Апеляційне провадження № 22-ц/824/979/2019
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року м. Київ

Унікальний номер справи 752/17845/18

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Шахової О.В.( суддя-доповідач), Вербової І.М., Соколової В.В., за участю секретаря судового засідання Пащенко О.П.

сторони справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,

треті особи: приватний нотаріус Київського нотаріального округу Трофименко Михайло Михайлович,

приватний нотаріус Київського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», подану його представником Біллерисом Юрієм Олексійовичем,

на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва, постановлену 25 вересня 2018 року під головуванням судді Новака А.В. в приміщенні суду,-

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2018 року року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Укрсоцбанк», треті особи: ПН КМНО Трофименко М.М., ПН КМНО Чуловський В.А., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

У вересні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки відповідачі можуть проводити будь-які дії з вищезазначеним майном, спрямовані на його відчуження.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 25 вересня 2018 року задоволено заяву про забезпечення позову, вжито захід забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису зареєстрованого в реєстрі за № 24919, вчиненого 31.10.2017 ПН КМНО Чуловським В.А. в межах виконавчого провадження№ 56547296. Вжито захід забезпечення позову, заборонивши Державному підприємству «Сетам» здійснювати реалізацію майна (реєстраційний номер лота 301016) - квартири АДРЕСА_1, шляхом проведення електронних торгів.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, представник ПАТ «Укрсоцбанк» подав апеляційну скаргу та, вказуючи на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, зокрема, що судом не мотивовано ухвалу суду та не наведено жодних об'єктивних сумнівів, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Учасники справи про розгляд справи повідомлені належно, проте про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку. Згідно ч.1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено, зокрема: захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами виник спір, а невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів, колегія суддів погоджується з зазначеними висновками суду та вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною і підстав для її скасування не вбачається.

Згідно роз'яснень, викладених в пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб. Як вбачається зі змісту позовної заяви, ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначав, що на момент звернення до суду із вказаною заявою, виконавчою службою вчиняються дії щодо звернення стягнення на нерухоме майно на підставі оскаржуваного в судовому порядку виконавчого напису нотаріуса. А відтак, у разі реалізації нерухомого майна, що належить позивачеві, виконання ймовірного рішення суду про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, буде утруднене.

У заяві про забезпечення позову вказано як причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, так і обґрунтовано необхідність їх вжиття, як це передбачено ст. 149 ЦПК України.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки на час постановелння ухвали суду, відповідачем проводяться дії щодо продажу спірної квартири шляхом проведення електронних торгів.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави та не повинні призводити до фактичного вирішення справи по суті.

Зазначених вимог суд першої інстанції при вирішенні заяви дотримався, з огляду на що висновок суду про задоволення заяви про забезпечення позову є правильним та таким, що відповідає нормам законодавства.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з доводами представника ПАТ "Укрсоцбанк", що ухвала суду прийнята в порушення процесуального закону у зв'язку з відсутністю мотивування, виходячи з того, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскаржена ухвала суду відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає аргументи апеляційної скарги необґрунтованими.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 25 вересня 2018 року залишити без змін, а апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», подану його представником Біллерисом Юрієм Олексійовичем - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня її проголошення.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя-доповідач

Судді: