КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 2601/18416/12

провадження № 22-ц/824/14615/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Писаної Т.О.

суддів - Голуб С.А., Журби С.О.

за участю секретаря судового засідання - Костецької М.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Київ від 27 серпня 2019 року по справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт», заінтересована особа: ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому листі, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2012 року ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» в особі філії «Центральне регіональне управління» ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Голосіївського районного суду міста Київ від 15 листопада 2012 року позов Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі Філії "Центральне регіональне управління" Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та задоволення вимог кредитора задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» основну суму боргу за кредитним договором 165872,09 грн, заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами у розмірі 9632,12 грн, пеню за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків у розмірі 20000 грн, а всього 195 504, 21 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено та вирішено питання судового збору.

Заочне рішення Голосіївського районного суду міста Київ від 15 листопада 2012 року набрало законної сили.

19 серпня 2019 року ТОВ «Глобал спліт» звернулось до Голосіївського районного суду міста Київ із заявою про заміну сторони у виконавчому листі.

В обґрунтування заяви зазначило, що 31 жовтня 2018 року між ТОВ «Глобал спліт» та ПАТ «Фінанси та кредит» укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 31 жовтня 2018 року.

Згідно із додатком № 1 до кредитного договору №07-919/08-А від 07 березня 2008 року загальна сума заборгованості становить 39813,20 доларів США.

У відповідності із договором про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 31 жовтня 2018 року до ТОВ «Глобал спліт» перейшли права вимоги за кредитним договором, а також інші пов`язані з ним права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, в тому числі стягнення грошових коштів із ОСОБА_1 .

Таким чином, відбулася заміна кредитора у зобов`язанні на нового кредитора ТОВ «Глобал спліт» у правовідносинах з боржником, а також новим стягувачем у виконавчому провадженні.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Київ від 27 серпня 2019 року заяву ТОВ «Глобал спліт», заінтересована особа: ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому листі задоволено.

Замінено сторону у виконавчому листі по справі № 2601/18416/12 про стягнення з ОСОБА_1 на користь кредитора заборгованості за кредитним договором та судових витрат, на нового стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт».

Не погоджуючись із указаною ухвалою, ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просив апеляційну скаргу задовольнити, а оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нову, якою відмовити у задоволені заяви про заміну сторони у виконавчому листі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що на момент звернення ТОВ «Глобал спліт» до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому листі, виконавчі провадження, у яких боржником є ОСОБА_1 на примусовому виконанні у Голосіївському районному відділі державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві не перебувають.

Указує, що відповідно до відповіді на адвокатський запит № 01/02-19 виконавче провадження стосовно ОСОБА_1 знищено за закінченням терміну зберігання, відповідно до Правил ведення діловодства та архіву в органах виконавчої служби та приватними виконавцями, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 червня 2017 року.

Також зазначає, що оскільки заочне рішення у справі №2601/18416/12 за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» в особі філії «Центральне регіональне управління» ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та задоволення вимог кредитора ухвалено 15 листопада 2012 року, а виконавче провадження стосовно ОСОБА_1 закінчено 09 вересня 2015 року, є підстави уважати, що строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання пропущений.

Заявник не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні представники скаржника доводи апеляційної скарги підтримали, просили апеляційну скаргу задовольнити, а оскаржувану ухвалу скасувати.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про розгляд справи належним чином повідомлені, про причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно із частиною 2 статті 263 ЦПК України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Частиною 3 статті 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до частини 5 статті 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 статті 367 ЦК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково доданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із частиною 1 статті 376 ЦК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про заміну сторони у виконавчому листі, суд першої інстанції, керуючись статтею 442 ЦПК України, виходив із тих обставин, що ТОВ «Глобал спліт» є правонаступником ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», тому наявні підстави для заміни сторони виконавчого провадження за виконавчим листом.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Встановлено, що 15 листопада 2012 року в Голосіївському районному суді м. Києва було розглянуто цивільну справу № 2601/18416/12 за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким ухвалено стягнути з боржника на користь кредитора заборгованість у розмірі 165872,09 грн, заборгованість за відсотками у розмірі 9632,12 грн, пеню у розмірі 20000,00 грн, а всього 195504,21 грн та судовий збір у розмірі 3219,00 грн.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Київ від 06 лютого 2013 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі за позовом ПАТ «Фінанси та кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та задоволення вимог кредитора залишено без задоволення.

Ухвалою Апеляційного суду міста Київ від 11 червня 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено.

20 листопада 2012 року були видані два виконавчі листи у справі №2601/18416/12 за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до постанови про відкриття провадження ВП №39819805 від 16 вересня 2013 року виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа №2/2601/4920/12 від 16 липня 2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» суми боргу у розмірі 195504, 21 грн було відкрито.

Також постановою ВП№3981990 від 16 вересня 2013 року було відкрито виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа №2/2601/4920/12 від 16 липня 2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» суми боргу в розмірі 3219, 00 грн.

Відповідно до витягу з реєстру договорів, права вимоги за яким відступаються, та боржників за такими договорами, відступлення прав вимоги відбулось у тому числі за укладеним 07 березня 2008 року між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_1 кредитним договором №07-919-08-А, загальна сума заборгованості якого перед кредитором становить 39813,20 грн, з яких: 20752,17 грн - залишок по тілу кредиту; залишок по відсотках - 19061,03 грн, а також визначено залишок по пені і штрафам - 13197232, 76 грн.

31 жовтня 2018 року між ТОВ «Глобал спліт» та ПАТ «Фінанси та кредит» укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 31 жовтня 2018 року.

Пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Відповідно до пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Відповідний висновок відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі №643/4902/14-ц (провадження №61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі №201/8548/16-ц (провадження №61-16059св18), від 15 серпня 2018 року у справі №190/2119/14-ц (провадження №61-20171св18) та від 15 травня 2019 року у справі №370/2464/17 (провадження №61-39193св18).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, відповідно до статті 367 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги про те, що виконавче провадження у якому боржником є ОСОБА_1 на примусовому виконанні у Голосіївському районному відділі державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві не перебувають не може бути підставою для відмови у задоволені заяви про заміну сторони у виконавчому листі.

Крім того, надання ТОВ «Глобал Спліт» статусу сторони (стягувача) за виконавчим листом №2/2601/4920/12 від 16 липня 2013 року не позбавляє ОСОБА_1 висунути новому кредитору заперечення, які він мав висунути до попереднього кредитора. Відповідне право передбачено положеннями частини 1 статті 518 ЦК України.

Інші доводи апеляційної скарги висновку суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають, тому судове рішення місцевого суду є законним, обґрунтованим, винесеним із дотриманням норм матеріального і процесуального права, а отже є таким, що не підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Київ від 27 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий Т.О. Писана

Судді С.А. Голуб

С.О. Журба