Провадження № 2-з/761/106/2019
У Х В А Л А

18 лютого 2019 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мальцев Д.О., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі № 761/16860/18 за позовом ОСОБА_1 до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Товариство співвласників багатоквартирного будинку «КОМФОРТ» про визнання частково недійсним рішення загальних зборів та зобов'язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вказана справа.

15.02.2019 від позивача надійшла заява, відповідно до якої останній просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії ОСББ «ТСББ «Комфорт» щодо обмежень в отриманні послуг електропостачання, а саме відключення приміщення НОМЕР_1 від внутрішніх електромереж та обмежень в користуванні спільним майном.

Заява обґрунтована тим, що позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, предметом спору є визнання недійсними рішень загальних зборів 2016-2018 років в частині, що стосується встановлення непропорційної частки позивача у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, проведення ремонту тощо спільного майна багатоквартирного будинку о АДРЕСА_1, встановлення окремого цільового внеску лише для власників нежитлових приміщень тощо, визнання частки позивача пропорційною у загальному обсязі внесків і платежів на утримання тощо спільного майна зазначеного багатоквартирного будинку та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пропорційної частки внесків позивача.

Позивачу стало відомо, що Правлінням ОСББ прийнято рішення про відключення позивача від електропостачання до погашення заборгованості, нарахованої на підставі оскаржуваних рішень. При цьому, ОСББ не є стороною правочину між позивачем та ДТЕК «Київські електромережі» щодо постачання електроенергії. При цьому, позивач сплачує пропорційну частку внесків, заборгованості за електроенергію не має. Відповідач вказаним рішенням завдає перешкоди позивачу щодо участі останнього в судовому процесі. Такі дії сторони відповідача можуть призвести до ускладнень у трудовій, фінансовій діяльність позивача, зупинити господарську діяльність. Вказує також, що ОСББ є неприбутковою організацією, не має нерухомого майна, а сума заборгованості за надані комунальні послуги є непомірно великою для м. Києва, повернути сплачені кошти буде неможливо, відтак існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Так, відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

З врахуванням наведеного, сторони в судове засідання не викликались, оскільки суд прийшов до висновку про розгляд вказаної заяви за їх відсутності у відповідності до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

При цьому, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд дослідивши матеріали позовної заяви, заяву про забезпечення позову та надані до неї документи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Такої позиції притримується Верховний Суд у своїй Постанові 17 жовтня 2018 року, справа № 183/5864/17-ц (провадження № 61-38692св18).

Вказана норма імперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (п.3-4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9).

Так, судом встановлено, що між сторонами дійсно виник спір з приводу визнання недійсними рішень загальних зборів 2016-2018 років в частині, що стосується встановлення непропорційної частки позивача у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, проведення ремонту тощо спільного майна багатоквартирного будинку о АДРЕСА_1.

Разом з тим, наявність самого по собі позову не є підставою для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все належне відповідачу майно, з огляду на те, позовні вимоги жодним чином не стосуються права власності позивача на вказане майно.

Крім того, вид забезпечення позову, який просить вжити позивач, не є співмірним із заявленими позовними вимогами, оскільки фактично не стосується предмету спору.

Також, матеріали справи не містять доказів щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, а саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування.

З врахуванням наведеного, суд, надаючи оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, враховуючи співмірність заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог, приходить до висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, а її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому. При цьому, вказані в заяві заходи забезпечення позову не є співмірними із заявленими вимогами.

Відтак, позивач належним чином не обґрунтував доцільність забезпечення позову визначеними у заяві способами, а тому заява про забезпечення позову є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.149, 150, 153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі № 761/16860/18 за позовом ОСОБА_1 до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Товариство співвласників багатоквартирного будинку «КОМФОРТ» про визнання частково недійсним рішення загальних зборів та зобов'язання вчинення певних дій, - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку ст. 261 ЦПК України.

Суддя: