ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/1026/19 Доповідач - Шевчук Г.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Шевчук Г.М.

суддів - Бершадська Г. В., Міщій О. Я.,

з участю секретаря - Костів Х.Ю.

сторін : ОСОБА_1 , ОСОБА_2

представника Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області - Польного Б.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу №607/12374/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якої представляє ОСОБА_3 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 серпня 2019 року, постановлену суддею Черніцькою І.М., за скаргою ОСОБА_1 про поновлення строку на подання скарги, визнання неправомірними дій головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області в частині винесення постанов про відкриття виконавчих проваджень від 07 березня 2019 року, скасування винесених постанов та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

31 липня 2019 року ОСОБА_1 , звернулась до суду із скаргою на дії державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області в частині винесення постанов про відкриття виконавчих проваджень від 07 березня 2019 року ВП № 58572445 та ВП № 58572321, скасування винесених постанов та зобов`язання державного виконавця винести у ВП № 585724455 та № 58572321 постанови про повернення виконавчого документа стягувачу.

В обґрунтування вимог вказала, що 07 лютого 2019 року Тернопільським апеляційним судом ухвалено постанову, якою змінено рішення Тернопільського міськрайонного суду, зменшено суму стягнення, стягнуто із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 інфляційні втрати в сумі 101 402,93 грн. та три відсотки річних в сумі 10065,78 грн.

У постановах про відкриття виконавчого провадження стягувачем зазначено ОСОБА_2 , якій ОСОБА_1 жодних коштів не винна. Вважає, що при неналежному оформленні виконавчого документа, а саме невірному зазначенні стягувача на зворотній стороні виконавчого документа стягувача по батькові вказано « ОСОБА_2 » а не « ОСОБА_2 »,а тому державний виконавець повинен був повернути виконавчі документи стягувачу. Оскільки підставою винесення оскаржуваних постанов про відкриття виконавчих проваджень був виконавчий документ, що не відповідає вимогам закону, просить задовольнити скаргу. Крім того просить поновити строк звернення до суду із скаргою, посилаючись на те, що дізналась про порушення своїх прав отримавши ухвалу суду у справі за № 607/12374/17 від 25 липня 2019 року за її заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного від 15 серпня 2019 року поновлено ОСОБА_1 , строк для подання скарги на дії державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області в частині винесення постанов про відкриття виконавчих проваджень від 07 березня 2019 року у ВП № 58572445 та ВП № 58572321, скасування винесених постанов та зобов`язання винести постанови про повернення виконавчого документа стягувачу відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою суду, ОСОБА_1 звернулось із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду, та винести нове рішення, яким її скаргу задовольнити. Просить стягнути судові витрати в сумі 2000 грн. В обгрунтування вимог посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує на те, що суд першої інстанції помилково прийшов до висновку, що виконавчі документи відповідають вимогам ЗУ "Про виконавче провадження", оскільки містять повне ім`я стягувача і боржника, їх місце проживання. Однак у ст.4 Закону вказано, що у виконавчому документі має міститися по "Батькові" стягувача та боржника, на що суд не звернув уваги.

Правом на подання відзиву учасники справи, у встановлений судом строк, не скористалися.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала, зіславшись на викладені у апеляційній скарзі доводи.

Представник головного державного виконавця Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області та ОСОБА_2 апеляційну скаргу заперечили, ухвалу суду вважають законною.

Заслухавши суддю - доповідача, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з правомірності дій державного виконавця при винесені оскаржуваних постанов та не доведення порушення прав боржника.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки він відповідає обставинам справи, наданим сторонами доказам та ґрунтується на нормах матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи інтереси.

Як убачається із матеріалів справи, рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 квітня 2018 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних задоволено та стягнуто із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 інфляційні втрати в розмірі 132 378,38 гривень та три відсотки річних в сумі 15 750,75 гривень.

На підставі зазначеного рішення суду 24 жовтня 2018 року Тернопільським міськрайонним судом видано виконавчий лист №607/12374/17 про стягнення із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 інфляційних витрат в розмірі 132378,38 гривень, три відсотки річних у сумі 15750,75 гривень та понесені судові витрати. Рішення суду від 19 квітня 2018 року набрало законної сили 19 жовтня 2018 року.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 07 лютого 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково та рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 квітня 2018 року змінено. Зменшено суму стягнення, зокрема стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 інфляційні втрати в сумі 101402,93 гривень та три відсотки річних в сумі 10065,78 гривень, в решті рішення суду залишено без змін.

06 березня 2019 року Тернопільським міськрайонним судом видано виконавчі листи №607/12374/17 про стягнення із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 1601,34 гривень понесених судових витрат та інфляційні витрати в розмірі 101402,93 гривень та три відсотки річних 10065,78 гривень.

На зворотній частині вказаних виконавчих листів стягувача по батькові помилково вказано « ОСОБА_2 » замість « ОСОБА_2 ».

07 березня 2019 року постановою головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Польного Б.М. було відкрито виконавче провадження № 58572445 з виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 інфляційні втрати в розмірі 101402,93 гривень та три відсотки річних 10065,78 гривень.

07 березня 2019 року постановою головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Польного Б.М. було відкрито виконавче провадження № 58572321 про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 1601,34 гривень понесених судових витрат.

10 травня 2019 року державним виконавцем у виконавчому провадженні ВП №5572445 винесено постанову про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута.

Згідно квитанції № 33 від 23.05.2019 року, ОСОБА_1 сплатила на рахунок отримувача ОСОБА_2 1601,34 грн. та згідно квитанції № 58 від 13.03.2019 року, ОСОБА_1 сплатила на рахунок отримувача ОСОБА_2 111470,00 грн.

Постановою головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Польного Б.М. від 15 травня 2019 року закінчено виконавчі провадження № 58572445, № 58572321.

Звертаючись зі скаргою на дії державного виконавця та вимогою про скасування винесених постанов та зобов`язання державного виконавця винести у ВП № 585724455 та № 58572321 постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, ОСОБА_1 посилалась на те, що виконавчий документ, не відповідає вимогам закону.

Однак, як встановлено судом, виконавчі листи від 06 березня 2019 року видані на виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду від 18 липня 2011 року та постанови Тернопільського апеляційного суду від 07 лютого 2019 року, відповідають вимогам ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме, містять повне ім`я стягувача і боржника, їх місце проживання.

Положеннями ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У частині третій статті 18 цього Закону встановлено перелік дій, які виконавець має право вчиняти під час здійснення виконавчого провадження .

На думку колегії суддів дії державного виконавця з відкриття виконавчого провадження по виконанню судових рішень на підставі виконавчих листів від 06 березня 2019 року є правомірними і такими, що відповідають вимогам ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції незаконно відмовив в задоволенні скарги та не взяв до уваги ту обставину, що державний виконавець у зв`язку із допущеними помилками на зворотній стороні виконавчих листів у написанні по батькові стягувача, повинен був винести постанову про повернення їх стягувачу колегія суддів не приймає до уваги як не обгрунтовані.

Так наявність описок у виконавчих листах не може позбавити стягувача права на виконання рішення суду, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання . Вказані технічні описки є підставою для звернення до суду із заявою про виправлення описок у виконавчих документах.

Як встановлено судом першої інстанції, на даний час допущені у виконавчих листах помилки виправленні судом за зверненням стягувача.

В даному випадку права ОСОБА_1 не порушено.

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Під час судового розгляду було встановлено, що державним виконавцем постанови ВП № 58572445 та ВП № 58572321 винесені у межах його повноважень та відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», тому суд першої інстанції прийшов до правомірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції повно встановлені фактичні обставини справи, оцінені надані докази, правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали та задоволення апеляційної скарги.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні апеляційної скарги, понесені нею витрати відшкодуванню не підлягають.

Виходячи з викладеного, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з`ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку, порушень норм процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції судом апеляційної інстанції не встановлено, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 383, 384, 432 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 серпня 2019 року залишити без змін .

Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесених.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 20 листопада 2019 року.

Головуюча : Г.М. Шевчук

Судді: О.Я. Міщій

Г.В. Бершадська