Провадження № 2-з/521/372/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Роїк Д.Я., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Левіт Віктора Семеновича про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

14.11.2019 р. до Малиновського районного суду звернувся представник ОСОБА_1 - адвокат Левіт Віктор Семенович з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 .

Разом із позовною заявою представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Левіт В.С. надав до суду заяву про забезпечення позову, згідно якої просив суд накласти арешт на квартиру під номером АДРЕСА_1 , та заборонити приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Груєвій Олександрі Валеріївні( АДРЕСА_2 ) видавати спадкоємцям ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину, яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 після його смерті за спадковою справою № 03/2018.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, позивач зазначає, що договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_1 , який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Луб І.В. від 30.06.2015 року за № 163, укладеним між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 суперечить закону. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, його спадкоємцем, який звернувся за отриманням спадщини є сестра померлого - ОСОБА_2 . Відповідач ОСОБА_2 з наявними у неї правовстановлюючими документами зможе відчужити спірне майно, що в разі невжиття заходів забезпечення позову змусить позивача здійснювати додаткові зусилля та витрати, пов`язані з судовим спростуванням вчинених правочинів.

Дослідивши матеріали справи та встановивши обставини, у зв`язку з якими представник позивача просить вжити заходи забезпечення позову, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви представника позивача з огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до п.1-3 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; інше.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , який був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Луб І.В. 30.06.2015 року за реєстровим номером № 163 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії від 04.11.2017 року.

Після отримання свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач зможе розпорядитись спірним майном, що є предметом спору.

Згідно з статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами :письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За правилами частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Так, заявником до заяви про забезпечення позову не надано доказів, які б свідчили про наявність фактичних обставин, що невжиття заявлених заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, в той час як відповідно до вимог чинного законодавства обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги чи заперечення.

Матеріали справи також не містять будь - яких належних та допустимих доказів того, що відповідач, ОСОБА_2 має наміри на відчуждення спірної квартири, а саме лише посилання в заяві на потенційну можливість утруднення виконання майбутнього судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою правовою підставою для задоволення відповідної заяви про забезпечення позову.

Разом з тим, вимога представника позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно не підлягає задоволенню, оскільки вказаний вид забезпечення позову жодним чином не пов`язаний із заявленими позовними вимогами.

Відповідно до п.3 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року ( 1618-15 ) позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. На підставі цього пункту з метою забезпечити виконання судового рішення в майбутньому можна накласти арешт також на випущені у будь-якій формі акції, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, оскільки такий арешт не зупиняє та не обмежує інші права учасників товариства, у тому числі право на участь в управлінні останнім, на одержання інформації про його діяльність і дивідендів.

Таким чином, враховуючи те, що позивачем заявлені вимоги немайнового характеру щодо предмету спору, а також враховуючи те, що позивачем не обґрунтована необхідність застосування вказаного заходу забезпечення позову у заявленому виді (арешту), не підтверджено відповідність заявленого забезпечення предмету позовних вимог, а також не надано доказів того, що його незастосування призведе до ускладнення рішення суду або неможливості його виконання. Вказане є підставою для відмови у вжитті заявленого представником позивача виду забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

В свою чергу, це не обмежує позивача в праві звернутись з обґрунтованою заявою про забезпечення позову до суду протягом розгляду цивільної справи, з урахуванням положень частини другої статті 149 Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 76, 77, 81, 84, 149-154, 157, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) адвоката Левіта Віктора Семеновича, який діє на підставі ордеру, про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 РНОКПП НОМЕР_2 ) про визнання договору купівлі-продажу недійсним відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі в 15 денний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя: Роїк Д.Я.