Справа №705/5233/19
2/705/2464/19
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

11 листопада 2019 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Мазуренко Ю.В. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Оксанинської сільської ради Уманського району Черкаської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2019 року ОСОБА_1 , звернулася до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В якості відповідача в позові вказано Оксанинську сільську раду Уманського району Черкаської області.

В позові ставиться питання:

«… 1. Визнати за мною, ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері- ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну ділянку , площею 4,0818 га, кадастровий номер 0:03:000:0535, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Оксанинської сільської ради Уманського району Черкаської області, що належала ОСОБА_2 , на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 142043 виданого на підставі розпорядження голови Уманської районної державної адміністрації від 23.12.2003 року № 349…».

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124), а статтею 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суддя, розглянувши позовну заяву вважає, що позовну заяву слід залишити без руху, так як вона не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

В позовній заяві не дотримані в повному обсязі пункт 5 частини 3 статті 175 ЦПК України, які відповідно передбачають, що позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Також, в позовній заяві не дотримані в повному обсязі пункти 3, 5 частини 3 статті 175 ЦПК України, які відповідно передбачають, що позовна заява повинна містити, ціну позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Також, суддя звертає увагу на те, що від змісту позовної заяви залежить позиція відповідача, який як і позивач має право на судовий захист, а для реалізації цього права має бути обізнаним з тим, які вимоги до нього заявлені та з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Згідно п. 23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину (яка згідно п. 24 повинна бути у вигляді обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину) особа може звернутись до суду в порядку позовного провадження.

Відповідно до ст. 67 ЗУ «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому ЦПК України. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Так, в позовній заяві, щодо вимог про визнання права власності на спадкове майно не чітко викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, а також в позовній заяві, що стосується вище вказаних позовних вимог (з врахування особливостей предмету та підстав позову) не зазначені докази, які б підтверджували відповідні обставини (документи, які підтверджують, що позивач належним чином оформив свої спадкові права, коло спадкоємців із зазначенням осіб, котрі б мали право на обов`язкову частку у спадковому майні при спадкуванні, зведений кадастровий план, кадастровий акт та план схема відповідної земельної ділянки, відсутні підстави визначення ціни позову, тощо). Тому порушені вимоги п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Згідно з положеннями ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про нотаріат» нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Згідно з положеннями ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: вчинення такої дії суперечить законодавству України; не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням; в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 9-1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено, що у разі, якщо останнім місцем проживання спадкодавця є населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна або вимоги кредиторів.

Як вбачається із змісту позовної заяви позивач ОСОБА_1 після смерті матері звернулася до державної нотаріальної контори, що знаходиться у м. Краснодон Луганська область, із заявою про прийняття спадщини та 02.10.2014 року державним нотаріусом була заведена спадкова справа № 105/2014.

При цьому, до матеріалів справи було долучено лист державного нотаріуса Уманської районної державної нотаріальної контори від 06.09.2019 року, від змісту якого вбачається, що спадкова справа № 105/2014 відкрита Молодогвардійською державною нотаріальною конторою, яка знаходиться за адресою « АДРЕСА_1 , м.Малогвардійськ АДРЕСА_2 .Молодіжна,15…», після смерті ОСОБА_2 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також,в інформаційному листі було вказано, що відповідно до діючого законодавства України, зокрема п.2.4 глави10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», заява про видачу свідоцтва про право на спадщину видається за місцезнаходженням цієї справи.

У Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, зазначено, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва. Свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених частиною другою статті 1270, статтею 1276 Цивільного кодексу України,-не раніше зазначених у цих статтях строків. Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. Для спадкоємця,який постійно проживав разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини,заява про видачу свідоцтва про право на спадщину є первинним документом, на підставі якого заводиться спадкова справа. При цьому нотаріус має виконати всі дії, які передбачені цим Порядком. Свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

При зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус, серед іншого, вправі витребовувати додаткові відомості щодо наявності/відсутності інших спадкоємців (осіб, які закликаються до спадкування) шляхом направлення запитів до уповноважених на те органів.

З огляду на те, що є труднощі в отриманні такої інформації на непідконтрольній Україні території, відомості про наявність/відсутність осіб, які постійно проживали, тобто були зареєстровані зі спадкодавцем на час відкриття спадщини зазначаються спадкоємцями у відповідних заявах.

При цьому, нотаріус має роз`яснити спадкоємцям положення статті 27 Закону України «Про нотаріат» щодо відповідальності за подання неправдивих відомостей, а також наслідки прийняття спадщини іншими спадкоємцями (за згодою спадкоємців або через суд) з урахуванням норм статті 1280 ЦКУ, яка передбачає порядок перерозподілу спадщини.

При цьому, позивачу необхідно з`ясувати, чи не переїхав нотаріус, який відкривав спадкову справу, на підконтрольну територію України (дізнатися це можливо через Єдиний реєстр нотаріусів України). Якщо нотаріус виїхав можна продовжити оформлення документів у нього. Якщо нотаріус залишився на непідконтрольній території, утримуючи в своєму розпорядженні всі нотаріальні архіви, виходом з такої ситуації буде пред`явлення позову до суду про визнання права власності на спадкове майно в зв`язку з неможливістю оформлення спадщини в нотаріальному порядку.

У випадку, якщо ж нотаріус, який відкрив спадкову справу, перебуває на непідконтрольній території слід звернутися із позовом до суду про визнання права власності на спадкове майно. До такої позовної заяви необхідно додати постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Але у зв`язку з тим, що отримати таку постанову неможливо через відсутність самого нотаріуса, слід попередньо звернутися до обласного управління юстиції із запитом про отримання інформації про місцезнаходження спадкової справи. У відповіді на запит буде надана інформація про відсутність доступу до справи з рекомендацією звернутися до суду. Отримана відповідь буде підтвердженням неможливості оформлення спадщини в нотаріальному порядку.

Відповідно до ч.5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і відповідно наявність підстав для звернення до суду з відповідним позовом.

Виходячи з вищенаведеного, позивачу необхідно викласти обставини в обґрунтування пред`явлених позовних вимог, виходячи з відносин, що склалися між сторонами, вказати які його права, свободи чи інтереси були порушені відповідачем, яким чином передбачені шляхи їх поновлення, чим визначений той засіб захисту права, який він просить застосувати, з посиланням на обставини як правові підстави, а також на докази в підтвердження обставин на обґрунтування заявлених вимог.

Перелічені недоліки позовної заяви унеможливлюють вирішення питання про відкриття провадження по справі та подальший розгляд справи і ухвалення законного та обґрунтованого рішення.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.175, і 177цьогоКодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, враховуючи викладене, вважаю, що позовна заява ОСОБА_1 до Оксанинської сільської ради Уманського району Черкаської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення вищевказаних недоліків.

Крім того, вважаю за необхідне попередити позивача, що в разі не усунення порушень закону, допущенних при подачі позовної заяви до встановленого законом строку, позов буде вважатися не поданим, та повернутий позивачеві.

Також, слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1.ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Спосіб усунення недоліків позовної заяви полягає в поданні позовної заяви у вигляді окремого документу з виправленими недоліками, зазначеними в наявній ухвалі суду з наданням її копії та копії всіх документів, що додаються до неї.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Оксанинської сільської ради Уманського району Черкаської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, залишити без руху до усунення недоліків, які перешкоджають розгляду позовної заяви і вирішенню справи по суті.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню.

У відповідності до положень ч.2 ст.261 ЦПК України ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Мазуренко