Провадження №2-з/521/386/19
УХВАЛА

про розгляд заяви про забезпечення позову

29 листопада 2019 року місто Одеса

Суддя Малиновського районного суду міста Одеси Леонов О.С., розглянувши матеріали заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси 27.11.2019 року звернулася ОСОБА_1 з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Згідно з вимогами Положення про автоматизовану систему документообігу суду, що затверджується Радою суддів України за погодженням з Державною судовою адміністрацією України визначення судді щодо розгляду цієї справи було здійснено 27.11.2019 року відповідно до автоматизованої системи документообігу суду, справу передано судді 28.11.2019 року.

Свою заяву обґрунтувала наступними доводами.

12.07.2018 року заявниця ОСОБА_1 уклала з громадянином ОСОБА_2 договір позики, за яким отримала від ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 4000, 00 доларів США, строком до 12.07.2023 року зі сплатою відсотків у розмірі 3, 75 % щомісячно, в якості забезпечення виконання умов вказаного договору позики, ОСОБА_2 змусив переоформити ОСОБА_1 належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_2 . Та зазначила, що вказані договори були укладені під впливом тяжких життєвих обставинах і на вкрай невигідних умовах, а тому таке волевиявлення не вважається вільним і на момент укладення вказаних договорів не відповідало її внутрішній волі.

Заявниця ОСОБА_1 пропонувала ОСОБА_2 (кредитору) повернути залишок заборгованості, на яку кредитор відповів відмовою та заявив що боржник має оплатити суму з відсотками, які обраховані до 2023 року. Наведені обставини і стали причиною наміру заявниці звернення до суду з позовною заявою про визнання недійсним договору позики та розірвання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 .

Також, в обґрунтування вказаною заяви зазначила, що квартира АДРЕСА_2 , є її житлом в якому вона наразі проживає, а реєстрація в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на ім`я ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_2 , дає можливість кредитору вільно у будь-який час розпорядитися вказаною квартирою, та висилити заявницю з її єдиного житла, що в подальшому може призвести до що права позивачки неможливо буде відновити в межах одного судового провадження.

У зв`язку з чим заявниця і звернулася до суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Суд, дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви, до наступного висновку.

У відповідності до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заявником не вказано пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення (п.6) та ціна позову (5).

Частиною третьою статті 154 Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України, передбачено, що суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:

1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або

2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Тому, не може бути задоволено заяву про забезпечення позову, якщо заявник не надав докази, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч. 2 ст. 149 ЦПК України.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень, який із огляду на положення статей 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому, відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі за для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

З урахуванням особливостей мети забезпечення позову, заява про забезпечення позову, відповідно до ст. 153 ЦПК України, розглядається судомне пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

З змісту процесуального законодавства України вбачається, що зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Заявник не надав до суду жодного доказу, який б свідчив про те, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду. З матеріалів справи, вбачається, що вимоги позивача в частині забезпечення позову ґрунтуються лише на особистому переконані.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, суд не може накласти арешт на майно без вирішення питання щодо зустрічного забезпечення, оскільки заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Суд має визначити в кожній конкретній ситуації необхідність застосування зустрічного забезпечення. Зустрічне забезпечення направлено, перш за все, на захист інтересів відповідача. Крім того, фактично це є збереженням існуючого стану status-quo між сторонами до ухвалення кінцевого рішення суду.

Заява позивача, відповідно до вимог статті 151 ЦПК України, має містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Як вже було зазначено, заявником не внесено пропозицій щодо зустрічного забезпечення, відповідно до вимог статті 154 ЦПК України, наприклад, не вказано про можливість внесення конкретної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Як роз`яснено у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" №9 від 22 грудня 2006 року, при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогам.

У зв`язку з невиконанням заявником вимог ч. 1 ст. 151 ЦПК України, шляхом зазначення відомостей цини позову та пропозиції застосування зустрічного забезпечення або відсутності підстав для його застосування, суд приходить до висновку, що заява не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України.

Відповідно до частини 9 статті 153 ЦПК України, суд встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

При цьому, заявник не позбавлений можливості, після усунення перешкод які були підставою для повернення заяви, повторно звернутись до суду з заявою про забезпечення позову.

З огляду на вищевикладене, заяву про забезпечення позову слід повернути заявнику.

Керуючись статтями 149, 150, 151, 152, 153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про забезпечення позову до подання позовної - повернути заявникові.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду або через Малиновський районний суд міста Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О.С. Леонов

29.11.19