Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/637/19
Провадження № 2/723/1092/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2019 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Дедик Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Яворської М.І.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Сторожинець заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1, від імені якої діє адвокат ОСОБА_2, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів дарування.

Одночасно з позовною заявою подано заяву про забезпечення позову, в якій посилається на те, що 05.06.2018 р. нотаріусом посвідчено договір дарування житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с.Банилів-Підгірний, вул.Кошелівська, 3, Сторожинецького району; договір дарування земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер :02:002:0221; договір дарування земельної ділянки площею 0,2702 га, кадастровий номер :02:002:0223. Вказані договори укладені між її покійним батьком та відповідачем ОСОБА_3 Зазначає, що в неї є небезпідставні побоювання, що відповідач може відчужити майно на користь інших осіб, оскільки її про це запитували односельчани, тому виникла необхідність забезпечити позов.

Просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с.Банилів-Підгірний, вул.Кошелівська, 3, Сторожинецького району, земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер :02:002:0221, земельну ділянку площею 0,2702 га, кадастровий номер :02:002:0223.

Розгляд заяви про забезпечення позову у строк, визначений ч.1 ст.153 ЦПК України було відкладено з викликом заявника на 28.02.2019 р. для надання доказів на підтвердження належності померлому ОСОБА_4 об»єктів нерухомого майна житлового будинку та земельних ділянок, на які просить накласти арешт.

Позивач, її представник 28.02.2019 року до суду не з»явилися, представником позивача направлено суду клопотання про розгляд заяви у їх відсутності, до якого долучено довідку про склад зареєстрованих осіб станом на 15.04.1991 р. в с.Банилів-Підгірний по вул..Кошелівській, 3, головою якого зазначено ОСОБА_4, а також копію облікової картки об»єкта по господарського обліку на 2016-2020 р.р. на домогосподарство по вул..Кошелівській, 3, головою якого зазначений ОСОБА_4

Згідно ч.1, ч.2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред»явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно роз»яснень п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року суд має пересвідчитися, що вид забезпечення позову, про який просить особа, яка звернулася з такою заявою, відповідає позовним вимогам. Крім того, вирішуючи питання забезпечення позову, суд має брати до уваги не тільки інтереси позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв»язку із застосуванням відповідних заходів.

Суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 заявлено позовні вимоги про визнання недійсними договорів дарування житлового будинку та земельних ділянок, укладених між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, про які вона дізналася після смерті батька ОСОБА_4, звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Це для неї стало несподіванкою, оскільки покійний батько протягом останніх років хворів і в нього були проблеми зі слухом та зором на момент укладення договорів.

Таким чином, позивачем заявлено вимоги немайнового характеру, у разі ухвалення рішення про задоволення позову воно не потребує примусового виконання, а тому відсутні реальна загроза невиконання чи утруднення виконання такого рішення суду.

Також, на думку суду, відсутні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, оскільки позивач не є стороною правочинів, не була власником майна, що було предметом договорів дарування на момент їх укладення, можливе рішення суду про задоволення позову не створить правових наслідків для позивача у виді визнання чи поновлення порушених прав власника, а право на спадщину має бути встановлене у визначеному законом порядку.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.149,150,153 ЦПК України, суд, -

постановив:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 15 днів з дня її складення.

Суддя