Провадження № 2-о/325/65/2019
Справа № 325/1520/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2019 року Приазовський районний суд Запорізької області

у складі:

головуючого судді: Апалькової О.М.,

при секретарі: Цукановій Л.В.,

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ,

представник заявника адвокат: Скворцова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

13 серпня 2019 року заявник ОСОБА_1 в особі представника адвоката Скворцової О.В. звернулася до суду з вказаною заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини тобто на ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Заява обґрунтована тим, що вона, ОСОБА_1 , є рідною донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до її свідоцтва про смерть. Вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , її батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , що підтверджується копією її свідоцтва про народження. 07 березня 1975 року вона уклала шлюб з ОСОБА_6 та змінила своє прізвище з ОСОБА_7 на ОСОБА_8 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб НОМЕР_1 від 11 січня 2007 року.

Крім неї, у її матері є ще дві доньки ОСОБА_9 , 1957 року народження, яка спадщину не приймала, та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка зареєстрована за однією адресою проживання разом із її матір`ю: по АДРЕСА_2 , відповідно до довідки Виконавчого комітету Саївської сільської ради від 21 лютого 2019 року № 02-14/94.

Її сестра ОСОБА_2 надала їй нотаріально посвідчену заяву, у якій відмовляється від своєї обов`язкової долі у праві на спадщину після померлої матері, а її сестра, ОСОБА_3 ніяких заяв не надавала, однак проти успадкування нею земельного паю не заперечує.

За життя матір ОСОБА_4 отримала у власність земельну ділянку, яка розташована на території Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, площею 7,27 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказана земельна ділянка належала їй на підставі державного акту ІІІ-ЗП № 066793 на право приватної власності на землю від 05 жовтня 2002 року, про що свідчить відповідь на адвокатський запит від 15 квітня 2019 року № 29-8-0.182-1146/117-19.

30 квітня ІНФОРМАЦІЯ_3 року її матір ОСОБА_4 , перебуваючи при здоровому розумі склала заповіт, посвідчений секретарем Новокостянтинівської сільської ради у якому зробила розпорядження на випадок своєї смерті, все належне їй майно заповіла їй, що підтверджується копією заповіту від 30.04.2014 року. Вказаний заповіт є чинним, не скасовано і не відмінено, про що є запис на ньому від 13 листопада 2014 року.

Останні роки свого життя з 2006 року до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , її матір постійно проживала разом з нею за адресою, зазначеною у довідці з місця проживання від 13 лютого 2019 № 170. Вона доглядала за матір`ю, лікувала її у разі необхідності, забезпечувала її належними умовами проживання та харчування, та поховала її після смерті, встановила надгробок.

Так, після смерті матері відкрилася спадщина на належне їй майно.

Вона з іншими сестрами будь - яких заяв про прийняття спадщини після померлої матері у нотаріальну контору не подавали. Спадкова справа після смерті матері не заводилась. Вона не обізнана юридично, тому не знала про порядок прийняття спадщини, вважала, що наявність у неї заповіту звільняє її від подальших юридичних дій щодо прийняття спадщини. Крім того, матеріальної можливості оформити спадкове майно в неї з 2014 року по 2019 рік взагалі не було.

У січні 2019 року вона звернулася до приватного нотаріуса на консультацію з приводу оформлення спадщини. Нотаріус надала їй усні пояснення про необхідність звернення до суду з питань прийняття спадщини у судовому порядку оскільки вона пропустила шестимісячний термін подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом.

Оскільки юридична необізнаність не є поважною причиною для визначення додаткового строку на прийняття спадщини, підстав для звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для спадкування в неї немає, однак враховуючи те що вона постійно проживала разом зі спадкодавцем на день її смерті, в неї є інші підстави звернення до суду для оформлення спадкових прав.

Враховуючі, що у зазначений термін вона не подала заяви про прийняття спадщини у нотаріальну контору, тому оформлення спадщини після матері у нотаріальній конторі не є можливим.

У даний момент вона бажає оформити спадщину, що залишилась після спадкодавця, однак, у неї відсутня можливість зробити це у нотаріуса оскільки потрібно встановлювати юридичний факт постійного проживання разом із спадкодавцем на день його смерті, що надає їй можливість оформити спадкові права.

Оскільки на теперішній час відсутні відомості щодо прийняття спадщини шляхом подання заяви або постійного проживання зі спадкодавцем, тобто відсутні документи, що підтверджують факт прийняття спадщини, їй потрібно вказаний факт встановити судом.

Встановлення юридичного факту постійного проживання зі спадкодавцем має для неї юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати право на оформлення спадщини за заповітом після рідної матері.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримала та просила її задовольнити.

Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Скворцова О.В. в судовому засіданні заяву довірительки підтримала в повному обсязі, пославшись на ті підстави, які викладені в заяві.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про день, час і місце розгляду справи, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення вказаної заяви не заперечує та просить її задовольнити, з обставинами справи згодна( а.с.46).

