Справа № 236/505/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2019 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

Головуючого судді - Ткачова О.М.,

за участю секретаря - Грицай Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

08.02.2019 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по кредитному договору на загальну суму 12017,44 гривень, яка складається з:

- 5475,90 грн. нарахованих відсотків за користування кредитом;

- 5493,09 грн. нарахованої пені,

а також штрафи відповідно до умов договору:

- 500,00 грн. (фіксована частина),

- 548,45 грн. (процентна складова),

та судові витрати, сплачені ним у вигляді судового збору в сумі 1921,00 гривень.

Ухвалою судді Краснолиманського міського суду Донецької області від 18.02.2019 року було прийнято рішення про розгляд справи в спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників у справі, за наявними доказами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав:

25.08.2011 року на підставі власноруч підписаної анкети - заяви № б/н від 25.08.2011 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 4000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом (а.с. 14).

ОСОБА_1 власним підписом підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета-заява про надання платіжної карти разом із запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» «Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку» складають між відповідачем та банком кредитний договір (а.с. 14-30).

ПАТ КБ «ПриватБанк» було надано ОСОБА_1 кредит у визначеному розмірі, проте відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами. У звязку із порушенням відповідачем умов договору станом на 17.01.2019 року утворилась заборгованість у розмірі 12017,44 гривень, яка складається з: заборгованості за відсотками за користування кредитом 5475,90 гривень, заборгованості за пенею 5493,09 гривень, а також штрафи відповідно до умов договору: 500,00 гривень (фіксована частина), 548,45 гривень (процентна складова) (а.с. 9-13).

Позивач наполягає на виникненні у нього права вимагати від ОСОБА_1 повернення всієї суми, просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Останнім відомим позивачеві місцем реєстрації проживання ОСОБА_1 є Донецька область, м. Лиман, пров. Бригадний, 7А/10 (а.с. 31).

Отже, справа підсудна Краснолиманському міському суду Донецької області.

За змістом ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обовязків є, зокрема, договір. Згідно із ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог договору та вимог закону. За загальним правилом одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускаються (ст.525,526 ЦК України). В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобовязання припиняється його належним виконанням.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобовязаний повернути позику у строк та у порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України).

Відповідач не надав позивачеві грошових коштів на погашення заборгованості за кредитним договором, зобовязання належним чином не виконав. Отже, у банку виникло право вимагати від ОСОБА_1 повернення суми кредиту.

Тому позовні вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 5475,90 гривень та суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, на підставі п. 1.1.5.20 Умов та правил надання банківських послуг при порушення позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф (а.с. 21).

Але згідно із ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014р. №1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Згідно з ч. 2 ст. 11 вказаного Закону його дія поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення.

Частиною 5 ст. 11 цього Закону Кабінету Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону доручено, зокрема, затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014р. №1053-р затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція м. Лиман та Лиманський район Донецька область включено в цей перелік.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014р. №1079 р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014р. №1053-р, в подальшому розпорядження від 05.11.2014р. №1079-р було предметом оскарження в адміністративному суді та у задоволенні позову було відмовлено.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015р. №1275-р. на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, а також визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» та розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 р. № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053».

Матеріали справи свідчать про те, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: є Донецька область, м. Лиман, пров. Бригадний, 7А/10 (а.с. 31).

Тому, з огляду на викладене позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача штрафу та пені в розмірі 5493,09 грн. не ґрунтуються на вимогах законодавства і задоволенню не підлягають.

З приводу вимоги позивача про відшкодування понесених ним судових витрат суд зазначає таке. Згідно із ст. 133 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Згідно ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір у разі часткового задоволення позову, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» при поданні позову сплачено в дохід держави судовий збір у розмірі 1921,00 грн., що підтверджено наданим позивачем платіжним дорученням від 21.01.2019 року (а.с.3).

Позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 12017,44 грн. Враховуючи, що судом задоволені позовні вимоги частково на суму 5475,90 грн., що складає 45,6 % від заявлених вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 11, 509, 525-527, 530, 1046-1050, 1054 ЦК України, ст. 141, 259, 263-265,280-282 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків-, на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (юридична адреса м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ- 14360570, МФО № 305299, рахунок № 3111), заборгованість за кредитним договором в розмірі 5475,90 грн. (пять чотириста сімдесят пять грн. 90 коп.) та суму судових витрат в розмірі 875,98 грн. (вісімсот сімдесят пять грн. 98 коп.).

В задоволенні інших вимог Акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк» відмовити у звязку з відсутністю підстав.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Краснолиманський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя -