Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"06" листопада 2019 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Матвєєвої Ю. О., за участю секретаря судового засідання Ткачук Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2019 року позивачі звернулись до суду з позовом про визнання ОСОБА_4 таким, що втратив право користування жилим приміщенням. У обґрунтування позову зазначили, що вони є власниками кв. АДРЕСА_1 . У зазначеній квартирі зареєстровані позивачі та відповідач по справі ОСОБА_4 , який ніколи не проживав та на теперішній час не проживає в квартирі, не оплачує комунальних послуг, не бере участі в утриманні житла, особисте майно в квартирі не зберігає. На підставі викладеного, просили визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Позивачі в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, підтримують вимоги, просять позов задовольнити, не заперечують проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У зв`язку із тим, що відповідач своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивачів, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення.

Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов знайшов своє підтвердження представленими доказами і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Отже, гарантуючи захист права власності, закон надає власнику права вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Права власника жилого будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 07 липня 2006 року, ОСОБА_5 є власником квартири АДРЕСА_1 . Членами сім`ї зазначені ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 11436043 від 03 серпня 2006 року, квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 по 1/4 частині за кожним.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 49457520 від 13 жовтня 2017 року, ОСОБА_3 отримала спадщину після смерті ОСОБА_5 , у вигляді 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 . Вказана обставина також підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 13 жовтня 2017 року.

З викладеного суд дійшов висновку про те, що позивачі наділені повноваженнями звернення до суду з будь-яких питань, що пов`язані з володінням та користуванням цим майном.

З акту №476, виданого КСН «Центральний І», у квартирі АДРЕСА_1 фактично проживають ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , інші особи в квартирі не проживають.

Крім того, в матеріалах справи містяться пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які є сусідами позивачів, в яких зазначено, що відповідач у вказаній в позові квартирі ніколи не мешкав.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

З наведеного суд дійшов висновку про те, що оскільки відповідач наколи не проживав в квартирі АДРЕСА_1 , він втратив право користування цим житловим приміщенням.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 12, 76, 77, 258, 259, 263, 265, 280-283 ЦПК України, ст. 317, 319, 321, 383, 391,405 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_2 .

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Суддя: Ю. О. Матвєєва