ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 року

м.Суми

Справа №583/5529/18

Номер провадження 22-ц/816/5163/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Левченко Т. А. , Хвостика С. Г.

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

у присутності:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Єфіменко Лідії Іванівни,

представника відповідача Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - Гакаля Романа Володимировича,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

на заочне рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22 травня 2019 року, в складі судді Плотникової Н.Б., ухвалене у м. Охтирка

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання зобов`язання виконаним,

в с т а н о в и в :

28 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до АТ КБ «ПриватБанк», у якому просила визнати виконаним її грошове зобов`язання перед АТ КБ «ПриватБанк» по кредитному договору № SUAOGA укладеному 10 липня 2008 року, та зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» видати ОСОБА_1 довідку про повне погашення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги мотивувала тим, що 10 липня 2008 року між нею та ПАТ КБ «ПриватБанк» був укладений кредитний договір № SUAOGA, за умовами якого ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 24528,84 доларів США, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,25 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 3% на суму виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, винагороди за резервування ресурсів у розмірі 4,08% річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу згідно п. 7.2 даного договору, з кінцевим терміном погашення до 10 липня 2028 року.

За умовами додаткової угоди до кредитного договору № SUAOGA, укладеної сторонами 19 серпня 2015 року, були внесені зміни до кредитного договору, відповідно до яких банк зобов`язується надати позичальникові кредит на строк до 10 липня 2028 року у розмірі 25791,79 доларів США, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 15 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 3% на суму виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за резервування ресурсів у розмірі 4,08% річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу згідно п. 7.2 даного договору.

У зв`язку із зростанням курсу долара до національної валюти України гривні ОСОБА_1 не змогла своєчасно та в повному обсязі виконувати зобов`язання за кредитним договором згідно графіку платежів, у зв`язку з чим, за розрахунком банку, станом на 30 червня 2015 року утворилася заборгованість в сумі 8866,57 доларів США.

Заочним рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20 серпня 2015 року, справа № 583/2350/15-ц, задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» та стягнуто з ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором 8767,55 доларів США та 2184,75 грн. пені, що з урахуванням курсу долара на дату ухвалення судового рішення склало 195 649,51 грн.

На виконання цього рішення суду про дострокове повернення заборгованості за кредитним договором, позивач сплатила АТ КБ «ПриватБанк» 12663,01 доларів США, що склало 330281,31 гривні, однак у відповідача за нею ще обліковується значна сума заборгованості, довідку про розмір якої відповідач відмовляється надавати.

У зв`язку з повним виконанням зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором позивач просила визнати зобов`язання виконаним.

Заочним рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22 травня 2019 року визнано зобов`язання ОСОБА_1 перед АТ КБ «ПриватБанк» по кредитному договору № SUA0GA, укладеному 10 липня 2008 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк», виконаним.

Зобов`язано АТ КБ «ПриватБанк», видати ОСОБА_1 довідку про повне погашення заборгованості за кредитним договором № SUA0GA від 10 липня 2008 року.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 704 грн 80 коп. судового збору.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25 вересня 2019 року заяву АТ КБ «ПриватБанк» про перегляд вказаного заочного рішення суду залишено без задоволення (а.с.216-217).

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить заочне рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20 серпня 2015 року визначено до стягнення розмір заборгованості за кредитним договором станом на 30 червня 2015 року, але вона погашена лише у листопаді 2017 року. Зазначеним рішенням не було розірвано чи припинено кредитний договір, тому він продовжує діяти для сторін оскільки наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум передбачених ч.2 ст.625 ЦК України.

Доводить що постановлення судового рішення чи відкриття виконавчого провадження з його виконання не свідчить про припинення грошового зобов`язання боржника та не виключає його відповідальність за порушення строків розрахунків.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача - адвокат Єфіменко Л.І. заперечила проти її задоволення і зазначила, що право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. Оскільки відповідач 25 липня 2015 року скористався наданим йому правом вимоги на дострокове повернення усієї суми кредиту, нарахованих відсотків та штрафних санкцій і звернувся із відповідним позовом до ОСОБА_1 , тому у нього і припинилось право нарахування відсотків за даним договором. У листопаді 2017 року позивач виконала грошове зобов`язання по кредитному договору, що не заперечується і відповідачем у справі, тому вважає, що рішення місцевого суду про задоволення її вимог щодо припинення зобов`язання за кредитним договором є законним та обґрунтованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, який підтримав доводи апеляційної скарги, позивача та її представника, які заперечували проти доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 10 липня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № SUAOGA, за умовами якого остання отримала 24528,84 доларів США кредиту, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,25 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 3% на суму виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, винагороди за резервування ресурсів у розмірі 4,08% річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу згідно п. 7.2 даного договору. Кінцевий термін погашення до 10 липня 2028 року (а.с.26-33).

ОСОБА_1 допустила порушення умов укладеного договору і станом на 30 червня 2015 року заборгованість за кредитом становила - 7260,19 доларів США, за відсотками - 844,44 доларів США, по комісії - 229,38 доларів США, з пені - еквівалент 99,01 доларів США, штраф (фіксована частина) - 11,89 доларів США, штраф (процентна складова) - 421,65 доларів США, тому кредитор, скористався наданим йому правом вимоги про дострокове повернення частини кредиту, що залишилось та сплати процентів і 21 липня 2015 року звернувся з відповідним позовом до Охтирського міськрайонного суду Сумської області.

Під час слухання цивільної справи, 19 серпня 2015 року між сторонами було укладено додаткову угоду до кредитного договору № SUAOGA, якою були внесені зміни до кредитного договору, відповідно до яких банк зобов`язується надати позичальникові кредит на строк до 10 липня 2028 року у розмірі 25791,79 доларів США, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 15 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 3% на суму виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за резервування ресурсів у розмірі 4,08% річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу згідно п. 7.2 даного договору (а.с.38-39).

В той же час, про укладення вищезазначеної додаткової угоди сторони суд не повідомили.

Заочним рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20 серпня 2015 року, справа №583/2350/15-ц, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № SUA0GА від 10 липня 2008 року: тіло кредиту 7260,19 доларів США, проценти за користування кредитом 844,44 доларів США, комісія за користування кредитом 229,38 доларів США, штраф (фіксована частина) 11,89 доларів США, штраф (процентна складова) 421,65 доларів США, усього 8767,55 доларів США, що за курсом Національного Банку України станом на день прийняття рішення суду еквівалентно 193464,76 грн, та 2184,75 грн. пені (а.с. 43- 45).

На підставі виконавчих листів №583/2350/15-ц, виданих 12 листопада 2015 року Охтирським міськрайонном судом Сумської області 12 листопада 2015 року на виконання вказаного рішення суду, старшим державним виконавцем Охтирського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Сумській області Ставицьким Є.О. 26 вересня 2016 року було відкрито виконавче провадження №52353081 щодо стягнення заборгованості за кредитним договором та пені, 28 вересня 2016 старшим державним виконавцем Охтирського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Сумській області Матосовою І.Ю. було відкрито виконавче провадження №52369651 щодо стягнення судових витрат (а.с. 46, 47, 48).

На виконання заочного рішення Охтирського міськрайонного суду від 20 серпня 2015 року ОСОБА_1 було сплачено на користь АТ КБ «ПриватБанк» 12663 долари США, що еквівалентно за курсом Національного Банку України станом на день винесення рішення 330630,93 грн, що підтверджується випискою по кредитному договору № SUA0GА від 11 липня 2008 року за період 24 березня 2008 року - 24 березня 2018 року та меморіальними ордерами (а.с.53-66, 94-113).

Незважаючи на вказане АТ КБ «ПриватБанк» факту виконання ОСОБА_1 зобов`язання не визнає та продовжує нарахування заборгованості, що підтверджується випискою по кредитному договору № SUA0GА від 11 липня 2008 року за період 24 березня 2008 року - 24 березня 2018 року (а.с 53-66) та розрахунком заборгованості станом на 26 червня 2018 року (а.с.53-66, 68-72).

Постановою начальника відділу Охтирського МР ВДВС ГТУЮ в Сумській області від 04 грудня 2018 року відкрито виконавче провадження за заявою АТ КБ «ПриватБанк» від 03 грудня 2018 року, з примусового виконання виконавчого листа від 12 листопада 2015 року, виданого Охтирським міськрайонним судом Сумської області, по справі № 583/2350/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в сумі 195649,51 грн (а.с. 87, 88).

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16 квітня 2019 року по справі №583/1423/19, пр. №4-с/583/21/19, що набрала законної сили, визнано неправомірними дії старшого державного виконавця Охтирського МР ВДВС ГТУЮ щодо невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження №57826154 внаслідок повного виконання рішення Охтирського міськрайонного суду від 20 серпня 2015 року №583/2350/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № SUA0GА від 10 липня 2008 року (а.с.165-166).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що звернувшись у липні 2015 року до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором АТ КБ «ПриватБанк» використав своє право вимоги дострокового повернення усієї несплаченої суми кредиту, а також сплати процентів, комісії, штрафів та пені належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України за порушення умов договору. Врахувавши, що позивачем відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України було надано належні та достатні докази погашення нею боргу по кредитному договору № SUA0GА від 10 липня 2008 року, про стягнення якого прийнято рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20 серпня 2015 у справі № 583/2350/15-ц, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для визнання виконаним зобов`язання за кредитним договором.

З такими висновками суду колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 545 ЦК України прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 надано належні докази погашення заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором № SUA0GA від 10 липня 2008 року у порядку виконання заочного рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20 серпня 2015 року у справі № 583/2350/15-ц.

Зокрема, після ухвалення судового рішення у справі № 583/2350/15-ц та до відкриття виконавчого провадження №57826154, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № SUA0GA від 11 липня 2008 року, боржником сплачено понад 12000 доларів США, що свідчить про повне виконання заочного рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20 серпня 2015 року.

Внесення ОСОБА_1 вказаної суми в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором відповідачем не заперечується.

Встановивши факт виконання ОСОБА_1 кредитного зобов`язання перед АТ КБ «ПриватБанк», суд дійшов обґрунтованого висновку, що у зв`язку з виконанням позивачем зобов`язання за кредитним договором, відповідач зобов`язаний видати їй довідку про повне погашення заборгованості за цим кредитним договором.

Безпідставним є посилання в апеляційній скарзі на те, що укладений між сторонами кредитний договір № SUAOGA від 10 липня 2008 року не був розірваним та не визнавався припиненим, а тому він продовжує діяти і банк має право на отримання визначених договором відсотків за користування кредитними коштами та сплати передбачених законом винагород за надання фінансового інструменту.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Звернувшись з позовом про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, банк на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, а також неустойки.

У такому випадку право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Відповідні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, від 13 лютого 2019 року у справі № 317/1005/15-ц.

Колегія суддів не погоджується з усними доводами представника відповідача даними ним в суді апеляційної інстанції про те, що укладаючи додаткову угоду від 19 серпня 2015 року до кредитного договору № SUAOGA сторони змінили умови укладеного договору і погодили новий графік погашення заборгованості за кредитом, який позивач не дотримувалась, а отже не в повному обсязі виконала грошове зобов`язання. При цьому колегія суддів виходить з того, що кредитний договір між сторонами було укладено 10 липня 2008 року, в той час як Додаткова угода № 1 стосується кредитного договору від 11 липня 2008 року. Крім того, як зазначав сам представник відповідача в судовому засіданні тіло кредиту за Додатковою угодою було збільшено за рахунок прострочених платежів, які існували на день укладення угоди і про стягнення яких уже було заявлено позов до ОСОБА_1 і які були стягнуті заочним рішенням.

Також колегія суддів не вважає за можливе брати до уваги зазначені доводи представника відповідача, оскільки вони виходять за межі доводів апеляційної скарги, в той час як відповідно до ч. 1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Таким чином, посилання та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження.

З урахуванням зазначеного вище, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, в результаті чого було ухвалено законне й обґрунтовані рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, тому підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не містять обставин, які були б підставою для зміни чи скасування оскаржуваного рішення суду.

За таких обставин, рішення суду на підставі ст. 375 ЦПК України слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Заочне рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення виготовлене 20 листопада 2019 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: Т. А. Левченко

С. Г. Хвостик