Справа №200/541/19
Провадження №2-з/200/39/19
У Х В А Л А

про забезпечення позову

01 березня 2019 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Єлісєєва Т.Ю. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» про визнання дій неправомірними, зобовязання укласти договір постачання природного газу та зобовязання виключити з особового рахунку заборгованість, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеною позовною заявою.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2019 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного провадження.

28 лютого 2019 року позивачем подано уточнену позовну заяву.

Разом з уточненою позовною заявою позивачем подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачу ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» або іншим уповноваженим особам виконувати будь-які дії щодо відключення квартири АДРЕСА_1 від газопостачання.

В обґрунтування заяви посилається на те, що предметом спору є визнання дій відповідача неправомірними, зобовязання укласти договір постачання природного газу та зобовязання виключити з особового рахунку заборгованість, що виникла у попередніх власників квартири. 25 лютого 2019 року на телефон позивача, а 28 лютого 2019 року на електронну адресу, надійшло повідомлення від ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» про існування за особовим рахунком № станом на 22 лютого 2019 року заборгованості перед відповідачем в розмірі 1 738,82 грн. Звернувшись до свого особистого кабінету на сайті ПАТ «Дніпрогаз» позивач зясувала, що фактично її «пере направлено» на сайт відповідача, де міститься інформація про наявність заборгованості саме перед ТОВ «Дніпропетровськгаз збут». Позивач, посилаючись на положення Кодексу газорозподільних систем, вважає, що існує реальна загроза відключення відповідачем квартири від газопостачання, що призведе до порушення прав позивача та викличе необхідність прикладання додаткових зусиль та можливо матеріальних витрат для відновлення постачання газу у квартиру. Тому, позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову безпосередньо призведе у майбутньому до неможливості виконання судового рішення.

Згідно з приписами частини 2 статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положеннями ч. 1 ст.150 ЦПК України визначено види забезпечення позову, які можуть бути застосовані судом, перелік яких не є вичерпним.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладання арешту, або майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Таким чином, керуючись наведеними нормами цивільного процесуального законодавства та враховуючи розяснення Верховного Суду України, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до матеріалів цивільної справи, ОСОБА_1 є власником квартири на підставі договору купівлі-продажу від 12 листопада 2018 року.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про обґрунтованість наведених у ній доводів.

Враховуючи,що на електронну адресу позивача надійшло повідомлення про наявність заборгованості з вимогою про негайну сплату , приймаючи до уваги, що відповідно до чинного законодавства відповідач має весь необхідний обсяг повноважень для відключення споживача від газопостачання невжиття заходів забезпечення може зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду. Крім того, невжиття заходів призведе до необхідності вживати інших заходів до відновлення позивачем своїх прав.

З огляду на викладене, заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Так, заходи забезпечення позову мають бути співмірними з предявленими вимогами, тому з урахування предмету спору та ціни позову не є доцільним обтяження обох належних відповідачу квартир.

Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Заходи зустрічного забезпечення позову у вказаній справі не підлягають застосуванню, оскільки підстави, зазначені в ч.3 ст.154 ЦПК України відносно позивача відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.1-18,149-150,153,154,157,270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 Маріквни про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» про визнання дій неправомірними, зобовязання укласти договір постачання природного газу та зобовязання виключити з особового рахунку заборгованість - задовольнити.

До вирішення спору по суті заборонити ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» (, місце знаходження: вулиця Шевченка, 2, м.Дніпро, 49000) або іншим уповноваженим особам виконувати будь-які дії щодо відключення квартири АДРЕСА_2 від газопостачання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень, строк предявлення ухвали до виконання 3 роки, до 01.03.2022 року.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також подальшому розгляду справи.

Пунктом 15.5 ч.1 Перехідних положень ЦПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Т.Ю. Єлісєєва