Ухвала

11 листопада 2019 року

м. Київ

справа №502/806/18

провадження № 61-13901св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Сердюка В. В., Грушицького А. І., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - Кілійська районна державна адміністрація,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Кілійського районного суду Одеської області від 06 листопада 2018 року в складі судді Масленикова О. А. та постанову Одеського апеляційного суду від 12 червня 2019 року в складі колегії суддів: Черевка П. М., Дрішлюка А. І., Драгомерецького М. М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У травні 2018 року Кілійська районна державна адміністрація звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

У липні 2018 року Кілійська районна державна адміністрація звернулася до суду з уточненою позовною заявою до ОСОБА_1 про позбавлення останньої батьківських прав та стягнення аліментів.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але часто змінює місце свого проживання.

ОСОБА_1 має малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Відомості про батька дітей: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 вказані зі слів матері відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Відомості про батька ОСОБА_12 відповідно до статті 126 Сімейного кодексу України, який вироком Кілійського районного суду від 15 вересня 2017 року засуджений до позбавлення волі строком на 3 роки.

У березні 2016 року до служби у справах дітей Кілійської райдержадміністрації надійшло повідомлення служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради про те, що на підставі розпорядження Ізмаїльського міського голови від 02 березня 2016 року № 86 «Про негайне відібрання малолітніх дітей: ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 », діти вилучені з сім`ї в зв`язку з загрозою їх життю та здоров`ю. Службою у справах дітей Кілійської райдержадміністрації встановлено, що ОСОБА_16 та ОСОБА_17 влаштовані до Центру соціально-психологічної реабілітації, ОСОБА_23 - до будинку дитини. ОСОБА_18 вилучити з сім`ї не вдалось в зв`язку з тим, що під час відібрання дітей мати разом із ним втекла.

Також встановлено, що ще одна дитина ОСОБА_19 разом з матір`ю на той час не проживав, а перебував у родичів на території Кілійського району.

Після відібрання дітей ОСОБА_5 переїхала в с. Приозерне Кілійського району де винайняла житло придатне для проживання разом з дітьми, в зв`язку з чим діти були повернуті в сім`ю для спільного проживання. Сім`я була під контролем Приозерненської сільської ради, з матір`ю дітей постійно проводились профілактичні бесіди щодо належного утримання дітей в сім`ї, створення їм належних умов для проживання, забезпечення належного догляду, харчування та необхідності проходження з дітьми медичного огляду.

За період перебування ОСОБА_5 у с. Приозерне, вона тричі змінювала місце проживання, влітку 2016 року вона з дітьми переїхала до м. Кілії , бо мала заборгованість перед мешканцями села, а в грудні 2016 року, з тієї ж причини, переїхала до с. Василівка Кілійського району. Сім`я знаходилась під контролем Василівської сільської ради, з матір`ю постійно проводились профілактичні бесіди, але мати безвідповідально відносилась до виконання своїх батьківських обов`язків.

У серпні 2017 року до служби у справах дітей райдержадміністрації надійшло усне повідомлення Кілійського районного центру первинної медико-санітарної допомоги про те, що за адресою: АДРЕСА_2 , проживає хлопчик, який часто буває голодний та без нагляду дорослих.

Представниками служби у справах дітей проведено перевірку за вищевказаною адресою, але на той час вдома нікого не було. В ході проведення перевірки з`ясовано, що за цією адресою проживає ОСОБА_2 разом з малолітнім ОСОБА_4 , мати хлопчика ОСОБА_5 в с. Василівка.

До служби у справах дітей райдержадміністрації запрошена ОСОБА_5 для з`ясування вищевказаного факту. Мати повідомила, що вона залишила сина на тимчасове проживання у ОСОБА_2 дня підготовки дитини до школи в гуртку «АБВГДейка», але на теперішній час ОСОБА_2 категорично відмовляється віддавати їй сина та налаштовує дитину проти неї. ОСОБА_5 були роз`яснені її права та обов`язки рекомендовано вжити негайних заходів щодо повернення дитини в сім`ю та оформлення сина до Василівського НВК «ЗОШ I-IІ ст. - дитячий садок» . Але мати не вжила жодних заходів щодо повернення сина для спільного проживання та не надала документи для влаштування дитини до Василівського НВК «ЗОШ I - II ст.- дитячий садок».

Питання щодо виконання батьківських обов`язків ОСОБА_5 винесено на засідання комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації. Мати хлопчика на засідання комісії була запрошена , але не з`явилась пояснивши це тим , що не було з ким залишити молодших дітей. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації ОСОБА_5 було рекомендовано вжити заходів щодо повернення ОСОБА_21 в сім`ю та створення належних умов для проживання та навчання дітей, але натомість вона 12 вересня 2017 року звернулась до Кілійської райдержадміністрації з заявою щодо тимчасового влаштування її малолітніх дітей: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 до Ізмаїльського міського центру соціально-психологічної реабілітації та ОСОБА_13 , ОСОБА_10 до Ізмаїльського будинку дитини, в зв`язку з тяжким матеріальним становищем.

Також до Кілійської райдержадміністрації звернувся ОСОБА_22 із заявою про тимчасове влаштування його малолітньої доньки ОСОБА_13 до Ізмаїльського будинку дитини в зв`язку з тяжким матеріальним становищем.

Згідно з інформацією КБУ Кілійська ЦРЛ ОСОБА_23 та ОСОБА_24 були доставлені до педіатричного відділення Центру ПМСД та оглянуті сімейним лікарем. Малолітні діти мали діагноз: «Педикульоз» , «Мікроспорія», «Гострий бронхіт», стан дітей був середньої важкості, діти пройшли необхідний курс лікування, після чого влаштовані до Ізмаїльського спеціалізованою будинку дитини.

Згідно з інформацією Ізмаїльського міського центру соціально-психологічної реабілітації, куди були влаштовані ОСОБА_19 , ОСОБА_25 та ОСОБА_26 діти потрапили до Центру в тяжкому психологічному стані - замкнені, нетовариські, соціально-побутові навики не відповідали віковому розвитку. Стан здоров`я дітей так само був незадовільним, діти були недоглянутими з діагнозом: «Педикульоз» , «Мікроспорія».

Після влаштування дітей до державних закладів мати не вжила жодних заходів щодо поліпшення житлово - побутових умов, не влаштувалась на роботу та не зверталась до служби у справах дітей райдержадміністрації з питання щодо повернення дітей для спільного проживання.

За час перебування дітей у Центрі соціально психологічної реабілітації, мати відвідала дітей лише один раз в грудні 2017 року, згідно з актом Ізмаїльського спеціалізованого будинку дитини про результати відвідування ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , мати ОСОБА_5 жодного разу не відвідувала дітей та не цікавилась станом їх здоров`я. Таке ставлення матері до виконання своїх батьківських обов`язків відносно дітей спричиняє суттєву шкоду їх правам, а також складає загрозу їх фізичному та духовному розвитку.

Враховуючи вищезазначене, районна державна адміністрація як орган опіки та піклування, з урахуванням уточнення позовних вимог, просила суд позбавити ОСОБА_5 батьківських прав, відносно малолітніх дітей, стягнути з неї аліменти на утримання ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_10 в твердій грошовій сумі щомісячно на кожну дитину по 780,00 грн та аліменти на утримання, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в твердій грошовій сумі по 980,00 грн на кожну дитину на особові рахунки дітей починаючи з дати подання позову до суду до досягнення дітьми повноліття та передати дітей органам опіки та піклування.

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 06 листопада 2018 позов задоволено у повному обсязі.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач фактично самоусунулась від належного утримання та виховання дітей і не бажає змінити своє ставлення до їх виховання, що свідчить свідоме нехтування ОСОБА_5 своїми батьківськими обов`язками.

Постановою Одеського апеляційного суду від 12 червня 2019 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив із того, що ОСОБА_2 на час ухвалення оскаржуваного рішення не був і не міг бути учасником прави, оскільки не мав жодних законних підстав стверджувати про порушення судом його прав чи інтересів, з огляду на те, що рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2018 року, яким визнано його батьківство щодо малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , набрало чинності 26 листопада 2018 року, тобто після ухвалення оскаржуваного ним судового рішення. При цьому, оскаржуване ним судове рішення стосується позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 , яка є матір`ю неповнолітніх дітей та стягнення з неї аліментів на утримання дітей, та цим рішенням не вирішувалися його права як батька ОСОБА_8 .

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги та позиції інших учасників

У липні 2019 року ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати зазначені судові рішення в частині передачі органу опіки та піклування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ухвалити нове рішення, яким в цій частині позовних вимог відмовити, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У касаційній скарзі заявник вказує на те, що суди неповно з`ясували обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, з огляду на те, що на момент відібрання його сина ОСОБА_8 він виглядав охайно, був доглянутий та нічим не хворів. У порушення норм процесуального права суд першої інстанції не залучив його, як батька ОСОБА_8 , до участі у справі, як третю особу, а апеляційний суд залишив вказане порушення без належного реагування. Всі наявні в матеріалах справи докази та наведені ним доводи підтверджують незаконність передачі його чина органу опіки та піклування, наслідком чого є тривале протиправне розлучення дитини з батьком.

У вересні 2019 року Кілійська районна державна адміністрація подала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому просила касаційну скаргу відхилити, рішення судів залишити без змін.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 19 серпня 2019 року відкрито касаційне провадження у зазначеній цивільній справі, витребувано матеріали справи та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

Позиція та висновки Верховного Суду

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом Кілійської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Кілійського районного суду Одеської області від 06 листопада 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 12 червня 2019 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

А. І. Грушицький

І. М. Фаловська