Ухвала

19 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 278/338/19

провадження №61-18095ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід судді

Краснощокова Є. В. у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Житомирський бронетанковий завод» про визнання незаконним строкового трудового договору, скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

03 жовтня 2019 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Житомирського районного суду Житомирської області

від 24 квітня 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду

від 10 вересня 2019 року.

Ухвалою Верховного Суду від 21 жовтня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків. Зокрема, ОСОБА_1 необхідно було подати до Верховного Суду підписану касаційну скаргу у новій редакції, в паперовій формі, викладену українською мовою, яка має відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

12 листопада 2019 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Краснощокова Є. В.

15 листопада 2019 року заяву передано судді-доповідачу

Краснощокову Є. В.

Заява мотивована тим, що суддя протиправно не прийняв до розгляду касаційну скаргу. Зазначає, що ухвала Верховного Суду від 21 жовтня

2019 року про залишення касаційної скарги ОСОБА_1 без руху перешкоджає доступу до правосуддя, постановлена з порушенням норм процесуального права та всупереч Конституції України, законам України, рішенню Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року

(справа №1-9/2011).

ОСОБА_1 вважає, що суддя Краснощокова Є. В. є упереджений і такий, що не може забезпечити об`єктивний судовий розгляд даної справи з підстав: умисного викривлення статті 392 ЦПК України; незаконної вимоги подати касаційну скаргу українською мовою; явної дискримінації заявника за мовною ознакою; неповаги до честі та гідності, відсутності рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом; умисного зобов`язання заявника до додаткових витрат; умисного затягування розгляду даної справи.

Ухвалою Верховного Суду від 15 листопада 2019 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Краснощокова Є. В. визнано необґрунтованою.

У частині другій та третій статті 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

На виконання вимог частини третьої статті 40 ЦПК України заяву про відвід судді Краснощокова Є. В. в порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України, передано судді Верховного Суду Курило В. П. згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 18 листопада 2019 року.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (BELUKHA v. UKRAINE, N 33949/02, § 49 - 52, ЄСПЛ, від 09 листопада 2006 року).

Доводи ОСОБА_1 , які викладено у заяві про відвід судді

Краснощокова Є. В., зводяться до незгоди із процесуальним рішенням, прийнятим суддею-доповідачем Краснощоковим Є. В., і не свідчать про існування об`єктивно обґрунтованих обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді-доповідача і, відповідно до статті 36 ЦПК України, не є підставою для відводу судді.

Тому у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді

Краснощокова Є. В. слід відмовити.

Керуючись статтями 36, 40, 260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді

Краснощокова Є. В. у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Житомирський бронетанковий завод» про визнання незаконним строкового трудового договору, скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило