Дата документу 27.11.2019 Справа № 314/911/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 314/911/19 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/807/3517/19 Мануйлова Н.Ю.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Кухар С.В.

Онищенко Е.А.

За участю секретаря: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 30 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Любимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Любимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання витини певні дії, стягнення моральної шкоди.

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з уточненої позовною заявою до Любимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , начальник ТЗОВ Козацькі Землі Меркулова А.В. про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, скасування державної реєстрації права власності, стягнення моральної шкоди.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 30 вересня 2019 року відмовлено у прийнятті до свого провадження позовної заяви ОСОБА_1 до Любимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , начальник ТЗОВ Козацькі Землі Меркулова А.В. про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, скасування державної реєстрації права власності, стягнення моральної шкоди.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Просить скасувати ухвалу суду, передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду на стадії підготовчого судового засідання в іншому складі суддів.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з`явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У відповідності до вимог статті 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема: порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відмовляючи у прийнятті до свого провадження уточненої позовної заяви ОСОБА_1 , суд виходив з того, що у суду відсутні підстави для прийняття до розгляду уточненого позову із змінами предметом та підставами позову, оскільки встановлено, що позивач вже звернулась до суду із ідентичними позовними вимогам, за яким відкрито провадження у справі.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

В силу вимог ч.ч. 1,3,5 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів; відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною; жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Частиною 3 статтею 13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Саме позивач наділений правом визначати позовні вимоги в межах яких суд розглядає справу, що закріплено у ст.4 ЦПК України та ст.55 Конституції України.

Остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог відноситься до завдань підготовчого провадження.

В свою чергу ч. 2 ст. 189 ЦПК України встановлено, що підготовче провадження починається відкриттям провадженням у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання. Тобто, виходячи з даної норми необхідно відкрити провадження у справі після чого у підготовчому провадженні суд з`ясовує та визначає обсяг заявлених позовних вимог та досліджує підстави його пред`явлення, роз`яснює позивачу його процесуальні права щодо уточнення позовних вимог або зміни предмети та підстави позову (ст.49 ЦПК України)

Відповідно до п.2 ч.2 ст.49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно ч.3 ст.49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Відповідно ч.5 ст.49 ЦПК України у разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої та частинами третьої і четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що у травні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з уточненою позовною заявою, яка ухвалою судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 19 вересня 2019 року була залишена без руху, з підстав її невідповідності вимогам ст.175 ЦПК України.

25 вересня 2019 року на виконання вимог ухвали суду про залишення уточненої позовної заяви без руху, ОСОБА_1 подала до суду позовну заяву, уточнену згідно ухвали судді від 19 вересня 2019 року.

Матеріали справи свідчать про те, що фактично уточнена позовна заява була подана позивачем у підготовчому судовому засіданні.

Висновки суду, що позивач звернувшись до суду з уточненим позовом фактично змінив і предмет і підставу позову, що по суті є пред`явленням нового позову, який є абсолютно ідентичними із позовними вимогами, за якими відкрито провадження у справі суддею Кофановим А.В. не підтвердженні матеріалами справи, відповідні докази в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, уточнену позовну заяву не прийнято до свого провадження суддею та відповідно повернуто позивачу судом першої інстанції з формальних підстав, а тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про відмову у прийнятті позовної заяви, в порядку ст. 49 ЦПК України.

Згідно норм чинного законодавства України кожна особа наділена правом на звернення до суду за захистом своїх прав та свобод, а на суд в свою чергу покладено обов`язок повного та всебічного розгляду спорів, які виникли, що можливо лише під час розгляду справи по суті, тому відмова у прийнятті позову з формальних підстав є обмеженням конституційних прав особи на доступ до правосуддя та судовий захист.

За таких обставин, суд першої інстанції невірно застосував норми процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала Вільнянського районного суду Запорізької області від 30 вересня 2019 року підлягає скасуванню, а справа поверненню до суду першої інстанції для продовження розгляду питання щодо відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 30 вересня 2019 року у цій справі скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Дата складання повної постанови 29 листопада 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: С.В. Кухар

Е.А. Онищенко