Номер провадження: 22-ц/813/5237/19
Головуючий у першій інстанції Дяченко В. Г.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Дрішлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Черевка П.М.,

при секретарі судового засідання Півнєву Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

заяву представника позивача про відмову від апеляційної скарги на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 13 березня 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки у спільному майні, визнання права власності, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя та про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

ВСТАНОВИВ:

29 листопада 2017 року ОСОБА_3 представник ОСОБА_1 звернулася до Суворовського районного суду м. Одеси із позовною заявою про визначення частки у спільному майні, визнання права власності, в якій просить суд визнати за позивачем право спільної часткової власності на Ѕ ідеальну частку квртири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та витребувти із Суворовського районного суду м. Одеси матеріали справи № 523/13220/17. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що у період шлюбу, 14 вересня 2012 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було придбане єдине спільне майно у вигляді квартири за вищевказаною адресою. Договір купівлі-продажу зазначеної квартири був укладений на імя Ящук ОСОБА_4 та посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Джулай С.В., проте позивачем для укладення відповідного договору була надана письмова нотаріальна згода, в якій зазначено, що грошові кошти, які витрачаються на придбання квартири є спільною сумісною власністю. Тому посилаючись на ст.60 СК України, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги (а.с.1-2). 14 березня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічною позовною заявою, в якій просить суд збільшити частку при розподілі спільного сумісного майна подружжя ОСОБА_2 до 2/3; стягнути з ОСОБА_1 аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 у твердій грошовій формі у розмірі 5000,00 грн щомісячно; стягнути з ОСОБА_1 аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_1 у твердій грошовій формі у розмірі 5000,00 грн; та стягнути з відповідача судові витрати (а.с.9-23).

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 13 березня 2019 року вирішено позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково, визнати, що частка ОСОБА_1 в спільному майні подружжя становить 1/3 частки квартири; визнати за ОСОБА_1 право спільної часткової власності на 1/3 частку квартири; в іншій частині вимог відмовити. Зустрічний позов ОСОБА_2 вирішено задовольнити частково, визнати за ОСОБА_2 2/3 частки майна в спільному сумісному майні подружжя; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн щомісячно, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 ; та стягнути на користь ОСОБА_2 аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн щомісячно, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_1 (а.с.161-163).

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 08 квітня 2019 року звернувся до суду із апеляційною скаргою та просив суд оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити, позовні вимоги ОСОБА_6 , задовольнити частково, визнати, що частка ОСОБА_2 в спільному майні подружжя становить Ѕ частки зазначеної квартири. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначав, що суд першої інстанції не надав оцінки тим обставинам справи, що відповідач у зустрічному позові не навела жодних фактичних підстав для відступу від засад рівності; не в повній мірі досліджено надані позивачем у відзиві на зустрічний позов обставини. Також апелянт зазначав, що відповідачем не було надано до суду доказів того, що розмір аліментів, які отримують діти, є недостатнім для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування (а.с. 167-170).

11.09.2019 року через канцелярію Одеського апеляційного суду апелянт ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_7 подав клопотання про відмову від апеляційної скарги. 15.10.2019 року представник апелянта ОСОБА_7 подав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, в якому одночасно просив задовольнити клопотання про відмову від апеляційної скарги.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_8 проти задоволення клопотання про відмову від апеляційної скарги не заперечувала. Апелянт та його представник в судове засідання не з`явилися. Про час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч. 4 ст. 364 ЦПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати апеляційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині до закінчення апеляційного провадження. За відмови від апеляційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги, постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження. Відповідно до ч. 5 вказаної статті у разі закриття апеляційного провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги на судове рішення повторне оскарження цього рішення особою, що відмовилася від скарги, не допускається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 362 ЦПК України після відкриття апеляційного провадження особа, яка подала апеляційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги. За ч. 2 зазначеної статті про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

Як роз`яснив пленум Верховного суду України в п. 12 постанови № від 24.10.2008 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» прийняття відмови від апеляційної скарги не пов`язується з обов`язком апеляційного суду перевіряти чи у зв`язку з такою відмовою не порушуються права будь-яких осіб, оскільки право особи на відмову від апеляційної скарги не обмежене.

Таким чином, апеляційний суд задовольняє подану заяву та приймає відмову від апеляційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 258-261, 364, 381 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Орез В.П. задовольнити. Прийняти відмову від апеляційної скарги.

Апеляційне провадження - закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький

П.М. Черевко

Повний текст цієї ухвали виготовлено 28 жовтня 2019 року.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

17.10.2019 року м. Одеса