Справа № 676/7066/18
Номер провадження 2/676/282/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

01 лютого 2019 року Камянець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді Швець О.Д.

з участю секретаря Чекашкіної О.Л.,

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Камянець-Подільському цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на житло,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 22 по вул. Пушкінська, 40, в м. Камянець Подільський, Хмельницької області. В обґрунтування своїх вимог вказує, що згідно із договором дарування від 16.08.2018 р. зареєстрованого в реєстрі за № 1111, посвідченого приватним нотаріусом Камянець-Подільського міського нотаріального округу ОСОБА_4, ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1. У вище вказаній квартирі зареєстрований ОСОБА_3, який не проживає за місцем реєстрації тривалий час. Реєстрація відповідача чинить їй перешкоди в оформленні субсидії на оплату комунальних послуг та розпорядженні власним майном. Відповідач добровільно знятись з реєстрації не бажає, просить визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування квартирою №22 по вул. Пушкінській, 40, в м. Камянець Подільський, Хмельницької області.

В суді представник позивача позов підтримала, просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 повторно в судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, про час і місце слухання справи повідомлений своєчасно належним чином судовою повісткою у відповідності до ст. 128 ЦПК України.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником квартири №22 по вул. Пушкінській, в м. Камянець Подільський, Хмельницької області, що підтверджується договором дарування від 16.08.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Камянець-Подільського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за №1111.

Згідно із записами домової книги на квартиру №22 за адресою вул. Пушкінська, 40, в м. Камянець-Подільський в зазначені квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_3

ОСОБА_3 є членом сімї колишнього власника квартири АДРЕСА_2 Подільський, Хмельницької області ОСОБА_3 (до зміни прізвища Грабик) Л.М.

Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 ст. 317 Цивільного кодексу України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 321 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння чи користування. Способи захисту права власності передбачені нормами статей 16, 386, 391 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення; суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.4 ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сімї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сімї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сімї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сімї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. (Правова позиція ВСУ у справі № 6-709цс16).

Відповідач не є членом сімї позивача.

Таким чином згідно ст. 391 ЦК України право власності ОСОБА_2 підлягає захисту, так як реєстрація ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_2 Подільському, Хмельницької області дійсно обмежує право користування ОСОБА_2 своєю власністю.

Згідно ч.1 ст.7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні рішення суду є достатньою підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку в зазначеній квартирі і додаткового вирішення не потребує.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 83, 263- 268, 280-282 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на житло - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування квартирою №22 по вул. Пушкінській, 40 в м. Камянець-Подільський, Хмельницької області.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 704 грн. 80 коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Позивач ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце реєстрації АДРЕСА_3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданною протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складено 07 лютого 2019 року.

Суддя Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Швець О.Д.