Справа № 212/6716/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Ваврушак Н.М., за участі секретаря судового засідання Нестеренко В.В., представника позивача - Гузєва І. Г., представника відповідача Мордвінкіна С. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження здоров`я, -

ВСТАНОВИВ:

09 серпня 2019 року ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Гузєв І.Г., звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» моральної шкоди завданої внаслідок нещасного випадку на виробництві під час виконання трудових обов`язків у розмірі 104 325,00 гривень.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 08.01.2004 року вона перебуває у трудових відносинах із відповідачем та працює на посаді буфетниці дільниці №47 Управління соціальних підрозділів Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат». 05 серпня 2013 року, під час виконання трудових обов`язків із нею стався нещасний внаслідок якого вона отримав травми у вигляді закритого 3-х щиколоткового зламу правої гомілки зі зміщенням уламків і підвивихом ступні назовні. Внаслідок нещасного випадку їй завдано моральну шкоду, яка полягає фізичних стражданнях, зміні її особистого життя, необхідністю отримання медичної допомоги, відсутністю динаміки покращення стану здоров`я, порушення душевної рівноваги, дратівливості, почуття страху.

Не погодившись із позовом відповідач подав до суду відзив в якому зазначив, що всі вимоги щодо створення на робочому місці позивача ОСОБА_1 умов праці відповідно до нормативно-правових актів були виконані відповідачем та для останньої створені належні умови праці. Зазначив, що комісією з розслідування нещасного випадку, який стався з ОСОБА_1 не встановлено вину відповідача, встановлено лише вину самої позивачки, яка допустила порушення вимог законодавства про охорону праці, тому останньою не доведено протиправності діяння відповідача, а тому просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 14 серпня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено її розгляд з викликом сторін.

Представник позивача Гузєв І.Г. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача Мордвінкін С.В. у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив в позові відмовити, посилаючись на письмовий відзив.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленим наступне.

Позивач ОСОБА_1 з 08.01.2004 року перебуває у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Криворізький залізорудний комбінат», що підтверджується копією трудової книжки останньої, та не заперечувалось сторонами під час розгляду справи. (а.с.24-25).

Згідно акту проведення розслідування нещасного випадку, що стався 05 серпня 2013 року о 13 годині 00 хвилин на Публічному акціонерному товаристві «Криворізький залізорудний комбінат» з ОСОБА_1 , затвердженого 08.08.2013 року директором з охорони праці Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» вказано, що нещасний випадок з буфетником дільниці № 47 ОСОБА_1 , визнано таким, що пов`язаний з виробництвом, і на нього складається акт за формою Н-1. Особою дії або бездіяльність якої призвели до настання нещасного випадку є: ОСОБА_1 , яка під час пересування по коридору не подбала про особисту безпеку та здоров`я, чим порушила вимоги п.1.18 «Інструкції №4 з охорони праці для буфетника », ст. 14 Закону України «Про охорону праці».( а.с.13-16)

Відповідно до акту про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, на підприємстві Публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат», форми Н-1 за №25-28 від 05 серпня 2013 року, затвердженого 08.08.2013 року директором з охорони праці Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» вказано, що 05 серпня 2013 року близько 13 години 30 хвилин під час пересування по коридору АПК ОСОБА_1 оступилася та впала на підлогу, травмувавши при цьому стопу правої ноги. Комісією встановлено, що шкідливий або небезпечний факто відсутній. Видом події зазначено падіння потерпілого під час пересування. Основною причиною настання нещасного випадку є невиконання вимог інструкції з охорони праці, супутні - відсутні. Діагноз згідно з листком непрацездатності: закритий 3-х щиколотковий злам правої гомілки зі зміщенням уламків і підвивихом ступні назовні. ОСОБА_1 не знаходилась у стані алкогольного сп`яніння. Особою, яка допустила порушення вимог законодавства про охорону праці є ОСОБА_1 , яка під час пересування по коридору не подбала про особисту безпеку та здоров`я, чим порушила вимоги п.1.18 «Інструкції №4 з охорони праці для буфетника », ст. 14 Закону України «Про охорону праці».( а.с.9-12)

Згідно виписки з акту огляду МСЕК, серії АБ №0005258 від 11.12.2013 року, ОСОБА_1 при первинному огляді встановлено 25% втрати професійної працездатності, без визначення групи інвалідності, у зв`язку з виробничою травмою з 09.12.2013 року по 01.01.2015 року, з переоглядом 01.12.2014 року. Визначена потреба у медикаментозному лікуванні, ВМП. (а.с.6)

Відповідно довідки до про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги, серії 12 ААА №002129 від 10.12.2014 року ОСОБА_1 при повторному огляді встановлено 15% втрати професійної працездатності, без визначення групи інвалідності у зв`язку з виробничою травмою з 01.01.2015 року по 01.01.2016 року, з переоглядом 01.12.2015 року. Визначена потреба у медикаментозному лікуванні, ВМП. (а.с.8).

Згідно виписки з акту огляду МСЕК, серії 12 ААА №013708 від 13.01.2016 року ОСОБА_1 при повторному огляді встановлено 15% втрати професійної працездатності, без визначення групи інвалідності, у зв`язку з виробничою травмою з 01.01.2016 року безстроково. Визначена потреба у медикаментозному лікуванні, ВМП. (а.с.8).

Відповідно до виписки з постанови №1 засідання комісії з питання вирішення спорів у справах потерпілих по відділенню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі, від 30.01.2014 року, комісія вирішила встановити ОСОБА_1 зменшення одноразової допомоги в розмірі п`яти відсотків. (а.с.17)

Згідно виписного епікризу з медичної картки стаціонарного хворого та виписки з медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_1 з 05.08.2013 по 13.08.2013 року та з 03.11.2014 по 15.11.2014 року перебувала на стаціонарному лікуванні у зв`язку із наслідками виробничої травми. (а.с.21,22)

Згідно ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого порушеного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду по захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Статтею 29 КЗпП України визначено, що до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов`язаний: 1) роз`яснити працівникові його права і обов`язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору; 2) ознайомити працівника з правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором; 3) визначити працівникові робоче місце, забезпечити його необхідними для роботи засобами; 4) проінструктувати працівника з техніки безпеки, виробничої санітарії, гігієни праці і протипожежної охорони.

Відповідно до частини першої та пунктів 1, 2 частини другої статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно із частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до частин першої та другої статті 153 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до загальних підстав відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Отже, наявність шкоди ще не породжує абсолютного права на її відшкодування будь-якою особою, так як необхідно довести наявність усіх складових цивільно-правової відповідальності, правильно визначивши суб`єкта такої відповідальності.

Даний висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладений у Постанові від 13.09.2019 року у справі №755/18455/17, провадження №61-39253св18.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності .

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як встановлено під час розгляду справи нещасний випадок з ОСОБА_1 на підприємстві відповідача стався внаслідок порушення останньою п. 1.18 «Інструкції №4 з охорони праці для буфетника », ст.14 Закону України «Про охорону праці», а саме кожний працівник повинен дотримуватись особливої обережності під час пересування по території підприємства та підході до місця роботи.

При цьому, матеріали справи не містять доказів протиправності дій або бездіяльності Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», внаслідок яких ОСОБА_1 заподіяна моральна шкода у зв`язку з отриманням нею травми з наступним встановленням втрати професійної працездатності.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що нещасний випадок стався саме з вини позивачки та порушення останньою інструкції з охорони праці під час виконання трудових обов`язків, будь - яких порушень зі сторони відповідача, що могли стати в причинному зв`язку з настанням нещасного випадку в ході судового розгляду встановлено не було.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, в задоволенні позову відмовлено, відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати слід компенсувати за рахунок держави.

На підставі ст. ст. 23, 1167 ЦК України, ст. ст. 29, 153, 237-1 КЗпП України, керуючись ст. ст.ст. 4,12, 23, 76-83,141,258, 259,263,264,265, 268, 271,273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження здоров`я, в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Дніпровський апеляційний суд через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено та підписано 12 листопада 2019 року.

Суддя: Н. М. Ваврушак