ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5313/19 Справа № 185/532/17 Суддя у 1-й інстанції - Гаврилов В. А. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрпошта», третя особа Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта», третя особа Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що 07 грудня 2007 року її було прийнято на роботу до Поштамту Центр поштового зв`язку Донецької дирекції українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта», а наказом № 429-к від 23 березня 2012 року вона була прийнята оператором поштового зв`язку 1 класу 23 відділення цього ж підприємства, з яким наразі трудові відносини не розірвані. ІНФОРМАЦІЯ_1 вона народила дитину - ОСОБА_2 . Наказом роботодавця № 1813 від 18 листопада 2014 року їй було надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 24 листопада 2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 21 липня 2014 року по 23 листопада 2014 року вона знаходилася на лікарняному по вагітності та пологам, загальна сума належних їй до виплати коштів за цей період складає 6957 грн. 12 коп., які до цього часу відповідачем не сплачені, тому просила суд визнати дії українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» щодо відмови у виплаті лікарняних за період з 21 липня 2014 року по 23 листопада 2014 року у сумі 6957 грн. 72 коп. Протиправними, стягнути з відповідача на її користь заборгованість з оплати лікарняних у розмірі 6957 грн. 72 коп.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 вересня 2017 року залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Фонд соціального страхування України.

Ухвалою суду Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2017 року замінено неналежну третю особу - Фонд соціального страхування України на належну Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 серпня 2018 року замінено у справі неналежного відповідача - українське державне підприємство поштового зв`язку «Укрпошта» на належного ОСОБА_3 ».

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2019 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 28 травня 2019 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Укрпошта», третя особа Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії було відмовлено.

З таким рішенням не погодилася позивач, звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне їх з`ясування, порушення норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі.

У відзивах на апеляційну скаргу ПАТ «Укрпошта» та Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, кожний окремо, просили апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом № 1619 К від 07 грудня 2007 року ОСОБА_1 була прийнята на роботу до Поштамту Центру поштового зв`язку Донецької дирекції українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта», а наказам № 429-к від 23 березня 2012 року прийнята оператором поштового зв`язку 1 класу 23 відділення цього ж підприємства, що підтверджується копією трудової книжки позиваач серії НОМЕР_1 (а.с.13-14).

Наказом Поштамту Центру поштового зв`язку Донецької дирекції українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» ОСОБА_1 було надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею віку трьох років з 24 листопада 2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач народила дитину ОСОБА_4 та звернулася до роботодавця із заявою про сплату матеріальної допомоги по вагітності та пологам згідно листка непрацездатності, виданого Комунальним лікарняним закладом Центральна міська клінічна лікарня № 16 м. Донецька (а.с.6, 9).

На вказане звернення листом від 26 січня 2016 року Донецька дирекція українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» повідомила позивача, що на підставі наказів УДППЗ «Укрпошта» № 870 від 27 листопада 2014 року та наказу № 397 від 28 листопада 2014 року припинено діяльність Поштамту - Центру поштового зв`язку № 1 (м. Донецьк) з 01 грудня 2014 року та зазначено, що станом на 25 січня 2016 року до Донецької Дирекції УДППЗ «Укрпошта» жодних документів стосовно працівників, які перебували у відпустці по догляду за дитиною не надходило (а.с.11).

Листом від 05 вересня 2016 року підприємство повідомило позивача, що дійсно з 01 грудня 2014 року припинено діяльність Поштамту, вказували, що проаналізувавши трудову книжку ОСОБА_1 їм стало відомо, що має місце не врегульоване питання кадрового переміщення у відповідності до вимоги чинного законодавства та вона не є співробітником УДППЗ Укрпошта та рекомендовано звернутись до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності із відповідним пакетом документів (а.с.12).

Згідно витягу з державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 01 березня 2017 року юридичну особу - Українське державне підприємство поштового зв`язку «Укрпошта» було припиненою. Правонаступником підприємства є - ПАТ «Укрпошта».

Звернувшись до суду із зазначеними позовними вимогами, позивач вказувала, що з 21 липня 2014 року по 23 листопада 2014 року вона знаходилася на лікарняному по вагітності та пологам, загальна сума належних ій до виплат коштів за цей період складає 6957 грн. 12 коп., які до цього часу відповідачем добровільно не сплачені, що було підставою її звернення до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції посилався на те, що позивачем не надано завірених належним чином доказів, які підтверджують факт роботи позивача на підприємстві, перебування її на лікарняному, у звязку з народженням дитини, перебування у відпустці, а тому дійшов висновку про безпідставність позовних вимог, однак з такими висновками суду погодитися не можливо, оскільки суд дійшов них через неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що відповідно до ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» від 18 січня 2001 року № 2240-ІІІ (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин), загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, передбачає матеріальне забезпечення громадян у зв`язку з втратою заробітної плати (доходу) внаслідок тимчасової втрати працездатності (включаючи догляд за хворою дитиною, дитиною-інвалідом, хворим членом сім`ї), вагітності та пологів, часткову компенсацію витрат, пов`язаних із смертю застрахованої особи або членів її сім`ї, а також надання соціальних послуг за рахунок бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, що формується шляхом сплати страхових внесків роботодавцем, громадянами, а також за рахунок інших джерел, передбачених цим Законом.

Згідно п.1 ч.1 ст. 6 Закону № 2240 загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, підлягають: особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності та господарювання або у фізичних осіб, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» (який був чинним на час виникнення спірних правовідносин) Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, провадить акумуляцію страхових внесків та інших коштів, призначених для фінансування матеріального забезпечення та соціальних послуг, види яких передбачені статтею 34 цього Закону, та забезпечує їх надання, а також здійснює контроль за використанням цих коштів. Цей Фонд належить до цільових позабюджетних страхових фондів.

Відповідно до частини п`ятої статті 10 цього ж Закону робочими органами виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та його відділень є виконавчі дирекції відділень в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі. Статутом Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності може бути передбачено створення виконавчих дирекцій або уповноважених представників відділень у районах та містах республіканського (Автономної Республіки Крим) та обласного значення. Виконавчі дирекції відділень підзвітні правлінням відділень та виконавчій дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та здійснюють свою діяльність від імені Фонду в межах і в порядку, передбачених статутом Фонду та положенням про виконавчі дирекції відділень Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Відповідно до ч.1 ст. 21 Закону № 2240 фінансування страхувальників-роботодавців для надання матеріального забезпечення найманим працівникам здійснюється районними, міжрайонними, міськими виконавчими дирекціями відділень Фонду в порядку, встановленому правлінням Фонду.

Підставою для фінансування страхувальників робочими органами відділень Фонду є оформлена за встановленим зразком заява-розрахунок, що містить інформацію про нараховані застрахованим особам суми матеріального забезпечення за їх видами. Районні, міжрайонні, міські виконавчі дирекції відділень Фонду здійснюють фінансування страхувальників-роботодавців протягом десяти робочих днів після надходження заяви-розрахунку.

Згідно ч.1 ст. 38 Закону № 2240 допомога по вагітності та пологах надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке компенсує втрату заробітної плати (доходу) за період відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами.

Таким чином, в силу зазначених норм Закону, на Фонд покладено обов`язок щодо виплати працівникові матеріального забезпечення у разі тимчасової втрати працездатності, зокрема, зумовленої вагітністю та пологами, за рахунок бюджету Фонду, на підставі листка непрацездатності.

Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Суд першої інстанцій не звернув достатньої уваги на предмет і підстави поданого позову, неповно встановив обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, не визначилися належним чином із тим, хто повинен відповідати за позовними вимогами у даній справі.

Відповідно до ч.1 ст.32 ЦПК України (в редакції, чинній на момент подачі позову) позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно.

Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Право на заміну відповідача в судовому процесі закон надає виключно позивачу.

Суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу, як співвідповідача. Після заміни відповідача або залучення до участі у справі співвідповідача справа за клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розглядається спочатку (ст.33 ЦПК України).

Встановлено, що позивач ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом, зазначивши відповідачем - українське державне підприємство поштового зв`язку «Укрпошта», яке ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 серпня 2018 року замінено на - ПАТ«Укрпошта», як належного відповідача (а.с.120).

Однак, на Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності покладено обов`язок щодо виплати матеріального забезпечення працівників, в тому числі зумовлених вагітністю та пологами за рахунок бюджету Фонду.

Із позовними вимогами до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності позивач у даній справі не зверталася.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Вказані норми закону залишились поза увагою суду першої інстанції.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Укрпошта».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрпошта», третя особа Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрпошта», третя особа Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді