Провадження № 2-з/521/365/19
УХВАЛА

про забезпечення позову

13 листопада 2019 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді: Мирончук Н.В.,

при секретарі судового засідання: Юраш К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Біляївський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби ГТУ юстиції в Одеській області про звільнення від сплати заборгованості по аліментах,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся з заявою позивач про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Біляївський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби ГТУ юстиції в Одеській області, про звільнення від сплати заборгованості по аліментах.

Позивач просить суд звільнити його від сплати заборгованості по аліментам у сумі 17927, 49 грн., розраховану ДВС Біляївського міськрайонного УЮ в Одеській області по примусовому виконанню виконавчого листа № 521/5515/18, виданого 18.09.2019 року.

До канцелярії суду позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просив вжити заходи забезпечення позову, до набрання рішенням законної сили, шляхом заборони Біляївському міськрайонному відділу Державної виконавчої служби ГТУ юстиції в Одеській області вчинення дій щодо звернення стягнення на майно боржника та зупинення стягнення заборгованості по аліментах, на підставі виконавчого документа № 521/5515/18, виданого Малиновським районним судом м. Одеси.

Позивач просить вказану заяву про забезпечення позову, задовольнити.

Суд, розглянувши надану заяву про забезпечення позову, дослідивши надані матеріали справи в обґрунтування зазначеної заяви, приходить до висновку про таке.

Відповідно до ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України, суд, за заявою учасника справи, має право вжити передбачених статтею 150 ЦПК України, заходів забезпечення позову.

При цьому, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Згідно із ч. 5 ст. 151 ЦПК України, до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

До розгляду заяви, заявником сплачено судовий збір за заяву про забезпечення позову.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Тобто, для обґрунтування забезпечення позову повинна бути підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду.

Також, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з приводу звільнення від сплати заборгованості по аліментах.

Разом з тим, наявність самого по собі позову не є підставою для задоволення заяви про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно.

Така ж правова позиція викладена Верховним Судом у Постанові від 17 жовтня 2018 року, по справі № 183/5864/17-ц (провадження № 61-38692св18).

З врахуванням наведеного, суд, надаючи оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, враховуючи співмірність заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог, приходить до висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, а її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому.

Таким чином, оскільки, позивач належним чином не обґрунтував доцільність забезпечення позову визначеними у заяві способами, а тому, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 151-153 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви позивача про заборону Біляївському міськрайонному відділу Державної виконавчої служби ГТУ юстиції в Одеській області вчинення дій щодо звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_1 та зупинення стягнення заборгованості по аліментах, на підставі виконавчого документа № 521/5515/18, виданого Малиновським районним судом м. Одеси, який оскаржується боржником у судовому порядку в розмірі 17927,49 грн. відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст. 353-354 ЦПК України.

Суддя: Н.В. Мирончук