06.11.2019 Провадження №2/389/672/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 листопада 2019 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Савельєвої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Солонько К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в місті Знам`янка Кіровоградської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності за набувальною давністю,

за участю: позивача ОСОБА_1 представника позивача ОСОБА_4 , відповідача ОСОБА_2 , представника відповідачів ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в якому просить визнати за нею право власності в порядку набувальної давності на квартиру АДРЕСА_1 .

Свої вимоги обґрунтувала тим, що у 2006 році вона домовилася з відповідачами про придбання належної їм на праві власності квартири АДРЕСА_1 . Назва вулиці в подальшому змінена на вулицю АДРЕСА_1. Отримавши кошти за квартиру відповідачі, надавши їй правовстановлюючі документи на квартиру, виселилися з неї, переїхавши до м.Києва, а вона вселилася та почала проживати в ній. У нотаріальному порядку договір купівлі-продажу вони не оформляли, оскільки відповідачі відмовляються приїздити до м.Знам`янка для його оформлення. Таким чином, вона з 2006 року по теперішній час проживає в квартирі АДРЕСА_1 . За час проживання вона самостійно провела капітальний ремонт квартири, регулярно проводить заходи щодо поліпшення та утримання житлового приміщення, сплачує комунальні послуги та підтримує квартиру у справному стані, тобто фактично добросовісно та відкрито, володіє вказаним нерухомим майном понад десять років. Жодних претензій щодо проживання чи володіння вказаною квартирою з боку відповідачів чи інших осіб не має.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, вказала, що намір придбати квартиру був з першого дня, однак угода не укладалася протягом 12 років з різних причин.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі посилаючись на обставини викладені в позові.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що вона та ОСОБА_3 є справжніми власниками квартири АДРЕСА_1 . Між ними та ОСОБА_1 дійсно виникла домовленість про продаж останній квартири, але в подальшому, коли вони з`явилися до нотаріуса в 2007 році, для укладення договору купівлі - продажу, позивач відмовилася сплатити їм 1500 доларів США, тож договору укладено не було, вони посварилися. Потім через деякий час помирилися та домовилися, що позивач збере гроші, після чого буде укладено договір купівлі-продажу квартири. Разом з цим вона буде проживати в квартирі та доглядатиме за нею. Документи на квартиру весь цей час знаходилися у позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, та просила суд відмовити в їх задоволення. Вказала, що позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником цього майна.

Суд, заслухавши пояснення позивача, її представника, відповідача ОСОБА_2 та представника відповідачів, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно сформована за станом на 10.08.2019 свідчить про те, що на підставі рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області №2/389/1052/16 (ЄУН 389/2946/16-ц) від 24.0.2017, квартира АДРЕСА_1 на праві приватної власності зареєстрована за позивачем ОСОБА_1 Номер запису про право власності №19579974, дата та час державної реєстрації 16.03.2017(а.с.173).

До цього, відповідно до свідоцтва про право приватної власності на квартиру від 05.10.1993 №270, Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно та Свідоцтва про право на спадщину, Технічного паспорту, вказана квартира належала на праві спільної часткової власності відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Дата прийняття рішення про державну реєстрацію права власності 20.01.2009. ОСОБА_2 була власником 2/3 часток у спільній частковій власності, а ОСОБА_3 був власником 1/3 частки у спільній частковій власності (а.с.14, 15, 64-65, 66-68, 154-155).

Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19.09.2019, заочне рішення суду від 24.0.2017 №2/389/1052/16 (ЄУН 389/2946/16-ц), на підставі якого спірну квартиру на праві власності було зареєстровано за ОСОБА_1 , скасовано за наслідками розгляду заяви відповідачів про перегляд заочного рішення (а.с. 135).

З розписок від 20.10.2006 та від 29.05.2007, оригінали яких знаходяться в матеріалах справи, встановлено, що ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 завдаток за квартиру в сумі три тисячі доларів США та одну тисячу умовних одиниць відповідно (а.с.69, 70).

Згідно з довідкою, виданою секретарем будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 проживає у квартирі АДРЕСА_1 вказаного будинку з 2006 року разом з чоловіком ОСОБА_8 та сином ОСОБА_9 (а.с.9).

Інвентаризаційна вартість квартири АДРЕСА_1 , станом на 2016 рік складала 112804 грн., про що вказано в оцінювальному акті даної квартири (а.с.44).

Відповідно до довідки ФОП ОСОБА_10 від 24.08.2019, ринкова вартість трьох кімнатної квартири хрущівки в м.Знам`янка у 2006-2007 році складала 15000 -18000 доларів США. Оренда трьохкімнатної квартири на той час становила 500-700 грн. (а.с. 156).

Ухвалою суду від 23.09.2019 (провадження №2-3/389/11/18) на спірну квартиру накладено арешт (а.с.144-145).

Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ст. 317 ЦК України).

Положенням ст.328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною 1 ст.344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.9 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 №5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК).

Давність володіння є добросовісною, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати по відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

На обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що вона проживає у спірній квартирі з 2006 року за згодою власників, оскільки між нею та останніми була домовленість про купівлю-продаж вказаної квартири. Вона передала відповідачам обумовлену суму грошових коштів за купівлю квартири, але останні отримавши гроші за продаж квартири, ухиляються від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу.

Вказаний факт виключає можливість застосування норми 344 ЦК України, оскільки спірна квартира надавалась позивачу відповідачами, належала їм на праві приватної власності.

Доводи ОСОБА_1 про те, що вона більше 10 років користуються спірною квартирою, суд не може прийняти до уваги, оскільки вони не є підставою для набуття такого права за набувальною давність з наведених вище підстав.

Відтак, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

У відповідності до ст.141 ЦПК України судові витрати суд залишє по фактично понесеним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10-13, 76-78, 81, 141, 259, 263-265,268, 274, 279, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності за набувальною давністю, відмовити.

Судовий збір віднести на рахунок позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Кропивницького апеляційного суду через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області.

З дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Повне судове рішення складено 12.11.2019.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області О.В. Савельєва