Дата документу 26.02.2019
Справа № 501/2570/16-ц
РІШЕННЯ
26 лютого 2019 року м. Чорноморськ Одеської області
Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді Смирнова В.В.,
за участі: секретаря судового засідання Троян Т.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморськ цивільну справу № 501/2570/16-ц за
відповідача; Публічного акціонерного товариства «Фінансова компанія «СТС - Інвест»
відповідача; Товариства з обмеженою відповідальністю «Стройтехснаб»
вимоги позивача: про стягнення неустойки за прострочення та неналежне ненадання фінансової послуги та пені за несвоєчасність невиконання своїх зобовязань з будівництва та передачі у власність обєкту інвестування,
учасники справи не зявилися.
негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:
І виклад позиції позивача та відповідача.
03.11.2016 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до ПАТ «Фінансова компанія «СТС - Інвест», ТОВ «Стройтехснаб» (далі відповідачі) в якому просить на підставі ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» стягнути з ПАТ «Фінансова компанія «СТС-Інвест» неустойку (штраф) в розмірі 38 202,93 грн. за прострочення та неналежне надання фінансової послуги з управління майном, стягнути з ТОВ «Стройтехснаб» неустойку (пеню) в розмірі 13 944 072,07 грн. за несвоєчасне виконання зобовязань з будівництва обєкту та передачі у власність обєкту інвестування (а.с.1-6).
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 06.02.2007 року він уклав з ПАТ «Фінансова компанія «СТС-Інвест» угоду № 382/02 про участь у фонді фінансування будівництва, відповідно до умов якої обєктом будівництва є будинок за адресою: м. Іллічівськ, вул. Карла Маркса 4, буд.9 (будівельна адреса), обєктом інвестування є 1-кімнатна квартира № 19 загальною площею 48,39 кв.м. на 4 поверсі цього будинку.
Згідно п.2.4. угоди №382/02 загальна вартість обєкта інвестування становить 254 192,67 грн., що еквівалентно 49 357,80 доларів США за комерційним курсом.
Свої зобовязання щодо внесення вартості обєкту інвестування він виконав належним чином та у повному обсязі, передав ПАТ «Фінансова компанія «СТС-Інвест» на рахунок фонду фінансування будівництва у довірче управління 254 192,67 грн., що підтверджується записом у Свідоцтві про участь у фонді фінансування будівництва виду А від 16.03.2007 року і копіями квитанцій доданих до позову. Відповідно до п.2.2.1. угоди №382/02 визначений орієнтовний (запланований) термін здачі обєкта будівництва ІІ квартал 2009 року, але ці умови є невиконаними, у звязку з чим порушені його права як добросовісного довірителя та споживача фінансових послуг. ПАТ «Фінансова компанія «СТС-Інвест» не здійснив передбачених ст. ст. 10, 18 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» заходів впливу на забудовника ТОВ «Стройтехснаб», чим допустив порушення передбачених п.2.2.1. угоди №382/02 термінів здачі обєкту будівництва більше ніж на 90 днів.
Забудовник ТОВ «Стройтехснаб» декілька разів переносив строк здачі обєкта будівництва в експлуатацію, про що ПАТ «Фінансова компанія «СТС-Інвест» її не повідомляло, чим порушив вимоги Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» та Ліцензійних умов провадження діяльності із залучення коштів установників управління майном для фінансування об'єктів будівництва та/або здійснення операцій з нерухомістю, затверджених розпорядженням Держфінпослуг №1225 від 24.06.2004 року, про що зазначено в акті про порушення законодавства у сфері фінансових послуг ПАТ«ФК «СТС-Інвест» від 01.02.2012 року №ФК-167/422/3-ап.
Вважає, що угода №4 від 22.04.2005 року, за якою ПАТ «ФК «СТС-Інвест» замовив ТОВ «Стройтехснаб» будівництво багатоповерхового будинку за адресою: м. Іллічівськ, вул. Карла Маркса 4, буд. 9, відповідно до визначень ч.1 ст.636 ЦК України є договором на користь третьої особи (на користь позивача), створює правовідносини між ним (позивачем) та забудовником і згідност.511 ЦК України породжує у позивача права до забудовника, в тому числі, стосовно строків виконання зобовязання щодо закінчення обєкту будівництва.
Вказуючи на те, що відповідачі допустили недобросовісну поведінку по відношенню до нього як довірителя фонду, що угода №382/02 не містить відповідальності управителя ПАТ «Фінансова компанія «СТС-Інвест» та забудовника ТОВ «Стройтехснаб» за повноту та своєчасність виконання своїх зобовязань перед ним (позивачем),посилаючись на положення ч.2 ст. 627 ЦК України та п. 2 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 12.04.1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист справ споживачів», а також положення ч.1 ст.8 ЦК України, просив застосувати до спірних правовідносин законодавство про захист прав споживачів, зокрема у питанні визначення способу та розміру відповідальності.
Просить суд: стягнути з ПАТ «Фінансова компанія «СТС-Інвест» неустойку (штраф) в розмірі 38 202,93 грн. за прострочення та неналежне надання фінансової послуги з управління майном;
стягнути з ТОВ «Стройтехснаб» неустойку (пеню) в розмірі 13 944 072,07 грн. за несвоєчасне виконання зобовязань з будівництва обєкту та передачі у власність обєкту інвестування.
Стягнути з відповідачів судові витрати.
Відповідач ПАТ «Фінансова компанія «СТС-Інвест» позовні вимоги не визнав, надав пояснення та відзив до суду, просив відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с. 81-83, 119-121).
Відповідач ТОВ «Стройтехснаб» позовні вимоги не визнав, надав пояснення та відзив до суду, просив відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с. 84-86, 124-127).
ІІ. Заяви ( клопотання) учасників справи.
Відповідач ПАТ «Фінансова компанія «СТС-Інвест» позовні вимоги не визнав, надав пояснення до суду, просив відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с. 81-83).
Відповідач ПАТ «Фінансова компанія «СТС-Інвест» позовні вимоги не визнав, надав відзив до суду, просив відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с. 119-121).
Відповідач ТОВ «Стройтехснаб» позовні вимоги не визнав, надав пояснення до суду, просив відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с. 84-86).
Відповідач ТОВ «Стройтехснаб» позовні вимоги не визнав, надав відзив до суду, просив відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с. 124-127).
Представник позивача ОСОБА_2 заявила клопотання про закінчення підготовчого судового засідання, та призначення розгляду справи в загальному порядку, та розглянути без їх участі (а.с. 129).
В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі (а.с.158).
Відповідачі в судове засідання не зявилися, про дати слухання справи сповіщалися належним чином, про причини неявки суд не сповістили (а.с. 151-152, 156-157).
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 04.11.2016 року відкрито провадження по справі (а.с. 44).
Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 10.11.2017 року суддею Максимович Г.В. прийнято справу до свого провадження (а.с. 95).
Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 24.08.2018 року суддею Смирновим В.В. прийнято справу до свого провадження (а.с. 140).
Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 06.12.2018 року підготовче провадження по справі закрито, та призначено до розгляду по суті (а.с. 149).
Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у звязку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.
06.02.2007 року позивач ОСОБА_1 уклав з ПАТ «Фінансова компанія «СТС-Інвест» угоду № 382/02 про участь у фонді фінансування будівництва, відповідно до умов якої обєктом будівництва є будинок за адресою: м. Іллічівськ, вул. Карла Маркса 4, буд.9 (будівельна адреса), обєктом інвестування є 1-кімнатна квартира № 19 загальною площею 48,39 кв.м. на 4 поверсі цього будинку (а.с. 10-15).
Згідно додатку № 1 до угоди №382/02 від 06.02.2007 року, зазначена загальна вартість обєкта в розмірі 254 192,67 грн., що еквівалентно 49 357,80 доларів США за комерційним курсом (а.с. 16).
Свої зобовязання щодо внесення вартості обєкту інвестування він виконав належним чином та у повному обсязі, передав ПАТ «Фінансова компанія «СТС-Інвест» на рахунок фонду фінансування будівництва у довірче управління 254 192,67 грн., що підтверджується записом у Свідоцтві про участь у фонді фінансування будівництва виду А від 16.03.2007 року (а.с. 17)
Відповідно копії квитанції № 37 від 16.02.2007 року ОСОБА_1В на імя ПАТ «Фінансова компанія «СТС-Інвест» сплачено кошти в розмірі 254 192,67 гривень (а.с. 18).
Забудовник ТОВ «Стройтехснаб» декілька разів переносив строк здачі обєкта будівництва в експлуатацію, про що ПАТ «Фінансова компанія «СТС-Інвест» її не повідомляло, чим порушив вимоги Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» та Ліцензійних умов провадження діяльності із залучення коштів установників управління майном для фінансування об'єктів будівництва та/або здійснення операцій з нерухомістю, затверджених розпорядженням Держфінпослуг №1225 від 24.06.2004 року, про що зазначено в акті про порушення законодавства у сфері фінансових послуг ПАТ«ФК «СТС-Інвест» від 01.02.2012 року №ФК-167/422/3-ап (а.с. 28-40).
Угодою №4 від 22.04.2005 року, за якою ПАТ «ФК «СТС-Інвест» замовив ТОВ «Стройтехснаб» будівництво багатоповерхового будинку за адресою: м. Іллічівськ, вул. Карла Маркса 4, буд. 9, відповідно до визначень ч. 1 ст. 636 ЦК України є договором на користь третьої особи (на користь позивача), створює правовідносини між ним (позивачем) та забудовником і згідност.511 ЦК України породжує у позивача права до забудовника, в тому числі, стосовно строків виконання зобовязання щодо закінчення обєкту будівництва (а.с.19-27).
Судом встановлено, що 04.09.2006 року між ТОВ «ФК «СТС-Інвест», правонаступником якого є ПАТ «ФК «СТС-Інвест», та ТОВ «Стройтехснаб» укладена угода №04 про фінансування будівництва з залученням коштів наданих в управління Фонду фінансування будівництва (а.с.18-41).
Відповідно до п.п. 2.2., 2.3. зазначеної угоди управитель ПАТ «ФК «СТС-Інвест» замовляє забудовнику ТОВ «Стройтехснаб» збудувати обєкт будівництва 19-23-поверховий житловий комплекс, розташований за адресою: м. Іллічівськ, вул. Карла Маркса 4, буд. №7;8;9;10;11 (будівельна адреса) із вбудованими приміщеннями соціально-побутового призначення згідно затвердженої проектно-кошторисної і технічної документації, ввести його в експлуатацію та передати обєкт будівництва установникам на умовах і в термін, визначені цією угодою та правилами Фонду.
Пунктом 4.6. угоди №04 управитель наділений правами здійснювати контроль цільового використання забудовником коштів, спрямованих на фінансування будівництва, контролювати дотримання забудовником виконання умов та зобовязань за угодою з метою своєчасного запобігання виникнення ризикових ситуацій у процесі будівництва внаслідок дій забудовника, що можуть призвести до зростання вартості будівництва більш ніж на 5 відсотків, збільшення строків будівництва більш ніж на 30 календарних днів, припинити фінансування будівництва, розірвати угоду, вимагати повернення всіх коштів спрямованих на це будівництво.
Пунктом 7.3. угоди №04 встановлена відповідальність забудовника у разі порушення термінів будівництва, введення обєкта в експлуатацію, передачі обєкта інвестування у власність довірителям, а також за порушення термінів оформлення права власності на житло і передачі оформлених документів довірителям перед управителем у вигляді штрафу в розмірі 0,01% від загальної суми фінансування будівництва за кожні 10 днів порушення термінів.
Згідно п.11.2 угоди №04 у всьому, що не врегульовано даною угодою, сторони керуються Законом України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю», Правилами Фонду та діючим законодавством України.
