Справа № 127/1377/19
У Х В А Л А

17 січня 2019 р. м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Медяна Ю.В.,

розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Злагода» про захист прав споживача фінансових послуг, стягнення суми вкладів з депозитних рахунків та заборгованості по відсотках,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до КС «Злагода» про захист прав споживача фінансових послуг, стягнення суми вкладів з депозитних рахунків та заборгованості по відсотках.

Дана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач судовий збір не сплатила, мотивуючи тим, що вона є споживачем послуг, що надаються відповідачем, а тому відносини які склались між сторонами підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів», що на думку позивача звільняє її від обовязку сплати судового збору відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір».

Однак з такою позицією позивача погодитись не можна з наступних підстав.

Вимогами позову ОСОБА_1 є стягнення з відповідача коштів, переданих позивачем по договорах про залучення строкових внесків члена кредитної спілки на депозитний рахунок.

Так, через неоднакову судову практику при вирішенні спорів про фінансові послуги Конституційний Суд України у Рішенні від 10.11.2011 р. у справі № 15-рп/2011 роз'яснив, що положення пунктів 22, 23 ст. 1, ст. 11 Закону № 1023-XII «Про захист прав споживачів» треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Отже, дія положень Закону України «Про захист прав споживачів» не поширюється на відносини, які склались між сторонами, а тому позивача не може бути звільнено від сплати судового збору на підставі зазначеного Закону.

Відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2019 р. становить 1921,00 грн.

Ціна позову відповідно до позовної заяви складає 18 383 (вісімнадцять тисяч триста вісімдесят три) грн. 79 коп.

Отже, позивачу потрібно сплатити 768 грн. 40 коп. судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з наведеного вище, позовна заява ОСОБА_1 до КС «Злагода» про захист прав споживача фінансових послуг, стягнення суми вкладів з депозитних рахунків та заборгованості по відсотках, підлягає залишенню без руху, з наданням позивачу строку для усунення зазначених недоліків, шляхом сплати судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 185 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Кредитної спілки «Злагода» про захист прав споживача фінансових послуг, стягнення суми вкладів з депозитних рахунків та заборгованості по відсотках залишити без руху, а позивачу надати строк - 3 дні з дня отримання копії ухвали суду для усунення недоліків позову, шляхом сплати судового збору.

Розяснити, що в разі невиконання вимоги суду в установлений строк позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Медяна