Справа№592/6273/16-ц
Провадження №2/592/1043/19

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2019 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в особі судді Князєва В.Б., секретар судового засідання - Шипиленко О.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Виконавчий комітет ОСОБА_3 міської ради, ОСОБА_3 державна нотаріальна контора, ОСОБА_4 про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на 1/4 частину домоволодіння, визнання права власності на добудови, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з уточненим позовом до суду, який мотивує тим, що 09.09.1997 р. помер його батько, ОСОБА_5 Після смерті батька відкрилась спадщина на належну йому 1/2 частину житлового будинку під номером 72 по вул.Добролюбова в м.Суми з надвірними спорудами, що розташовані на земельній ділянці, розміром 0,0677 га, яка належить територіальній громаді м.Суми. Зазначене домоволодіння було придбано його батьками та було зареєстроване на матір ОСОБА_6 За життя батько не визначив свою подружню долю в спільному майні житлового будинку під номером 72 по вул.Добролюбова в м.Суми з дружиною ОСОБА_6 Після його смерті він разом з матірю ОСОБА_6 прийняв спадок. Оформити спадок він не став, оскільки вважав, що раз він прийняв спадок, то має повне право володіти, користуватися та розпоряджатися майном. Також, він почав добудовувати та поліпшувати будинковолодіння, зокрема з 1988 по 1989 р. ним було побудовано: коридор І-8 6,1 кв.м; кухню 9 -8,6 кв.м; ванну І 10=5,4 кв.м; частково кімнати І-10 та господарські будівлі: гараж -3, душ ж, сіни а4, пристройку а3. 25.12.2012 р. померла його мати ОСОБА_6 За життя вона уклала заповіт, яким заповіла ОСОБА_2 все своє майно, навіть на успадковану ним 1/4 частину житлового будинку з надвірними спорудами. При оформленні спадщини виявилось, що відсутні правовстановлюючі документи на імя ОСОБА_5, що підтверджують право власності на земельну ділянку, яка знаходиться на території м.Суми №72 по вул.Добролюбова. У звязку з цим, позивач просить суд встановити факт того, що він прийняв спадщину на 1/4 частину будинковолодіння: житлового будинку під номером 72 по вул.Добролюбова в м.Суми, житлового будинку, який складається з двох жилих кімнат, площею 21,33 кв.м, та надвірними будівлями в м.Суми, що розташовані на земельній ділянці біля нього, після смерті його батька ОСОБА_5; визнати за ним право власності на 1/4 частину житлового будинку під номером 72 по вул.Добролюбова в м.Суми з надвірними спорудами, що розташовані на земельній ділянці, розміром 0,0677 га; визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадок, видане ОСОБА_2 на 1/2 частину домоволодіння під номером 72 по вул.Добролюбова в м.Суми з надвірними спорудами, що розташовані на земельній ділянці, розміром 0,0677 га; визнати за ним право власності на добудову та забудову житлового будинку №72 по вул.Добролюбова в м.Суми з 1988 р. по 1989 р., зокрема: коридор І-8-6,1 кв.м, кухні 9-8,6 кв.м, ванни І-10 5,4 кв.м, частково кімнати І-10 та господарські будівлі: гараж -3, душ ж, сіней а4, пристройки а3.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_7 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та дали пояснення аналогічні вищевикладеному.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовну ОСОБА_1 у повному обсязі.

Третя особа - ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що половину добудови за адресою: м.Суми, вул.Добролюбова, 72, будували його батьки. Він разом з ОСОБА_2 допомагали батькам у будівництві добудови фізичною силою, а у батька була велика пенсія, крім того, на пенсії він працював в СТО і вантажником в магазині. За життя мати привезла цеглу і коли він пішов з будинку, то цегла ще залишилася.

Представник третьої особи - Виконавчого комітету ОСОБА_3 міської ради, в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник третьої особи - Другої ОСОБА_3 державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду лист, в якому справу просив розглядати без їх участі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що в 1886 році вона разом з ОСОБА_1 проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Разом з ним вони добудували кухню, гараж. Коли батьки ОСОБА_1 хворіли, вона доглядала за ними.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що він допомагав будувати ОСОБА_1 гараж, пристройку та парову. В 1987 р. допомагав будувати гараж разом з камянщиком - дідом Яшком. Був підсобником у вихідні дні, гараж будували більше місяця. Бачив, що розраховувався з дідом Яшком ОСОБА_1 Коли допомагав будували гараж, цегла уже була.

Допитаний свідок ОСОБА_11 пояснила, що в 1986 році батьки ОСОБА_1 дали ОСОБА_9 та ОСОБА_1 одну кімнату і дали згоду на можливість добудови. Її чоловік допомагав будувати кухню, ванну, коридор і туалет. Зі слів сестри за все розраховувався ОСОБА_1 Близько 1987- 1989 р.р. було збудовано гараж.

Суд не приймаються до уваги покази допитаного у якості свідка ОСОБА_9, оскільки остання є дружиною позивача ОСОБА_1, тобто зацікавленою особою по даній справі.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення сторін та їх представників, покази свідків, приходить до висновку, що в позові ОСОБА_1 про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на 1/4 частину домоволодіння, визнання права власності на добудови, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину необхідно відмовити, враховуючи наступні обставини.

Судом встановлено, що 09.09.1997 р. помер ОСОБА_5 (а.с.13), а 24.12.2012 р. померла ОСОБА_6 (т.1, а.с.14).

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є сином ОСОБА_5 та ОСОБА_6, що підтверджується його свідоцтвом про народження (т.1, а.с.27).

З копії свідоцтва про народження ОСОБА_2 (ОСОБА_6А.) вбачається, що остання є дочкою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.112).

З договору від 03.10.1962 р. вбачається, що ОСОБА_6 було придбано домоволодіння, розташоване за адресою: м.Суми, вул.Добролюбова, 70 (т.1, а.с.21-22).

23.07.1974 р. Виконавчим комітетом ОСОБА_3 міської ради депутатів трудящих Сумського міського житлового управління було видано ОСОБА_6 свідоцтво на праві особистої власності на житловий будинок, розташований за адресою: м.Суми, вул.Добролюбова, 72 (т.1, а.с.120).

Згідно заповіту від 19.03.1996 р., посвідченого державним нотаріусом Другої ОСОБА_3 державної нотаріальної контори ОСОБА_12,- ОСОБА_6 на випадок свої смерті, належний їй жилий будинок за надвірними та побутовими будівлями під номером 72 по вул.Добролюбова в м.Суми заповіла ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частинах кожному (т.1, а.с.15).

З копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Другої ОСОБА_3 державної нотаріальної контори 04.02.2015 р. після померлої 24.12.2012 р. ОСОБА_6, за реєстровим №1-767, вбачається, що ОСОБА_2 було отримано у спадщину 1/2 частину житлового будинку під номером 72 по вул.Декабристів в м.Суми, розташованого на земельній ділянці ОСОБА_3 міської ради (т.1, а.с. 110-128).

Позивач зазначає, що в день смерті батька 09.09.1997 р. ОСОБА_5 відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями розташований по вул.Добролюбова, 72 в м.Суми.

У разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року, до вирішення спірних правовідносин, пов'язаних зі спадкуванням такої спадщини застосовується законодавство чинне на час відкриття спадщини, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо обсягу спадкової маси та кола спадкоємців за законом.

До спадкових відносин, у тому числі щодо прийняття спадщини та кола спадкоємців за законом застосовуються норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини. У даному випадку після смерті 09.09.1997 р. ОСОБА_5 застосуванню підлягають норми ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом ( ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР).

Статтями 525 ЦК України УРСР передбачено, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям (ч. 1 ст. 534 ЦК УРСР).

Згідно з положеннями статей 548, 549, 554 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

В ході розгляду справи судом досліджено спадкову справу № 388/2002, заведену Другою ОСОБА_3 державною нотаріальною конторою Сумської області, до майна померлого 09.09.1997 р. ОСОБА_5, з якої вбачається, що 04.10.1993 р. ОСОБА_5 було складено заповіт, відповідно до якого останній на випадок своє смерті все своє майно, яке на день його смерті буде йому належати, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, заповів: ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в рівних частинах кожному. 22.04.2002 р. ОСОБА_2 було подано заяву до Другої ОСОБА_3 державної нотаріальної контори про те, що вона спадщину після смерті свого батька прийняла, на спадщину не претендує. 03.07.2002 р. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого ОСОБА_6 та ОСОБА_1 було успадковано компенсаційну виплату в розмірі 337 Євро 45 євроцентів за рахунок коштів ФРН (т.1, а.с. 228-233). Таким чином, зі спадкової справи вбачається, що при відкритті спадкової справи після померлого 09.09.1997 р. ОСОБА_5 вирішувалося лише питання щодо компенсаційної виплати в розмірі 337,45 Євро, а не щодо житлового будинку під №72 по вул.Добролюбова в м.Суми з надвірними спорудами, що розташовані на земельній ділянці.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1 у встановленні факту прийняття спадщини після померлого 09.09.1997 р. ОСОБА_5 та у похідних вимогах про визнання права та визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадок, видане ОСОБА_2

Щодо визнання за ОСОБА_1 права власності на добудову та забудову житлового будинку №72 по вул.Добролюбова в м.Суми з 1988 р. по 1989 р., суд зазначає:

Ст. 119 ЦК УРСР ( в редакції 1963р.) передбачалося, що коли учасник спільної часткової власності на жилий будинок збільшить в ньому за свій рахунок корисну площу будинку шляхом прибудови, надбудови або перебудови, проведеної за згодою решти учасників і в установленому порядку, частки учасників у спільній власності на будинок і порядок користування приміщеннями в ньому підлягають відповідній зміні.

Із аналізу зазначених норм права вбачається, що для зміни частки співвласника будинку необхідно, щоб поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, були зроблені ним своїм коштом, але за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Тобто, необхідно, що співвласники надали свідому згоду не просто на здійснення поліпшення майна, а саме на те, що дані поліпшення, прибудови, надбудови або перебудови будуть належати тому співвласнику, який їх здійснює на праві його особистої власності.

З технічного паспорту на житловий будинок за адресою: м.Суми, вул.Добролюбова, 72, який було виготовлено станом на 15.08.1989 р., вбачається: коридор І-8-6,1 кв.м, кухня 9-8,6 кв.м, ванна І-10 5,4 кв.м, частково кімнати І-10 та господарські будівлі: гараж -3, душ ж, сіней а4, пристройки а3, були прийняті в установленому порядку 15.08.1989 р. (а.с.т.1, а.с.79-83).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 підтвердила, що саме позивач у період часу з 1987 року по 1989 рік зі згоди його матері побудував у спірному домоволодінні кухню, ванну, коридор і туалет за власні кошти. Однак даний свідок підтвердила тільки те, що мати не заперечувала проти дій позивача по переобладнанню та поліпшенню будинку, але вона не підтвердила того, що мати сторін надавала свою згоду на те, що всі ці прибудови, надбудови, переобладнання та поліпшення будуть належати тільки позивачеві.

Як убачається з матеріалів справи (т.2, а.с. 84-89) саме матері сторін надавався дозвіл на реєстрацію самовільно побудованої добудови та забудови житлового будинку за адресою: м.Суми, вул.Добролюбова, 72. Отже, зазначені обставини свідчать про те, що позивачем не було надано суду достатньої кількості безспірних доказів згоди його матері на те, що перелічені поліпшення, прибудови, надбудови або перебудови, будуть належати тільки позивачеві. Не було надано суду також доказів того, що батько та матір сторін за життя надавали позивачеві свою згоду на створення спільної власності з ним на будинок. Крім того, за законодавством, яке діяло на той час, члени сім'ї власника жилого будинку, які брали участь у будівництві лише господарських будівель (літньої кухні, сараю, тощо) прибудові підсобних приміщень, не набували з цим підстав права власності на житловий будинок та інші будівлі, а вправі були лише вимагати відшкодування витрат на будівництво, якщо допомога в ньому була не безоплатною й розмір її перевищував обов'язок щодо участі у витратах на утримання будинку, його ремонт.

Таким чином, правових підстав для визнання права особистої власності за позивачем на прибудови, надбудови, переобладнання та поліпшення жилого будинку, які були здійснені ним за життя батьків сторін, не має.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 76 - 81, 89, 133, 141, 158, 209, 229, 255, 258-259, 263-265, 273 ЦПК України, ст.ст. 524, 525, 548, 549, 554 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), суд, -

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Виконавчий комітет ОСОБА_3 міської ради, ОСОБА_3 державна нотаріальна контора, ОСОБА_4 про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на 1/4 частину домоволодіння, визнання права власності на добудови, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення - 01.03.2019 р.

Суддя В.Б. Князєв