З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.01.2019 місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючої судді Світлик О.М.,
за участю секретаря судового засідання Гайданки Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Свій позов мотивує тим, що 13 жовтня 2007 року між ним - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, був укладений шлюб, який вони зареєстрували у Відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 676 від 13 жовтня 2007 року.
Вказує, що від шлюбу вони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, підтвердженням чого являється свідоцтво про народження ОСОБА_1 1-ФМ № 107684 від 10 вересня 2008 року, видане міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, підтвердженням чого являється свідоцтво про народження ОСОБА_1 І-ФМ № 206917 від 30 серпня 2011 року, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, які проживають разом з ОСОБА_2.
Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося. На даний час шлюбні відносини між ними припинені, проживають окремо, спільного господарства не ведуть приблизно з серпня 2015 року. Через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, подальше сумісне життя та збереження сім'ї вважає неможливим. Спору про розподіл майна, що є їхньою спільною сумісною власністю у них не виникає.
Пояснює, що в результаті їхніх розмов вони обоє прийшли до висновку, що розлучення це єдиний для них вихід побудувати нове щасливе життя та зберегти нормальне бачення про сім'ю їхніх спільних дітей. Тим більше той факт, що з серпня 2015 року вони проживають окремо, відтак, вони вирішили розірвати будь-які відносини.
З наведених підстав вважає, що збереження їхньої сім'ї та подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим.
Стверджує, що підстави, які б перешкоджали звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу, передбачені ст. 110 Сімейного кодексу України, зокрема такі як вагітність або ж недосягнення їхніми спільними дітьми одного року, - відсутні.
Також зазначає, що примирення між ними не можливе. Спору про розподіл спільного майна не виникає. Між ним та відповідачем на момент пред'явлення цього позову досягнуто згоду з приводу проживання їхніх спільних дітей.
На підставі наведеного, просить суд шлюб між ним та відповідачкою розірвати.
29.11.2018 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
14.12.2018 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, до судового розгляду по суті.
Позивач ОСОБА_1 та його представник в судове засідання не зявилися, однак, представник позивача ОСОБА_5 подав 14.12.2018 року через канцелярію суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, в заяві зазначив, що вони позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не зявилася, хоча про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, шляхом надіслання судової повістки про виклик рекомендованим поштовим відправленням, відзиву на позовну заяву не подала, про причини неявки не повідомила, клопотань про відкладення справи до суду не надходило.
У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно на підставі наявних у справі доказів, оскільки проти цього не заперечує позивач.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків.
Судом втсановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, (прізвище після реєстрації шлюбу ОСОБА_1), уклали шлюб 13.10.2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області, про що 13 жовтня 2007 року в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 676, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ФМ № 032230, виданим 13.10.2007 року.
У позивача з відповідачем є спільні діти: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, що стверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії 1-ФМ № 107684, виданого 10.09.2008 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області та дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, що стверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії 1-ФМ № 206917, виданого 30.08.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області.
Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.
Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені уст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Виходячи із змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).
Судом встановлено, що подружнє життя між позивачем та відповідачем не склалось, шлюбних стосунків вони не підтримують, даний шлюб існує тільки формально.
Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Враховуючи наведене, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб підлягає розірванню.
Позовних вимог щодо поділу спільного майна сторін не заявлено.
У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений останнім судовий збір у розмірі 704,80 грн.
Керуючись ст. ст. 4, 13, 89, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 56, 105, 110, 112, 115 СК України, суд,
Позовну заяву задовольнити повністю.
Шлюб, зареєстрований 13 жовтня 2007 року між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 (прізвище до реєстрації шлюбу ОСОБА_6), у відділі реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міського управління юстиції Закарпатської області за актовим записом № 676, свідоцтво про шлюб серії 1-ФМ №032230 розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, 704 (сімсот чотири) гривні 80 коп. судового збору.
Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9.
Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_2, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_10.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили у відповідності до ч. 2 ст. 115 СК України надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом згідно з ч. 4 ст. 115 СК України є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Дата складення повного судового рішення 16 січня 2019 року.

Головуюча О.М. Світлик