БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 361/4659/17 провадження № 8/361/3/19
У Х В А Л А

«28» лютого 2019 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

за участю секретаря судових засідань - Телепи Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у цивільній справі № 361/4659/17 за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_2, третя особа: приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Іллічівське», про стягнення грошових коштів, витрачених в якості страхового відшкодування на відновлення пошкодженого під час дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу,

в с т а н о в и в:

У провадженні суду перебувала вказана вище цивільна справа.

Рішенням суду від 10 січня 2018 року позовні вимоги задоволено.

04 січня 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Заява мотивована тим, що при постановленні рішення, суд керувався правовим висновком Верховного Суду України у справі № 6-954цс16 від 26 жовтня 2016 року, яким перебачено, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не має права відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. Разом з тим, після прийняття вказаного рішення та набрання ним чинності, виникли істотні для справи обставини, які не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, а саме прийняття Великою Палатою Верховного Суду у справі

№ 755/18006/15-ц постанови від 04 липня 2018 року. Викладені у постанові обставини мають значення для вирішення справи та є істотними для постановлення правильного судового рішення.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_2 заяву підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити.

Представник позивача приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» - Корнілов Л.О. заперечив проти заяви, просив суд відмовити у її задоволенні з підстав необґрунтованості.

Третя особа приватне акціонерне товариство «Страхове товариство «Іллічівське» у судове засідання представника не направила, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася у визначеному цивільним процесуальним законодавством порядку. Причини неявки суду неповідомлені.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Так, рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 січня

2018 року, що набрало законної сили 11 липня 2018 року, стягнуто із ОСОБА_2 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» - 26 185 грн. 92 коп. в якості відшкодування понесених страхових виплат на відновлення пошкодженого під час дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу марки «Hyundai Accent», реєстраційний номер НОМЕР_1, а також судові витрати в сумі - 1 600 грн. 00 коп. При постановленні вказаного рішення суд керувався тими обставинами, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не має права відмовити у такому позові, з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Заявник, як на нововиявлені обставини, посилається на прийняття Великою Палатою Верховного Суду постанови у справі № 755/18006/15ц від 04 липня 2018 року щодо мети страхування відповідальності власників наземних транспортних засобів, зокрема покладання обов'язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Вказану обставину заявник вважає істотною для справи, що не була встановлена судом та не була і не могла бути відома особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України передбачено, що підставами для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.

Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами, є: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду не виконане.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишилися невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, які виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

Висновки Верховного Суду щодо застосування відповідних норм права, як і текст постанови, не є юридичним фактом, який існував на час розгляду справи, не був і не міг бути відомий заявнику, та таким, що міг вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення, оскільки був встановлений після постановлення судового рішення.

Європейський суд з прав людини, рішення якого згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, є джерелом права в Україні, неодноразово вказував, зокрема і у справі «Устименко проти України» (заява № 32053/13), що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв'язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

Відповідно до положень частини третьої статті 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Зважаючи на викладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для перегляду рішення суду від 10 січня 2018 року за нововиявленими обставинами.

Керуючись статтями 260, 423, 429 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі № 361/4659/17 - відмовити.

Залишити рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 січня

2018 року у справі № 361/4659/17 в силі.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин