КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/3154/15-ц
Провадження № 4-с/488/3/19
У Х В А Л А

іменем України

12.02.2019 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого по справі судді Лазаревої Г.М.,

за участю секретаря судового засідання Чуб Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" на дії державного виконавця Корабельного відділу ДВС м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області,

Встановив:

У квітні 2017 року стягувач у виконавчому провадженні - ПАТ "Кредобанк" звернувся до суду із даною скаргою, в обґрунтування якої вказав наступне.

На виконанні у Корабельному ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області знаходиться виконавчий лист, виданий Корабельним районним судом м. Миколаєва на виконання рішення у справі № 488/3154/15-ц. 15.01.2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 49823591). 28.03.2017 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Стягувач вважає незаконною постанову державного виконавця Корабельного ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області про повернення виконавчого документу стягувачу через те, що державним виконавцем не було здійснено усіх передбачених законом заходів щодо примусового виконання виконавчого документа.

Посилаючись на викладене, стягувач просить скаргу задовольнити.

В судове засідання сторони не з`явилися.

Представник заявника надав заяву про розгляд скарги у його відсутність, вимоги, викладені у скарзі, підтримує у повному обсязі.

Представник Корабельного ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області в судове засідання не з`явився.

Боржник будучи належним чином повідомленим про час, місце розгляду скарги, у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив.

Дослідивши скаргу та зібрані по справі письмові докази, суд прийшов до висновку, що вона є обґрунтованою та підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), як провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

За ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Статтею 37 Закону України «Про виконавче провадження» встановлений вичерпний перелік підстав для повернення виконавчого документу стягувачу.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника).

Із копії постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 28.03.2017 року ВП № 49823591, вбачається, що в результаті вжитих виконавцем заходів встановлено, що 13.06.2014 року боржник вибула в м. Харків.

Проте, матеріали виконавчого провадження не містять даних про заходи щодо з`ясування місця проживання чи реєстрації боржника в м. Харків, крім того посилання державного виконавця щодо безрезультатного розшуку джерел доходу боржника в постанові про повернення виконавчого листа не відповідають змісту п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Щодо вимоги скаржника про зобов`язання Корабельного районного ВДВС міста Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області звернутися до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника та здійснення всіх законних та необхідних дій в межах відновленого виконавчого провадження, то на думку суду вона є такою, що не відповідає приписам ЗУ Про виконавче провадження та ЗУ «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» на підставі того, що такі питання є виключною компетенцією органів виконавчої влади за умови, що для цього є підстави обумовлені законом, а тому не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Керуючись ст. ст. 447-451 ЦПК України, суд

Ухвалив:

Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову ВП № 49823591 від 28.03.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу, ПАТ "Кредобанк", винесену головним державним виконавцем Корабельного відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Юдіною І.М. в межах виконавчого провадження № 49823591 щодо виконання виконавчого листа, виданого Корабельним районним судом м. Миколаєва на виконання рішення у справі № 488/3154/15-ц.

Виконавче провадження № 49823591 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Корабельним районним судом м. Миколаєва на виконання рішення у справі № 488/3154/15-ц - відновити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Г.М. Лазарева