233 № 233/4565/18
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 лютого 2019 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Мартиненко В. С.
за участю секретаря судового засідання Ліман С.М.,
позивача ОСОБА_1,
розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
В С Т А Н О В И В:
До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з вказаним позовом звернувся ОСОБА_2, в якому просив визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком № 93, що розташований по вул. Кустанайська в м. Костянтинівка Донецької області. В обґрунтування позовної заяви зазначив, що позивач є власником вказаного будинку. Відповідач не проживає у вказаному житловому приміщенні без поважних причин з 2014 року, що позбавляє позивача отримати субсидію.
Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Проти заочного розгляду справи не заперечував.Крім того, зазначив, що відповідач перебував під опікою позивача, проте у 2014 році відповідач покинув спірне житлове.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не зявився, про дату, час і місце його проведення повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності та відзив на позов не надав.
Ухвалою Костянтинівського мiськрайонного суду Донецької області від 20.02.2019 р. без виходу до нарадчої кімнати із занесенням її до протоколу судового засідання судом постановлено провести заочний розгляд справи.
Зясувавши обставини справи, дослідивши докази подані на їх підтвердження, суд дійшов наступних висновків.
ОСОБА_2 є власником житлового будинку № 93, розташованого за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Кустанайська, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 22 жовтня 2004 року, виданим державним нотаріусом Костянтинівської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 за р/№ 3-2377, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Костянтинівським міським бюро технічної інвентаризації за № 5614613 від 29.11.2004 р., копії яких долучені до матеріалів справи. За вказаною адресою позивач має зареєстроване місце проживання, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією паспорту громадянина України.
Відповідно до повідомлення відділу реєстрації Костянтинівської міської ради від 28.09.2018 р. за № 3454/09, копії облікової книги про прописку громадян, копією паспорту громадянина України відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, має зареєстроване місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.
Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судовому засіданні надали показання про те, що є сусідками позивача та часто бачаться з ним. Відповідач ОСОБА_3 в спірному будинку не проживає близько восьми років.
Згідно з ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням (ч.1). За згодою власника будинку (квартири) член його сімї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сімї (ч.2).
Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 64 ЖК до членів сімї належать дружина наймача (власника), їхні діти, батьки та інші особи, якщо вони проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
Згідно із ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_2 є обґрунтованими, оскільки позивачем було доведено факт відсутності в спірному житловому приміщенні відповідача ОСОБА_3 без поважних причин понад один рік, а отже, вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням будинком № 93 по вул. Кустанайська в м. Костянтинівка Донецької області підлягають задоволенню.
Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений ним при подачі позову до суду в розмірі 704,80 грн., що підтверджено відповідною квитанцією в матеріалах справи.
Керуючись ст.ст. 141, 259, 264-265, 273, 280-282, 354, п.п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, -
В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком № 93 по вул. Кустанайська в м. Костянтинівка Донецької області.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 704 (семисот чотирьох) гривень 80 копійок.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Дата складання повного тексту рішення 01 березня 2019 року.
Позивач: ОСОБА_2, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1; відповідач: ОСОБА_3, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2.
Суддя