АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/136/19 Головуючий по 1 інстанції - Середа Л.В.
Категорія: на ухвалу Доповідач в апеляційній інстанції - Бородійчук В.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Бородійчука В.Г.

суддів Василенко Л.І., Нерушак Л.В.

розглянувши у судовому засіданні у місті Черкаси в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 28 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення та зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про позбавлення права користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

02 серпня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення.

25 вересня 2017 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Під час розгляду справи, 28 листопада 2018 року, ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі до вирішення судом спору за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, що є об'єктом спільної сумісної власності.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 28 листопада 2018 року зупинено провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення і зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про позбавлення права користування житловим приміщенням до набрання законної сили рішенням по цивільній справі № 695/1750/13, провадження № 2/695/2/18 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача: ОСОБА_6 про поділ майна подружжя, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про поділ майна, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про визнання майна об'єктом спільної сумісної власності батьків і дитини, поділ такого майна, позовом ОСОБА_8 про визнання права власності на автомобіль.

Постановляючи ухвалу про зупинення провадження у справі, суд першої інстанції мотивував її тим, що розгляд справи № 695/2156/17, провадження 2/695/154/18 де предметом спору є усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення та позбавлення права користування житловим приміщенням неможливий до вирішення справи № 695/1750/13, провадження № 2/695/2/18 про поділ майна подружжя, так як під час вирішення спору про проділ майна подружжя буде вирішено кому належатиме будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1. Тому, на думку суду в даному випадку слід застосувати положення п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

Не погоджуючись із ухвалою суду, ОСОБА_3 в особі свого представника адвоката ОСОБА_4 оскаржив її в установленому порядку до суду апеляційної інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції постановляючи ухвалу про зупинення провадження у справі дійшов висновку про те, що об'єм спільного сумісного майна подружжя сторонами не визнається і оспорюється та між ними існують неприязні відносини, тому розгляд справи про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, вселення та зустрічний позов про позбавлення права користування майном та виселення неможливий до вирішення справи про поділ майна подружжя.

На думку особи, що подає апеляційну скаргу, сама по собі наявність спірних відносин та іншого спору в суді не є підставою для застосування судом п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України. Зазначена норма передбачає обов'язкові умови, при існуванні яких може мати місце зупинення провадження, однак, суд постановивши ухвалу, не дотримався жодної з них.

Тому, з вищевикладених обставин, представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 просив скасувати ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 28 листопада 2018 року як незаконну та прийняти нову постанову, якою направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У відзиві, що надійшов від ОСОБА_5 на апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4, остання вказала, що ухвала суду про зупинення провадження є законною, оскільки районний суд правильно врахував, що вирішення справи про поділ майна подружжя остаточно вирішить питання про належність будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1 одній із сторін. ОСОБА_5 вважає, що зазначений будинок за рішенням суду буде визначений за нею, а тому припинення користування ОСОБА_3 житловим приміщенням буде добровільним. Тому, з урахуванням вищевикладеного, просила ухвалу суду від 28 листопада 2018 року залишити без змін, а подану апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно ч. 2 ст. 269 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а ухвала суду до скасування, виходячи з наступного.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об'єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Аналіз наведених положень закону дає підстави для висновку, що на підставі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зупиняє провадження у справі лише у тому випадку, коли її неможливо розглянути у зв'язку з тим, що питання про наявність певних фактів, від яких залежить її вирішення, відповідно до чинного законодавства вирішується в іншій цивільній, господарській або кримінальній справі чи у справі, що розглядається в адміністративному порядку. Сам по собі розгляд питання іншим органом, не пов'язаний зі встановленням наявності чи відсутності таких фактів, не є підставою для зупинення провадження. Зупинення провадження в цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, яка розглядається в порядку цивільного, кримінального, господарського чи адміністративного судочинства, може мати місце тільки в тому разі, коли в цій, іншій, справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у цивільній справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції мотивував свої висновки тим, що розгляд даної справи неможливо вирішити до вирішення спору щодо поділ майна подружжя.

Однак, суд апеляційної інстанції вважає такий висновок таким, що не відповідає встановленим обставина справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 під час її розгляду вже зверталася до суду з аналогічною за змістом заявою про зупинення провадження у справі, суд відмовив у її задоволенні з тих підстав, що сторони є співвласниками спільного сумісного майна та обоє мають право на користування вказаним спільним майном, і позивач і відповідач не заперечили, що спірний будинок дійсно придбаний ними за час шлюбу.

Крім того, з наявних у справі доказів не можливо встановити наявність об'єктивних причин, які б перешкоджали розгляду спору між сторонами про усунення перешкод, виселення та позбавлення права користування житловим приміщенням без вирішення спору між сторонами про поділ спільного сумісного майна. Оскаржувана ухвала також не містить посилання на такі причини, а лише констатує факт наявності двох справ із різними предметами позову, які перебувають на розгляді в суді.

Тому, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність об'єктивного факту неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, оскільки положення СК України передбачають презумпцію права спільної сумісної власності подружжя, до вирішення справи про поділ майна, співвласники мають рівні права на користування цим майном без будь-яких обмежень. А тому, вирішення спору щодо усунення перешкод в користуванні майном вселення чи позбавлення права користування таким майном можливе і без висновку про поділ майна подружжя, оскільки судом було достовірно встановлено і сторони цієї обставини не заперечили, що спірне майно дійсно є спільним сумісним майном, набутим подружжям під час шлюбу і сторони в рівній мірі мають право на користування ним без будь-яких обмежень до вирішення спору щодо його поділу.

Крім того, районний суд зупиняючи провадження у справі не врахував, що відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Звертаючись до суду з первісним позовом, ОСОБА_3 просив усунути перешкоди в користуванні приміщенням та вселення до житлового приміщення, яке належить йому та ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності, оскільки сторони не заперечили, що придбали таке майно під час спільного проживання.

Тому, зупинення провадження у даній справі без обґрунтованого доведення обставин такого зупинення призведе до порушення законних прав позивача за первісним позовом щодо володіння та користування належним йому майном.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідллендер проти Франції»).

Вищевикладені по справі обставини дають підстави апеляційному суду вважати, що дана справа підлягає самостійному розгляду, суд першої інстанції зупинив провадження у справі з порушенням п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України та всупереч принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, ухвала суду про зупинення провадження у справі постановлена з порушенням норм процесуального права, тому вона у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 376, 379, 382, 383, 384 ЦПК України, Апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 28 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення та зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про позбавлення права користування житловим приміщенням скасувати, матеріали справи направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді

Повний текст постанови виготовлено 15 січня 2019 року.