ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

08 січня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/10216/18

Головуючий у першій інстанції - Коверзнев В. О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/110/19

Чернігівський апеляційний суд у складі:

голови судового засідання - судді Кузюри Л.В.,

суддів: Вінгаль В.М., Губар В.С.,

за участю секретаря судового засідання Шапко В.М.,

учасники судового процесу:

позивач: ОСОБА_2;

відповідач, особа, яка подала скаргу: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»;

оскаржується рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 жовтня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про захист прав споживачів,

прізвище судді: Коверзнев В. О.; місце та час ухвалення рішення: м. Чернігів, 08 год. 01 хв.; дата складання повного тексту рішення: 26 жовтня 2018 року,

У С Т А Н О В И В:

У вересні 2018р. позивач звернувся з позовом, в якому просив визнати недійсним п.4.1 укладеного з відповідачем договору про надання споживчого кредиту від 23.11.2007 року №0, посилаючись на те, що вказаний пункт договору містить несправедливі умови щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п'ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов'язань за договором. Зазначав, що вказана норма договору є несправедливою та такою, що порушує його права споживача, а тому просив відповідача здійснити перерахунок зобов'язань позивача за цим договором і зарахувати раніше сплачену ним суму пені в рахунок погашення основного зобов'язання.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 жовтня 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано недійсним пункт 4.1. Договору про надання споживчого кредиту від 23.11.2007 № 0, укладеного між ОСОБА_2 і акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк». Зобов'язано ПАТ «УкрСиббанк» здійснити перерахунок суми заборгованості ОСОБА_2 за договором про надання споживчого кредиту від 23.11.2007 № 0 шляхом зарахування всієї сплаченої боржником суми пені до суми основного зобов'язання. Стягнуто з ПАТ «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_2 5000 грн у відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката.

В апеляційній скарзі ПАТ «УкрСиббанк» поставленео питання про скасування рішення та ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи та неправильне застосування норм матеріального права та процесуально права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що укладаючи кредитний договір позивач був ознайомлений з усіма його істотними умовами, вчасно виконував належним чином умови кредитного договору, в повному обсязі сплачував грошові кошти за користування кредитом.

Відповідач посилався на те, що суд першої інстанції порушив норми ст..82 ЦПК України, оскільки не врахував, що за правилом наведеної норми процесуального закону обставини, які встановлені судовим рішенням, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи.

При цьому відповідач посилався на рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 03.11.2016 року, яким було встановлено, що укладення кредитного договору у визначеній редакції відбулось за волевиявленням позивача. Суд першої інстанції, за доводами апелянта, невірно стягнув витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн, оскільки в матеріалах справи відсутнє належне документальне підтвердження таких витрат.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін у справі та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без зміни, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції було встановлено, що 23.11.2007 року сторони уклали Договір про надання споживчого кредиту № 0 відповідно до якого відповідач надав позивачеві кредит у сумі 53000 доларів США, строком до 22.11.2017 року включно, із щомісячною сплатою за користування кредитними коштами 13.9% річних (а.с. 4-9).

Пунктом 4.1. Договору передбачений обов'язок позивача сплатити відповідачеві пеню в разі порушення термінів погашення грошового зобов'язання у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, яка розраховується за офіційним курсом НБУ на дату нарахування пені.

Положеннями ст. ст. 203-204 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити положенням цього Кодексу, іншим актам цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими.

Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача

Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. У разі коли зміна положення або визнання його недійсним зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача: 1) такі положення також підлягають зміні; або 2) договір може бути визнаним недійсним у цілому.

Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Якщо до положення вносяться зміни, такі зміни вважаються чинними з моменту їх внесення.

Встановивши, що пункт 4.1 кредитного договору щодо встановлення відповідальності за невиконання умов договору у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка розраховується в гривневого еквіваленту від суми прострочення платежу за офіційним курсом НБУ на дату нарахування пені, є несправедливою умовою договору, суд першої інстанції виходив з того, що така умова договору встановлює підстави для визначення непропорційно великої суми пені (понад п'ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання боржником зобов'язань за спірним договором.

Такого висновку суд дійшов враховуючи дані, які підтверджують, що в різні періоди дії договору розмір пені складав від 13 до 60 %, що відповідно до п.5 ч.3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» є несправедливою умовою, оскільки зазначені покажчики перевищують 50% вартості продукції, яку сторонами було визначено за договором про надання кредиту у вигляді 13,9 % річних.

Такі судові висновки узгоджуються з матеріалами справи та вимогами закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що включення цих умов до договору відбулося за погодженням з позивачем під час укладення договору в цілому, не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки незалежно від виконання Банком вимог ст. 11 Закону України щодо надання усієї інформації про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, останній відповідно до приписів ст. 18 Закону України « Про захист прав споживачів» не мав права включати до кредитного договору несправедливих умов.

Не заслуговують на увагу і посилання на те, що суд першої інстанції не врахував рішення апеляційного суду у справі №750/13471/14, яке вступило в законну силу, щодо стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором, оскільки вказане рішення суду не змінює та не впливає на вирішення справи про захист права споживача на справедливі у мови кредитного договору.

Доводи апеляційної скарги щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу адвокат не знайшли свого підтвердження, оскільки судом першої інстанції при вирішенні справи було враховано договір про надання правової допомоги, акт виконаних робіт від 24.10.2018 року та квитанцію до прибуткового касового ордеру №б/н від 24.10.2018 року, а тому стягнення витрат на правничу допомогу адвоката підтверджується належними доказами у справі та є обґрунтованим.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, відповідно підстави для скасування рішення суду відсутні.

У суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3 просив стягнути з ПАТ «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_2 витрати за надання правової допомоги в сумі 1500 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи."

Відповідно до Договору про надання правової допомоги від 30 грудня 2017 року та Акту виконаних робіт від 18 грудня 2018 року адвокатом ОСОБА_3 були надані наступні види робіт при розгляді справи в суді апеляційної інстанції: написання відзиву на апеляційну скаргу, участь у судових засіданнях, інші процесуальні дії до остаточного перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Із квитанції до прибуткового касового ордера № б/н від 18 грудня 2018 року встановлено, що оплата здійснена за юридичні послуги адвоката в розмірі 1500 гривень.

Зважаючи на обставини цієї конкретної справи, вимоги про стягнення з ПАТ «УкрСиббанк» понесених витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції, підлягають частковому задоволенню в сумі 500 грн. Такий розмір витрат на правничу допомогу апеляційний суд визначив співмірним із складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг на стадії розгляду справи у суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» залишити без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 жовтня 2018 року без зміни.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_2 витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката під час апеляційного розгляду справи, в сумі 500 (п'ятсот) грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів, починаючи з дня складення повного судового рішення.

Голова судового засідання: Судді: