РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

27 лютого 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Данко В.Й.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород матеріали цивільної справи за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Закрапатгаз Збут» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Закрапатгаз Збут» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що ТОВ «Закарпатгаз Збут» надає населенню послуги з постачання природного газу. Впродовж липня 2015 року червня 2017 року споживачем ОСОБА_2 за адресою: м. Ужгород, вул. Ак. Корольова, 7/34 здійснювалося фактичне споживання природного газу. Однак, споживач не виконував (і не виконує) взятих на себе зобовязань, а саме не здійснив оплату вартості спожитого газу вчасно. Вказане призвело до виникнення заборгованості. У звязку з тим, що станом на 19.10.2017 року заборгованість відповідача за спожитий природний газ не погашена, просить суд задовольнити даний позов та винести рішення, яким позивач стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за спожитий природній в розмірі 10186,24грн. основна заборгованість, 1539,07грн. інфляційні втрати, 361,04грн. 3% річних, а також сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1600грн.

Представник позивача ОСОБА_4 в останнє судове засідання не зявилася. Однак, у попередні судові засідання надала суду заяву, в якій уточнила позовні вимоги. Вказала на те, що з моменту подання позову до початку розгляду справи по суті споживачем ОСОБА_2 за адресу споживання природного газу: м. Ужгород, вул. Ак. Корольова, 7/34 сплачено основну суму заборгованості в розмірі 10186,24грн. А тому, просила суд винести рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Закарпатгаз Збут» 1539,07грн. інфляційні втрати, 361,04грн. 3% річних, а також сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1600грн.

Окрім того, представник позивача ОСОБА_4 надала суду заяву, в якій уточнені позовні вимог підтримала в повному обсязі, просила розгляд справи провести за її відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечила.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився повторно, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідача згідно вимог ч.3 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК (в редакції від 15.12.2017 року) та ухвалює заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку зібраним у справу доказам в цілому, так і кожному доказу окремо, шляхом їх всебічного, повного, обєктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до п.9 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач отримав від постачальника ТОВ «Закарпатгаз Збут» природний газ у необхідних для нього об'ємах та взяв на себе зобов'язання своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

ОСОБА_2 являється споживачем ТОВ «Закарпатгаз Збут» за адресою: м. Ужгород, вул. Ак. Корольова, 7/34.

Доказом того, що між позивачем та відповідачем відбувались цивільно правові відносини щодо надання та споживання житлово комунальних послуг є виставлені на оплату рахунки за спожитий природній газ, наявність у відповідача особового рахунку (НОМЕР_1), проведення відповідачем оплати за наданні послуги. Нарахування за надані послуги з газопостачання здійснювались відповідно до показників лічильника газу та встановлених цін на газ.

За приписом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 2 ст. 13та ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено обовязок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Постановою Кабінету Міністрів України № 758 від 01.10.2015 "Про затвердження положення про покладення спеціальних обов'язків на суб'єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період)", Постановою КМУ від 22.03.2017 року № 187 "Про затвердження положення про покладення спеціальних обов'язків на суб'єктів ринку природного газу" на виконання ст. 11 Закону України "Про ринок природного газу", визначено, що на території Закарпатської області постачальником природного газу із спеціальними обов'язками для забезпечення загальносуспільних інтересів є ТОВ "Закарпатгаз Збут".

Згідно з п. 3 Розділу І Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП від 30.09. 2015 №2496та п.1.3 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2500, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, що укладається шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Згідно з п.2 Розділу ІІ Правил №2496, за договором постачання природного газу постачальник зобов'язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об'ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Згідно з п. 4 Розділу І Правил №2496 та п.1.3 Типового договору № 2500, якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача на приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання), є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов'язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником. Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам та заява-приєднання до умов договору опубліковані в газеті Закарпатської обласної ради і обласної державної адміністрації «Новини Закарпаття» № 144 (4461) від 22 грудня 2015, а також розміщено на офіційній веб сторінці ТОВ "Закарпатгаз Збут" (zkqaszbut.104.ua).

Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Так, суд констатує, що відповідач ОСОБА_2 з моменту подання позову до початку розгляду справи було сплачено наявну в нього основну заборгованості за спожитий природній газ в розмірі 10186,24грн., що стало підставою для уточнення представником позивача позовних вимог.

У відповідності до п. 14 Розділу 3 Правил № 2496 розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.610 Цивільного кодексу України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.ст. 611-612 Цивільного кодексу України).

Так, відносини між газопостачальними підприємствами, газорозподільними підприємствами та фізичними особами (населенням) - споживачами газу регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне врегулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496.

У відповідності до пункту 4 розділу ІІІ вищевказаних Правил, для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, обєкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обовязками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам з персоніфікованими даними щодо споживача та його обєкта за формою, встановленою додатком 1 до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500, разом із супровідним листом за формою, встановленою додатком 2 до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500.

Згідно з п.п.4.5 та 4.6 публічного Договору постачання природного газу побутовим споживачам затвердженого постановою НКРЕКП №2500, розрахунки Споживача за цим Договором здійснюються за рахунками та/або квитанціями абонентської книжки Постачальника. При розрахунку за квитанціями абонентської книжки Постачальника Споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його Постачальнику не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим. Оплата рахунка Постачальника про сплату послуг за цим Договором має бути здійснена Споживачем в термін, визначений в рахунку, який не може бути меншим п'яти робочих днів з моменту отримання Споживачем цього рахунка.

Відповідно до ст. ст.67,68 Житлового кодексу України, п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Закон України «Про житлово комунальні послуги» визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки.

Пунктом 10 частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"встановлена відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені

Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобовязання. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобовязання.

Також, позиція Позивача щодо нарахування штрафних санкцій підтверджується постановою Верховного суду України від 30.10.2013 року по справі №6-59цс13.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст.13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов'язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів. У разі порушення або невиконання своїх обовязків споживач несе відповідальність згідно із законом.

Відповідно до п. 11 Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2496, розрахунки споживача за поставлений природний газ здійснюються за розрахунковий період відповідно до умов договору постачання природного газу.

З огляду на зазначене вище із врахуванням обовязку відповідача сплачувати за спожитий природний газ, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути інфляційні втрати в розмірі 1539,07грн., а також 3% річних нараховані у звязку із тривалою несплатою відповідачем основної заборгованості за спожитий природній газ із в рахуванням правової позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 30.10.2013 року у справі № 6-59цс13.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, з ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь ТОВ «Закарпатгаз Збут» заборгованість, яка складається з наступного: 1539,07грн. інфляційних втрат; 361,04грн. 3% річних та 1600 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст.67, ЖК України, ст.ст. 526, 633, 634, 641, 642 ЦК України, ст.ст. 4 7, 10, 49, 76, 79, 211, 228, 244, 258 259, 264, 265, 280 282, 289 ЦПК України (в редакції від 15.12.2017 року), суд, -

УХВАЛИВ:

Уточнену позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Закрапатгаз Збут» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» (код за ), що знаходиться за адресою м. Ужгород, вул. Погорєлова, 2 заборгованість за спожитий природній газ, яка складається з:

?1539/тисяча пятсот тридцять девять/грн. 07коп. інфляційні втрати;

?361/триста шістдесят один/грн. 04коп. три відсотки річних.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» (код за ), що знаходиться за адресою м. Ужгород, вул. Погорєлова, 2 суму сплаченого судового збору в розмірі 1600/тисяча шістсот/грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача із дотриманням вимог ст.ст.284 285 ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Позивачем заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку шляхом подання протягом тридцяти днів апеляційної скарги.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених вище строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: ОСОБА_5