Єдиний унікальний №408/5691/19-ц
Провадження №2-о/408/538/19

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

с. Біловодськ 19 листопада 2019 року

Біловодський районний суд Луганської області в складі:

головуючого: судді Рукаса М.С.,

за участю:

секретаря Мірошнік Г.Г.,

заявника ОСОБА_1

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Біловодського районного суду Луганської області, заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання на території України, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з травня 1982 року по жовтень 1986 року.

В обґрунтування своїх вимог заявник ОСОБА_1 посилається на те, що у період часу з травня 1982 року і по жовтень 1986 року він проживав в АДРЕСА_1 та працював у Біловодській пересувній механізованій колоні № 146.

У червні 2018 року заявник звернувся до Державної міграційної служби Біловодського району Луганської області з приводу оформлення дозволу на імміграцію в Україну та отримавши перелік необхідних документів почав їх збирати.

У відповідь на заяву ОСОБА_1 до Біловодської селищної ради щодо надання відомостей стосовно реєстрації місця проживання з 1982 року по 1986 рік заявник отримав роз`яснення, що архівні дані про здійснення реєстрацію місця проживання/зняття з реєстрації місця проживання за вказаним періодом відсутні, у зв`язку з чим видати довідку, що підтверджує реєстрацію заявника не можуть.

Також заявник звернувся до організації у якій раніше працював, до Біловодської пересувної механізованої колони № 146, де отримав довідку у підтвердження, що місце проживання було зареєстроване у гуртожитку ПМК-146 за адресою: АДРЕСА_1 .

З вказаними документами заявник звернувся у Державну міграційну службу, де йому було повідомлено, що зібраних документів недостатньо та було відмовлено в оформленні дозволу на імміграцію в Україну.

ОСОБА_1 звернувся до Управління Державної міграційної служби України в Луганській області, де йому було надано роз`яснення, що довідка по трудові відносини з організації Біловодська ПМК-146 не може вважатися документом, що підтверджує факт постійного проживання на території України та рекомендовано звернутися до суду для підтвердження факту постійного проживання на території України у період з травня 1982 року по жовтень 1986 року для оформлення дозволу на імміграцію в Україну відповідно до Закону України «Про імміграцію».

Встановлення факту постійного проживання на території України необхідно для отримання міграційного дозволу на перебування в Україні та отримання громадянства України.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що з травня 1982 року по жовтень 1986 року він постійно проживав на території України в АДРЕСА_2 постійно проживав його батько, мати на той час проживала в ОСОБА_3 . Натомість заявник був зареєстрований по АДРЕСА_1 у гуртожитку, оскільки працював у Біловодській пересувній механізованій колоні № 146 «Ворошиловград водстрой» на посаді водія екскаватора. З 1984 року по 1986 рік з заявником проживала разом в смт. Біловодськ його дружина ОСОБА_4 , 1951 року народження.

Представник заінтересованої особи Біловодського районного відділу Державної міграційної служби України в Луганській області Кравцов Є.С. на підставі довіреності начальника Управління державної міграційної служби України в Луганській області Скіртач Ю.І. заперечень до заяви ОСОБА_1 не мав та просив розглянути справу на розсуд суду згідно діючим законодавством України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 2 статті 315 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , що було видане (згідно оригіналу) ІНФОРМАЦІЯ_1 марта 1952 года ОСОБА_5 .бюро ЗАГС встановлено, що (мовою оригіналу) ІНФОРМАЦІЯ_2 февраля 1952 года народився (мовою оригіналу) ОСОБА_6 , актовий запис № 99. В графі батько вказано (мовою оригіналу): ОСОБА_7 , украинец (а.с.6).

Згідно копії свідоцтва про смерть, що було видане повторно 22 серпня 2019 року Біловодським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Луганській області вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис № 67, місце смерті: Україна, Луганська область, Біловодський район, с. Новолимарівка (а.с.7).

Згідно довідки № 67 від 05 липня 2018 року (мовою оригіналу) ОАО «Беловодская ПМК-146» Луганской области встановлено, що (мовою оригіналу) ОСОБА_6 действительно в период с мая 1982 года по октябрь 1986 рода рабо тал в Беловодской ПМК ОСОБА_9 , машинистом экскаватора. В данный период, с мая 1982 года по октябрь 1986 года, он был помелен и проживал в общежитии ПМК-146 по адресу: АДРЕСА_1 ул. Комсомольская, АДРЕСА_1 . На время проживания в общежитии был прописан по указанному адресу (а.с.9).

Таким чином судом було встановлено, що ОСОБА_1 у період часу з травня 1982 року по жовтень 1986 року, працював водієм екскаватора у Біловодській пересувній механізованій колоні № 146 та постійно проживав в смт. Біловодськ, Луганської області.

За таких обставин суд вважає, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України підлягає задоволенню, та вважає можливим встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на території України, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з травня 1982 року по жовтень 1986 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 13, 81, 263-265, 293-294, 315-319, 354, 355 ЦПК України, ст.8 Закон України «Про громадянство України», суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на території України, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з травня 1982 року по жовтень 1986 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:

суддя М.С. Рукас