Номер провадження 6/522/1317/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 року Приморський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого судді Шенцевої О.П.,

при секретарі - Соболевій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Долинського Миколи Миколайовича про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Долинський М. М. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, в обґрунтування якого зазначив що на примусовому виконання виконавця перебуває виконавче провадження № 60349550 з примусового виконання виконавчого листа № 522/17317/18, виданого Приморським районним судом м. Одеси 15.10.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3 782 134,20 грн.

Приватним виконавцем зазначено, що 17.10.2019 року ним винесено постанову про відкриття зазначеного провадження яку надіслано сторонам виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення разом із викликом до приватного виконавця, за адресою, вказаною у виконавчому документі. Одночасно із відкриттям виконавчого провадження, приватним виконавцем було направлено запити до відповідних установ з метою перевірки майнового стану боржника.

17.10.2019 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника.

Зазначив, що рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно відповідей Пенсійного фонду України, Державної фіскальної служби України від 18.10.2019 року інформація про місце роботи, отримання боржником пенсії, будь-яких джерел доходу відсутня.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за боржником зареєстроване нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення, об`єкт нежитлової нерухомості за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 1101).

Іншого майна або грошових коштів у боржника не виявлено.

Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Долинського М. М. просив розглянути подання без його участі.

У судовому засіданні представник стягувача подання підтримала, просила проводити судове засідання згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Представник боржника у судовому засідання подання не підтримала, надавши свої письмові заперечення та просила проводити судове засідання згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України.

У провадженні Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Долинського М. М. перебуває виконавче провадження № 60349550 з примусового виконання виконавчого листа № 522/17317/18, виданого Приморським районним судом м. Одеси 15.10.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3 782 134,20 грн

17.10.2019 року Приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Долинським М. М. винесено постанову про відкриття зазначеного провадження яку надіслано сторонам виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення разом із викликом до приватного виконавця, за адресою, вказаною у виконавчому документі. Одночасно із відкриттям виконавчого провадження, приватним виконавцем було направлено запити до реєструючи установ з метою перевірки майнового стану боржника.

17.10.2019 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника.

Згідно відповідей Пенсійного фонду України, Державної фіскальної служби України від 18.10.2019 року інформація про місце роботи, отримання боржником пенсії, будь-яких джерел доходу відсутня.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за боржником зареєстроване нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення, об`єкт нежитлової нерухомості за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 1101).

Іншого майна або грошових коштів у боржника не виявлено.

Згідно ч.ч. 2,3 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи свою власну. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Згідно ч.3ст. 441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Згідно із ч. 2 ст.19 Конституції органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері. Зазначеним Законом не передбачено за ухвалою суду тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника до виконання своїх зобов`язань.

Так, відповідно до п.2 ч.1 ст. 6 цього Закону, громадянинові України у випадку, якщо діють неврегульовані договірні зобов`язання, то до виконання зобов`язань або розв`язання спору може бути відмовлено у видачі паспорта для виїзду за кордон.

Згідно з ч.ч. 2, 4 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п. п. 1-9 ч. 1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання таких зобов`язань. Зазначеною статтею не передбачено здійснення таких дій як встановлення тимчасового обмеження судом права виїзду громадянина за межі України.

Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України орієнтує суди на те, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, підлягає з`ясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання у повному обсязі або частково.

Слід зазначити, що право виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

На вищевказані обставини звертає увагу Верховний Суд України в узагальненнях від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

Таким чином, встановлені судом обставини та факти дають підстави для висновку про те, що боржник ОСОБА_1 , маючи неврегульовані зобов`язання, повідомлений про відкриття виконавчого провадження, умисно та свідомо ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, що є підставою для застосування до боржника ОСОБА_1 тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Згідно ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Приватним виконавцем вжито усіх можливих заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», однак рішення суду до даного часу не виконується.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що подання приватного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника у виконавчому провадженні підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст.260-261, ст.441 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Долинського Миколи Миколайовича про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 .

Тимчасово обмежити громадянина України ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання ним зобов`язань, покладених на нього постановою Одеського апеляційного суду від 01.10.2019 року у справі № 522/17317/18, щодо стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 ; паспорт громадянина Німеччини НОМЕР_2 НОМЕР_3 , виданий 10.10.2013 року) боргу на загальну суму в розмірі 3 782 134,20 грн.

Виконання тимчасового обмеження доручити Адміністрації Державної прикордонної служби України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд міста Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя