Справа № 2-430/09
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2019 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючої судді Міланіч А.М.

при секретарі - Хоменко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Бородянка цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на постанову державного виконавця про накладення штрафу,

в с т а н о в и в :

В січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною скаргою, обгрунтовуючи її тим, що в провадженні Бородянського районного ВДВС ГТУЮ у Київській області знаходиться виконавче провадження № 13685723, відкрите на підставі виконавчого листа, виданого Бородянським районним судом Київської області 14 травня 2009 року про стягнення з нього (ОСОБА_1М.) на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

5 січня 2019 року він (заявник) отримав постанову старшого державного виконавця Бородянського РВДВС ГТУЮ у Київській області Карасьова Р.М. від 28 грудня 2018 року про застосування до нього штрафних санкцій, а саме відповідно до п.16 ч.3 ст.18, абз. 3 ч.14 ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження» на нього накладено штраф у розмірі 50 відсотків від суми заборгованості зі сплати аліментів, що становить 16 326,11 грн.

Вважав вказану постанову державного виконавця незаконною, так як заборгованість по вказаному виконавчому листу виникла до березня 2018 року через певні причини, а саме: виконавчий лист був втрачений при зміні місця розташування організації, він (заявник) тривалий час не мав заробітку, стягувач до 2018 року перебувала в місцях позбавлення волі і ті кошти, які він намагався перераховувати, повертались як неотримані. До того ж, з нього здійснювалось стягнення за іншими судовими рішеннями, а протягом 2016 року він поніс великі витрати на лікування сина ОСОБА_4. З березня 2018 року вказану заборгованість він погашає частинами та сплачує поточні аліменти щомісячно.

Тому просив скасувати вказану постанову старшого державного виконавця Бородянського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_5 від 28 грудня 2018 року.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_6 скаргу підтримала.

Державний виконавець Бородянського районного ВДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений.

Стягувач ОСОБА_2 в судовому засіданні скаргу вважала безпідставною, а оскаржувану постану винесеною правомірно.

Вислухавши пояснення представника заявника та стягувача, дослідивши письмові докази по справі, оглянувши матеріали виконавчого провадження №13685723, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що як вбачається з матеріалів справи та матеріалів оглянутого в судовому засіданні виконавчого провадження № 13685723, в провадженні Бородянського районного ВДВС ГТУЮ у Київській області знаходиться вказане виконавче провадження № 13685723, відкрите на підставі виконавчого листа, виданого Бородянським районним судом Київської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 350 грн., починаючи з 14 травня 2009 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.35-40).

Постановою старшого державного виконавця Бородянського РВДВС ГТУЮ у Київській області Карасьова Р.М. від 28 грудня 2018 року у звязку з тим, що з дня предявлення виконавчого документа до примусового виконання у ОСОБА_1 утворилась заборгованість зі сплати аліментів, розмір якої за період з 14 травня 2009 року по 28 грудня 2018 року склала 32 652,23 грн., що перевищує суму відповідних платежів за три роки, на підставі п.16 ч.3 ст.18, абз. 3 ч.14 ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження» на боржника ОСОБА_1 було накладено штраф у розмірі 50 відсотків від суми заборгованості зі сплати аліментів, що становить 16 326,11 грн. (а.с.7,35-38).

Відповідно до ч. 2 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та у порядку, встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п.16 ч.3 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Відповідно до абзацу третього ч.14 ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, оскільки, як вбачається з матеріалів виконавчого провадження та що визнається сторонами, станом на день винесення оспорюваної постанови 28 грудня 2018 року боржник ОСОБА_1 дійсно мав заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 32652,23 грн., що перевищувало суму платежів за три роки, то суд вважає, що державним виконавцем правомірно застосовано до нього положення абзацу 3 ч.14 ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження» та накладено штраф у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів, а тому у задоволенні скарги необхідно відмовити.

При цьому суд не приймає до уваги посилання заявника на поважність причин несплати аліментів, оскільки жодних доказів щодо цього суду не надано. До того ж, суд також враховує, що розмір аліментів, які мав сплачувати ОСОБА_1, складає всього 350 грн. та є помірним, а тому тривалий час їх несплати з 2009 року по 2018 рік свідчить про свідоме ухилення боржника від виконання своїх зобовязань, що вбачається також і з матеріалів виконавчого провадження, де маються відомості про неодноразові виклики заявника до виконавчої служби, направлення йому процесуальних документів, неодноразові звернення стягувача щодо неотримання аліментів.

Керуючись ЗУ «Про виконавче провадження», ст.258, 260, 261, 447-451 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця про накладення штрафу залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали до Київського апеляційного суду через Бородянський районний суд Київської області.

Повна ухвала суду виготовлена 27 лютого 2019 року.

Головуючий-суддяОСОБА_7