Долинський районний суд Кіровоградської області
Справа № 388/629/16-ц
УХВАЛА

Іменем України

02.12.2019 рокум. Долинська

Долинський районний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Баранського Д.М.,

за участю секретаря Поліщук Т.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Долинській цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Долинська районна державна адміністрація Кіровоградської області про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Долинська районна державна адміністрація Кіровоградської області про позбавлення батьківських прав.

Заочним рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 3 серпня 2016 року позов задоволено. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 позбавлено батьківських прав щодо дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Цим рішенням вирішено питання про судові витрати.

У листопаді 2019 року відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 3 серпня 2016 року.

У заяві про перегляд заочного рішення суду ОСОБА_2 просить поновити строк для подання заяви про перегляд заочного рішення мотивуючи його тим, що копію цього рішення суду отримав за декілька днів до подачі заяви про перегляд заочного рішення, є необізнаним з перебігом судового розгляду, його виклик не було здійснено шляхом розміщення оголошення у пресі.

Дослідивши зміст та підстави клопотання про поновлення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення, матеріали цивільної справи, суд дійшов до такого висновку.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (ст. 120 ЦПК України).

Відповідно до статей 122, 123 ЦПК України строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати. Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно зі ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

За змістом ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою. Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Судом установлено, що у травні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Долинська районна державна адміністрація Кіровоградської області про позбавлення батьківських прав.

Заочним рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 3 серпня 2016 року позов задоволено. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 позбавлено батьківських прав щодо дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Цим рішенням вирішено питання про судові витрати.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії (ст. 228 ЦПК України у редакції на момент здійснення судового провадження).

Відповідно до ч. 3 ст. 122 ЦПК України (у редакції на момент здійснення судового провадження) у разі якщо відповідачем у позовній заяві, поданій і оформленій у порядку, встановленому цим Кодексом, вказана фізична особа, що не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом трьох днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду. Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд повертає позовну заяву на підставі пункту 4 частини третьої статті 121 цього Кодексу. У разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення у пресі.

Отже, виклик відповідача фізичної особи у судове засідання через оголошення у пресі здійснювався виключно у разі якщо судом не встановлено його зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування).

Зі змісту позову вбачається, що ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

З адресної довідки, що міститься у матеріалах цивільної справи від 25 травня 2016 року вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 14).

Той факт, що відповідач зареєстрований та проживає за цією адресою відображено також у поданих ним формах звернення до суду, зокрема у цій заяві про перегляд заочного рішення суду.

На вищезазначену адресу судом направлялась ухвала про відкриття провадження у справі, копія позовної заяви, додані до неї матеріали, судові повістки, що повернулись на адресу суду у конверті у зв`язку з тим, що їх адресатом не отримано. Неотримання особою кореспонденції направленої за її місцем проживання, а також відсутність особи за такою адресою є умисними діями, безпосередньо залежними від неї.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України (у редакції на момент здійснення судового провадження) особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

За змістом ч. 5 ст. 74 ЦПК України (у редакції на момент здійснення судового провадження) судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Статтею 77 ЦПК України (у редакції на момент здійснення судового провадження) передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Оскільки ОСОБА_2 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на цю адресу судом направлено виклики до суду та інші матеріали судової справи, що повернулися у зв`язку із тим, що він їх не отримав, відповідно відповідач є таким, який повідомлений про місце та час розгляду справи належним чином згідно з положеннями ч. 5 ст. 74 ЦПК України.

Положеннями ч. 3 ст. 222 ЦПК України (у редакції на момент здійснення судового провадження) передбачено, що особам, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, копії повного судового рішення надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом двох днів з дня його складання або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо в суді.

У подальшому судом на адресу місця реєстрації та проживання відповідача відправлено копію заочного рішення від 3 серпня 2016 року, конверт про відправку якого також повернувся на адресу суду у зв`язку з тим, що його адресатом не отримано (а. с. 47).

Отже, суд за обставин цієї справи здійснив належним чином судовий виклик особи, яка брала участь у справі, а також направив у встановленому порядку копію процесуального рішення за наслідками здійснення судового провадження на належну адресу.

Аналогічні правила щодо направлення судового виклику на адресу відповідача, а також вручення судового рішення, з деякими особливостями містяться у положеннях статей 128, 130, 272 ЦПК України (у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року N 2147-VIII).

Заочне рішення у цій справі від 3 серпня 2016 року у повному обсязі виготовлено 8 серпня 2016 року, направлено до Єдиного реєстру судових рішень 8 серпня 2016 року, зареєстровано 8 серпня 2016 року, оприлюднено 10 серпня 2016 року.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.

Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення.

Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справі, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьев проти України, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

Поважними причинами для поновлення строку у розумінні ст. 127 ЦПК України є лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Клопотання чи заява про поновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості. Відповідно з цим, виходячи зі змісту ст. 127 ЦПК України поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

У своїх рішеннях Європейський суд неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі № 3236/03 «Пономарьов проти України» зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності. У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізовуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 листопада 2010 року у справі «Мушта проти України» суд зазначив, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення.

Отже, судом при здійсненні судового провадження дотримано всіх необхідних вимог щодо судового виклику відповідача у справі та направлення копії ухваленого судового рішення.

У подальшому ухвалене судове рішення у повному обсязі виготовлено 8 серпня 2016 року, направлено до Єдиного реєстру судових рішень 8 серпня 2016 року, зареєстровано 8 серпня 2016 року, оприлюднено 10 серпня 2016 року, тобто з цього часу з ним у такий спосіб можливо було ознайомитись.

З часу ухвалення судового рішення минуло більше трьох років.

Сам лише факт неотримання стороною справи кореспонденції, яку суд, з дотриманням вимог процесуального закону надсилав за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з тим, що особа систематично не отримувала кореспонденцію за адресою зареєстрованого місця проживання, не може вважатися поважною причиною пропуску строку на оскарження рішення суду, оскільки зумовлена не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони.

Висновки щодо підстав для поновлення процесуальних строків відображені у постановах Верховного Суду, зокрема, від 23 квітня 2018 року (справа № 916/3188/16), від 26 вересня 2019 року (справа № 522/16045/15-ц), від 30 вересня 2019 року (справа № 755/16688/15-ц), від 30 вересня 2019 року (справа № 761/39556/16-ц).

З огляду на вищезазначене, оскільки суд не знайшов підстав для поновлення процесуального строку для подання заяви про перегляд заочного рішення, відповідно подана заява підлягає у зв`язку із цим залишенню без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 120-127, 258-261, 272 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у клопотанні ОСОБА_2 про поновлення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 3 серпня 2016 року.

Залишити без розгляду заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 3 серпня 2016 року.

Апеляційна скарга подається до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Д. М. Баранський