Справа № 308/5588/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 листопада 2019 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого: Собослой Г.Г.,

суддів: Кондор Р.Ю., Мацунич М.В.,

секретаря: Юрочко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 22 травня 2019 року у справі №308/5588/19 (Головуючий: Малюк В.М.), -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви, шляхом накладення арешту на земельні ділянки кадастрові номери № :11:017:0183; №:11:017:0179; №:11:017:0181, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та заборона проведення будівельних робіт на зазначених земельних ділянках.

Заява мотивована тим, що рішенням Оноківської сільської ради від 1994 року, ОСОБА_1 виділено дві земельні ділянки по АДРЕСА_1 , одну земельну ділянку під забудову, а другу для вирощування сільськогосподарських культур. Зазначає, що вже у 2019 році земельні ділянки захоплюють невідомі особи - виставляють огорожу і починають будувати фундамент. Вказує, що голова земельної комісії ОСОБА_2 шляхом внесення нових кадастрових номерів до державного акту на право приватної власності на землю, розділив її земельну ділянку на дві частини, які передав гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_4 і вона зверталась із заявами про злочин стосовно незаконного захоплення двох земельних ділянок в АДРЕСА_1 та розпочатого будівництва під керівництвом посадових осіб Оноківської сільської ради.

Посилаючись на вказані обставини, з метою припинення незаконного будівництва на зайнятих земельних ділянках просили накласти арешт на земельні ділянки кадастрові номери № :11:017:0183; №:11:017:0179; №:11:017:0181, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити проведення будівельних робіт на зазначених земельних ділянках.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 22 травня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви шляхом накладення арешту на земельні ділянки відмовлено.

Не погоджуючись із даною ухвалою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування ухвали, як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права, оскільки підстави передбачені чинним законодавством для її постановлення відсутні.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 , який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , яка просить ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Статті 149 та 150 ЦПК України містять підстави та види забезпечення позову.

У відповідності до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, які викладені в п.4 постанови №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог представника позивача щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Заявляючи про необхідність застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки та забороною проводити будь-які дії на таких, позивач припускає, що особа, яка користується даною земельною ділянкою на момент звернення до суду може здійснювати різні будівельні роботи на даних ділянках, у результаті чого буде неможливим виконання рішення суду про повернення майна.

При постановленні ухвали про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви, суд першої інстанції констатував, що жодних доказів вчинення відповідачем дій чи прояву намірів щодо вчинення дій, спрямованих на утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у даній справі, подані позивачем матеріали не містять. Сама заява не містить обґрунтованих мотивів, на підставі яких суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності забезпечення позову враховуючи імовірність утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів. До заяви не додано доказів, які б свідчили про здійснення на спірних земельних ділянках будівельних робіт чи будь-які інші дії сільськогосподарського характеру та не надано жодного доказу, що кадастрові номери присвоювалися земельним ділянкам і є суміжними із земельними ділянками ОСОБА_1 , що позбавляє суд можливим перевірити чи порушені права позивача.

За таких обставин, судова колегія вважає, що суд першої інстанції із врахуванням доказів, наданих позивачем обґрунтовано відмовив у задоволені заяви, так як позивачем не доведено, що невжиття визначених ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Ухвала суду є законною та обґрунтованою і підстав для її зміни чи скасування немає.

Доводи апеляційної скарги, судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи і не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.374, 375, 381-384 ЦПК України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 22 травня 2019 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено - 27 листопада 2019 року.

Головуючий (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Закарпатського

апеляційного суду Г.Г. Собослой