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про день, час і місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України ( а.с.55, а.с.74).

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Приазовським РВ УМВС України в Запорізькій області 25.12.1995 на ім`я ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Широке Запорізького району Запорізької області, місцем її реєстрації зазначено с. Новокостянтинівка Приазовського району Запорізької області (а.с. 4-5).

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого повторно відділом РАЦС Запорізького районного управління юстиції Запорізької області від 25.01.2007 року ОСОБА_11 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 в селі Широке Запорізького району Запорізької області, її батьками зазначені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с. 11)

У відповідності до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого повторно Запорізьким міським відділом РАЦС Запорізького обласного управління юстиції від 11.01.2007 року, ОСОБА_6 уклав шлюб із ОСОБА_11 07.03.1985 року, про що зроблено відповідний актовий запис №516. Після укладення шлюбу дружині присвоєне прізвище ОСОБА_8 (а.с. 12).

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_12 та свідоцтва про укладання шлюбу, остання після реєстрації шлюбу 25.12.1976 року з ОСОБА_13 має прізвище - ОСОБА_2 ( а.с.13-14).

ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_4 померла в с. Новокостянтинівка Приазовського району Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим виконавчим комітетом Новокостянтинівської сільської ради Приазовського району Запорізької області від 02.06.2014 року, актовий запис № 04 (а.с. 10).

ІНФОРМАЦІЯ_8 квітня ІНФОРМАЦІЯ_9 в с. Новокостянтинівка Приазовського району Запорізької області ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений секретарем Новокостянтинівської сільської ради Бондаренко Л.О., у якому зробила розпорядження на випадок своєї смерті, все належне їй майно заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , що підтверджується копією заповіту від 30.04.2014 року. Вказаний заповіт є чинним, не скасовано і не відмінено, про що є запис на ньому від 13 листопада 2014 року, посвідчений секретарем Новокостянтинівської сільської ради (а.с.7).

ОСОБА_2 відмовилася від своєї обов`язкової частки в спадщині після померлої матері ОСОБА_4 , що підтверджується копією нотаріально посвідченої заяви від 04.04.2018 року (а.с. 16).

Згідно довідки № 170 від 13.02.2019 року ОСОБА_4 постійно проживала до своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 без реєстрації, разом з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , разом з нею вела спільне господарство та мала спільний бюджет. ОСОБА_1 здійснила поховання своєї матері ОСОБА_4 (а.с.17).

Відповідно до довідки Виконавчого комітету Саївської сільської ради Липоводолинського району Сумської області від 21 лютого 2019 року № 02-14/94 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , з 10.10.2006 року до дня смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Заповід від імені ОСОБА_4 виконкомом Саївської сільської ради не посвідчувався. Спадкоємцями 1 черги за законом є донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Інформацією щодо інших спадкоємців 1 черги сільська рада не володіє. Заборон відчудження (арешту) на будь-яке майно спадкодавця за даними сільської ради не зареєстровано (а.с. 19).

Згідно інформації з Приазовської державної нотаріальної контори № 997/01-09 від 05.09.2019 року (а.с.44), спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_4 нотаріусом не заводилася.

Крім того, судом були допитані з боку заявника свідки, як ОСОБА_14 , так і ОСОБА_15 , які пояснили, що ОСОБА_1 знають як жительку села Новокостянтинівки, відносини з нею добрі. Також знали її мати на ім`я ОСОБА_16 , яка з 2006 року до 2014 року проживала разом зі своєю донькою за однією адресою: АДРЕСА_1 . Отже, ОСОБА_1 постійно проживала зі своєю матір`ю до дня її смерті та самостійно здійснила поховання.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності чи відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.1ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Із роз`яснень викладених у. п.п.2,23 Постанови Пленуму ВСК України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року, слідує, що виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до п. 9 листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних і кримінальних справ про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини відповідно до ст. 549 ЦК України.

З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, у силу вимог ч.1ст.1299 ЦК України спадкоємці зобов`язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, для цього заявнику необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину. Так як такі документи у заявника відсутні, то вона звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, маючи за мету оформлення та видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до п.п. 3,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем під час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з частиною 2 статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ч. 2 ст 315 ЦПК України, у судовому засідання можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи немайнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Виходячи з вищезазначеного, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, оскільки вона дійсно постійно проживала з матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини тобто на ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , хоча їх реєстрація є різною, що є перешкодою для отримання свідоцтва про право на спадщину.

Встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем необхідно ОСОБА_1 для набуття права на спадщину.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає доведеним факт постійного проживання ОСОБА_1 як спадкоємиці разом з ОСОБА_4 , на час відкриття спадщини.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 18, 76-81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 разом зі спадкодавцем, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , на час відкриття спадщини, тобто на ІНФОРМАЦІЯ_7 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Приазовський районний суд Запорізької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана на рішення суду протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 05.11.2019 року.

Суддя О.М.Апалькова