Справа № 521/7112/15-ц
Провадження № 6/521/382/19
Ухвала

Іменем України

19 листопада 2019 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Леонова О.С.,

при секретарі судового засідання Шабалдак О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 , адвоката Жукова Юрія Анатолійович про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся представник ОСОБА_1 , адвокат Жуков Ю.А з заявою про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, запровадженого ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 13.05.2015 року про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України по справі №521/7112/15-ц.

Свою заяву обґрунтував наступним.

13.05.2015 року суддя Малиновського районного суду м. Одеси Мазун І.А., розглянувши подання Першого Малиновського ВДВС Одеського міського управління юстиції про оголошення в розшук Бібікової Є.О. по справі №521/7112/15-ц, постановила ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , шляхом заборони перетинання державного кордону України до виконання своїх зобов`язань покладених на неї судовим наказом №1512/2-5872/11, виданим Київським районним судом м. Одеси від 14.11.2011 року про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 994037,20 грн, який складається з суми боргу 717390 грн., та процентів за користування житловими коштами 276647, 20 грн.

Про ухвалення вищезазначеної ухвали ОСОБА_1 не знала та не могла знати, оскільки на той час, починаючи з 2011 року, постійно проживала в Сполучених Штатах Америки (далі США) разом зі своїм сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

До України ОСОБА_1 приїхала у справах 03.07.2019 року, а коли 24.07.2019 року намагалася вилетіти з України до свого постійного місця проживання - США, старшим інспектором 2-ї групи ВІПС (тип А) відділу прикордонної служби «Одеса-Аеропорт» Одеського прикордонного загону старшим лейтенантом ОСОБА_5 її було відмовлено у перетині державного кордону України у Міжнародному аеропорту Одеса, про що було складено відповідне рішення про відмову у перетині державного кордону України іноземцю або особі без громадянства від 24.07.2019 року.

Саме зі змісту цього рішення про відмову у перетині державного кордону України, складеного службовою особою державної прикордонної служби України, ОСОБА_1 дізналася про запровадження Малиновським районним судом м. Одеси по відношенню до неї тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Та вважає, що заходи щодо тимчасового обмеження права ОСОБА_6 на виїзд з України, запроваджені ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 13.05.2015 року про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України по справі №521/7112/15-ц, такими, що підлягають скасуванню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в України громадян України» право громадянина України на виїзд з України у певних випадках може бути тимчасово обмежено.

Відповідно до ч. 3 ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Згідно ч. 1 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

На день звернення до суд з вказаною заявою ОСОБА_1 є громадянкою США і ухвала Малиновського районного суду м. Одеси, якою запроваджено тимчасове обмеження права ОСОБА_1 на виїзд з України на підставі ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в України громадян України», не може вважатися законною, оскільки перешкоджає громадянинові іноземної держави у виїзді з України, на яких дія Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в України громадян України» не поширюється.

У судовому засіданні призначеному на 19.11.2019 року представник ОСОБА_1 адвокат Жуков Ю.А. заяву підтримав в повному обсязі, просив її задовольнити.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись у встановленому порядку.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши зміст заяви, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 31.10.2011 року у цивільній справі №2-5872/11 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення боргу, стягнуто з солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 борг у розмірі 994037 (дев`ятсот дев`яносто чотири тисячі тридцять сім) гривень 20 копійок, який складається з: суми боргу 717390 гривень, проценти за користування грошовими коштами 276647,20 гривень.

На примусовому виконанні у першому Малиновському відділі державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції перебувало виконавче провадження №45945825 з примусового виконання виконавчого листа №1512/2-5872/11 виданого Київським районним судом м. Одеси від 14.11.2011 року про стягнення ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 910, 00 грн (а.с. 4) та виконавче провадження №45945785 з примусового виконання виконавчого листа №1512/2-5872/11 виданого Київським районним судом м. Одеси від 11.11.2011 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 994037,20 грн (а.с. 5).

13.05.2015 року ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси Мазун ОСОБА_7 тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України громадянки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 шляхом заборони перетинання державного кордону України до виконання своїх зобов`язань покладених на нього судовим наказом № 1512/2-5872/11 виданим Київським районним судом м. Одеси про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 994037 грн. 20 коп., який складається з суми боргу 717 390 грн., проценти за користування грошовими коштами 276 647, 20 грн.

Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 12.08.2019 року зобов`язано Перший Малиновський відділ державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області надати суду належним чином виготовлені та завірені копії матеріалів виконавчого провадження №45945825 з примусового виконання виконавчого листа №1512/2-5872/11 виданого Київським районним судом м. Одеси, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 994037,20 грн., разом з оригіналами для огляду в суді.

На виконання вказаної ухвали листом Першим Малиновським ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області від 21.08.2019 року №20389 було надано засвідчені копії виконавчих проваджень №50689365 та №50689305.

З яких судом встановлено, що на примусовому Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції виконавчий лист №1512/2-5872/11 виданий 11.11.2011 Київським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 грошової суми 910, 00 грн., що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження №50689365 від 01.04.2016 року (а.с 82) та виконавчий лист №1512/2-5872/11 виданий 14.11.2011 Київським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 грошової суми 994037, 20 грн., що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження №50689305 від 01.04.2016 року (а.с.110).

16.08.2019 року через канцелярію суду надійшов лист (вхід.№279ДСК) від Державної прикордонної служби, про те що 04.08.2019 року в пункті пропуску через державний кордон для автомобільного сполучення «Старокозаче» службовими особами Білгород-Дністровського прикордонного загону Державної прикордонної служби України під час прикордонного контролю було виявлено на виїзд з України громадянки ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 . З огляду на те, що відомості зазначені у паспортному документі. Збігаються з інформацією про особу зазначену у дорученні на виконання ухвали, за винятком громадянства особи, тому вказана особа не була пропущена через державний кордон. У разі встановлення, що це одна й та сама особа, для запобігання та недопущення перетинання державного контролю особою, яку тимчасово обмежено судом у праві виїзду з України та для унеможливлення порушення прав інших громадян, просять повідомити суд про прийняті рішення (а.с. 65).

07.11.2019 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 31.10.2011 року у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення боргу скасовано та призначено розгляд справи в загальному порядку.

14.11.2019 року ОСОБА_1 звернулась до Першого Малиновського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області з заявою про закінчення виконавчого провадження ВП № 50689305, у зв`язку з скасування заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 31.10.2011 року.

Станом на час розгляду справи заходи тимчасово обмеження у праві виїзду за межі України громадянки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони перетинання державного кордону України застосовані ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 13.05.2015 року не скасовано.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон визначені Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Згідно положень п.2 ч.1 ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну" громадян України може бути обмежений у праві виїзду за кордон, якщо відносно нього діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання до виконання зобов`язань або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; якщо щодо нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі (п.8).

Відповідно до ч. 3 ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Аналіз зазначених норм закону дає можливість дійти висновку про те, що для обмеження особи у праві виїзду за межи України необхідно встановити умисне ухилення від виконання зобов`язань, яке включає в себе обізнаність особи про наявність в неї зобов`язань та вчинення дій по ухиленню від їх виконання.

Задовольняючи подання, суд виходив із того, що державний виконавець повідомляв ОСОБА_10 про наявність зобов`язань за її зареєстрованою адресою проживання, а саме: АДРЕСА_2 , проте відправлення були повернуті з відміткою пошти «за закінченням строків зберігання». (а.с.8).

Разом із тим у матеріалах подання наявна довідка видана відділом адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 22.02.2015 року, в якій зазначено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 10).

Згідно акту державного виконавця від 04.02.2015 року про вихід державного виконавця за адресою до боржника, в якому зазначено, що боржник на стук в двері не відповів, у зв`язку з чим виклик залишено в дверях. Проте з акту державного виконавця не слідує, що боржник відмовився від проведення виконавчих дій, оскільки у актах вказано, що двері ніхто не відчинив (а.с. 11, 90).

Вказані доводи державним виконавцем не спростовані в ході розгляду заяви, що дає суду підстави дійти висновку про відсутність обізнаності ОСОБА_11 щодо наявних постанов про відкриття провадження та відсутності в її діях умислу щодо ухилення від виконання своїх зобов`язань.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

На вищевказані обставини звертає увагу Верховний Суд України в узагальненнях від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

У справі «Гочев проти Болгарії» (рішення від 26.11.2009 року) Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч.3 ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості.

Дослідивши матеріали заяви, враховуючи недоведеність того, що ОСОБА_1 умисне ухилялася від виконання зобов`язань визначених заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 31.10.2011 року у справі №2-5872/2011 та враховуючи скасування заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 31.10.2011 року у справі №2-5872/2011 ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 07.11.2019 року, до виконання зобов`язань за яким, і було застосовано вказане обмеження у праві виїзду за межі України громадянки ОСОБА_1 , суд вважає, що заява адвоката Жукова Ю.А. про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 260, 441 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 , адвоката Жукова Юрія Анатолійович про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у - задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , запроваджене ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 13.05.2015 року про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України по справі 521/7112/15-ц.

Виконання ухвали покласти на Державну прикордонну службу України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали. Учасники справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Повний текст ухвали суду складено 25 листопада 2018 року.

Суддя О.С. ЛЕОНОВ

25.11.19