V. Оцінка Суду.
Відповідно до ч.1 ст.1029 ЦК України за договором управління майном одна сторона (установник управління) передає другій стороні (управителеві) на певний строк майно в управління, а друга сторона зобов'язується за плату здійснювати від свого імені управління цим майном в інтересах установника управління або вказаної ним особи (вигодонабувача).
Відповідно до ст. 2 Закону України "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю" (далі - Закон N 978-IV) управитель - це фінансова установа, яка від свого імені діє в інтересах установників управління майном і здійснює управління залученими коштами згідно із законодавством, Правилами фонду та відповідає вимогам, встановленим цим Законом, а Правила фонду - це система норм, затверджена та оприлюднена управителем цього фонду, якої мають дотримуватися всі суб'єкти системи фінансово-кредитних механізмів будівництва житла для досягнення мети управління майном, визначеної установником управління, що повинні відповідати вимогам цього Закону.
Цим Законом та укладеними відповідно до нього договорами урегульована система фінансово-кредитних механізмів при будівництві житла та операціях з нерухомістю, тобто дії суб'єктів цієї системи (довірителів, управителів, забудовників та інш.) при організації будівництва житла, фінансуванні цього будівництва та здійсненні операцій з нерухомістю (ст. 3 Закону N 978-IV).
З метою отримання довірителями у власність житла фінансова установа як управитель створює фонд фінансування будівництва (ФФБ), управління яким здійснює відповідно до затверджених Правил фонду та договору управління майном (ст. ст. 5,6,7,9 Закону N 978-IV).
Правила ФФБ визначають вид ФФБ, процедуру створення ФФБ, порядок організації взаємовідносин забудовника, управителя та довірителів, порядок встановлення управління майном, умови, особливості та обмеження здійснення управління майном, напрями та порядок використання залучених коштів, порядок участі у фонді та відмови від участі в ньому, типи вимірних одиниць об'єктів інвестування, порядок та умови закріплення об'єкта інвестування за довірителем, розмір винагороди управителя, відповідальність управителя і забудовника за невиконання прийнятих на себе зобов'язань, порядок отримання довірителем страхового відшкодування у разі несвоєчасного введення об'єкта будівництва в експлуатацію, невиконання робіт, передбачених договором між управителем і забудовником та договором між управителем і установником фонду, або неналежного виконання таких робіт та інші умови функціонування ФФБ (ч. 2 ст. 12 Закону N 978-IV).
Правила ФФБ є публічною пропозицією для вступу до фонду особи, яка бажає стати довірителем цього фонду, на підставі визнання цих правил.
Стаття 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначає: споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника (п. 22); продукція - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб (п. 19); послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (п. 17); виконавець - це суб'єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги (п. 3).
Відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі, коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.
Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов'язання, не звільняє його від виконання зобов'язання в натурі.
Згідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України від 12 квітня 1996 року № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» оскільки Закон не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів купівлі-продажу, майнового найму (в тому числі найму (оренди) жилого приміщення - в частині відносин між наймачем (орендарем) і наймодавцем (орендодавцем), який одночасно є виконавцем комунальних послуг і послуг по ремонту житлового фонду та інженерного обладнання), побутового прокату, безоплатного користування майном, підряду (в тому числі побутового замовлення чи абонементного обслуговування), доручення, перевезення громадян та їх вантажу, комісії, схову, страхування, із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Відносини, щодо захисту прав споживачів можуть виникати також з актів законодавства або з інших угод, які не суперечать Закону.
Отже, норми Закону України «Про захист прав споживачів» застосовуються до правовідносин фінансово-кредитних механізмів при будівництві житла та операціях з нерухомістю в частині, не врегульованій спеціальним законом, і доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими.
Крім того, відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.
Згідно із ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Пеня є особливим видом відповідальності за неналежне виконання зобов'язання, яка має на меті окрім відшкодування збитків після вчиненого порушення щодо виконання зобов'язання, додаткову стимулюючу функцію для добросовісного виконання зобов'язання.
Окрім того, до моменту вчинення порушення пеня відіграє забезпечувальну функцію, і навпаки, з моменту порушення - являє собою міру відповідальності.
Умовами договору передбачено, що ТОВ «Стройтехснаб» несе відповідальність за будівництво обєкту, введення його до експлуатації та передачу обєкта будівництва Установникам на умовах і в терміни, визначені цією угодою та правилами Фонду (п.2.3. угоди )(а.с.31), в свою чергу, пунктом 7.3. угоди №04 встановлена відповідальність забудовника у разі порушення термінів будівництва, введення обєкта в експлуатацію, передачі обєкта інвестування у власність довірителям, а також за порушення термінів оформлення права власності на житло і передачі оформлених документів довірителям перед управителем у вигляді штрафу в розмірі 0,01% від загальної суми фінансування будівництва.
Відповідно до ст. 511 ЦК України, у випадках, встановлених договором, зобовязання може породжувати для третьої сторони права щодо боржника та (або) кредитора.
Виходячи з таких умов договору та норм цивільного законодавства, зобовязання ТОВ "Стройтехснаб" виникло і перед ОСОБА_1 однак у встановлений строк не виконане.
Відповідно до положень ч.1ст.18 Закону України №978-ІУ, в редакції, яка діяла на час укладання сторонами угоди, управитель був зобовязаний здійснювати контроль за дотриманням забудовником виконання умов та зобовязань за договором з метою своєчасного запобігання виникнення ризикових ситуацій у процесі будівництва, що можуть призвести, зокрема, до збільшення строків будівництва більше ніж на 90 днів.
За положеннями п. 4.6.3. угоди № 04 про фінансування обєкту будівництва з залученням коштів наданих в управління ФФБ від 22 квітня 2005 року, укладеного ТОВ «Фінансова компанія «СТС Інвест» (управитель) з ТОВ "Стройтехснаб" (забудовник), управитель мав здійснювати контроль за виконання забудовником зобовязань за угодою з метою запобігання виникнення ризикових ситуацій у процесі будівництва внаслідок дій забудовника, що можуть призвести, зокрема, до збільшення строків будівництва більше ніж на 30 календарних днів.
При виявленні таких ризиків управитель зобовязався вжити усіх передбачених законодавством заходів для їх недопущення, в тому числі припинення фінансування будівництва та розірвання угоди.
Виходячи з таких правил та умов договору, ПАТ «Фінансова компанія «СТС-Інвест», прийняла на себе зобовязання щодо контролю за будівництвом, проте належним чином такий контроль не здійснило, і тому доводи про безоплатність договору на виниклі обставини не впливає.
За обєкт інвестування, виходячи з договору, ОСОБА_1 сплачено 254 192,67 грн., неустойка може бути стягнута лише за період одного року.
Позивач ОСОБА_1 звернулась з позовом до суду 03.11.2016 р.
Розмір неустойки за період з 03.11.2015 року по 03.11.2016 року складатиме 7 625,78 грн.( 254 192,67 грн. загальної вартості замовлення х 3% ), який підлягає стягненню з кожного з відповідачів на користь позивача.
Не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги про те, що пеня повинна бути розрахована, виходячи з офіційного курсу долара США як ціна вимірної одиниці обєкту інвестування, оскільки за змістом угоди загальна вартість обєкта інвестування становить 254 192,67 грн. і доказів внесення коштів в іншій валюті не надано, тому позов підлягає частковому задоволенню.
З огляду на викладене, позов підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 265-266, 352ЦПК України, ст.ст. 511, 549, 611 ч.1 ст.1029 ЦК України, п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України від 12 квітня 1996 року № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Фінансова компанія «СТС - Інвест», Товариства з обмеженою відповідальністю «Стройтехснаб» про стягнення неустойки за прострочення та неналежне ненадання фінансової послуги та пені за несвоєчасність невиконання своїх зобовязань з будівництва та передачі у власність обєкту інвестування - задовольнити частково.
В решті позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області ОСОБА_3