом з тим, згідно відповіді Першого Київського відділу ДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області від 09.09.2014 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа ВП № 42731132 відповідно до пункту 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-ХІV.

При цьому, заявник не зміг пояснити з посиланням на докази факту втрати виконавчого документу, а перевірити матеріли відповідного виконавчого провадження не вбачається можливим, оскільки виконавче провадження знищено у зв`язку із закінченням строків зберігання.

Згідно ст. 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Разом з цим, заявником не надано доказів того, що даний строк було пропущено з поважних причин.

В судовому засіданні заявник також не зміг пояснити поважності причини пропуску строку для повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання.

При цьому, суд звертає увагу, що заявник в обґрунтування заявлених вимог не зазначає, у зв`язку з чим, протягом часу з 2014-2019 р.р. він не звертався до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа та не перевіряв стан виконання судового рішення, натомість, звернувся до суду з відповідною заявою лише через п`ять років.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України».

Так, зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).

Зі змісту пункту 52 рішення випливає, що якщо національний суд просто обмежився вказівкою на наявність у відповідача «поважних причин» для поновлення пропущеного строку оскарження, то, відтак, він (суд) не вказав чітких причин такого рішення.

За цих підстав Європейський суд з прав людини одноголосно постановив, що було порушення пункту 1 статті 6 Конвенції та дійшов висновку, що національні суди, вирішивши поновити пропущений строк оскарження остаточної постанови у справі заявника без наведення відповідних причин та скасувавши в подальшому постанову суду, порушили принцип правової визначеності та право заявника на справедливий судовий розгляд за пунктом 1 статті 6 Конвенції (п. 53 рішення).

Таким чином, судовим розглядом встановлено, що виконавчий лист №520/9378/13-ц, що був виданий Київським районним судом м. Одеси вчасно, був пред`явлений в межах строку до виконання, проте, був повернутий державним виконавцем на підставі ст.47 ч.1 п.2 Закону України «Про виконавче провадження», доказів пред`явлення виконавчого листа до виконання повторно не надано, причин повторного не пред`явлення виконавчого листа до виконання, які можливо би визнати поважними стягувачем не зазначено, у зв`язку з чим суд не знаходить підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Суд оцінює докази відповідно до вимог ст.ст. 76-81, 263, 264 ЦПК України, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку що в задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого листа слід відмовити.

Керуючись ст. 433 ЦПК України, п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Перший Київський відділ ДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області, боржник ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа, подану по цивільній справі №520/9378/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 29.11.2019 року.

Суддя Петренко В. С.