Справа № 683/1512/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області:

в складі головуючого - судді Андрощука Є.М.

з участю секретаря Васічевій О.В., Олійник В.В.

представнику позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2

представнику відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Старокостянтинові справу за позовом керівника ОСОБА_4 місцевої прокуратури Хмельницької області в інтересах держави в особі Хмельницької обласної державної адміністрації до ОСОБА_4 районної державної адміністрації Хмельницької області, ОСОБА_5, ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування розпорядження заступника голови ОСОБА_4 районної державної адміністрації від 6 липня 2015 року №112/2015-р «Про поновлення договору оренди земельного фонду на новий строк»; визнання недійсною угоду про поновлення дії договору оренди земельної ділянки під водним обєктом укладену між ОСОБА_4 районною державною адміністрацією, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 від 21.07.2015 року рішення про держреєстрацію № 23929417 від 26.08.2015; зобовязання ОСОБА_5 та ОСОБА_2 повернути земельну ділянку водного фонду площею 9,8403 га кадастровий номер :05:010:0040, розташовану за межами населеного пункту с.Огіївці Старокостянтинівського району Хмельницької області державі в особі Хмельницької обласної державної адміністрації,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2018 року керівник ОСОБА_4 місцевої прокуратури Хмельницької області в інтересах держави в особі Хмельницької обласної державної адміністрації звернувсь до суду з позовом до ОСОБА_4 районної державної адміністрації Хмельницької області, ОСОБА_5, ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування розпорядження заступника голови ОСОБА_4 районної державної адміністрації від 6 липня 2015 року №112/2015-р «Про поновлення договору оренди земельного фонду на новий строк»; визнання недійсною угоду про поновлення дії договору оренди земельної ділянки під водним обєктом укладену між ОСОБА_4 районною державною адміністрацією, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 від 21.07.2015 року; рішення про держреєстрацію №23929417 від 26.08.2015р.; зобовязання ОСОБА_5 та ОСОБА_2 повернути земельну ділянку водного фонду площею 9,8403 га кадастровий номер :05:010:0040, розташовану за межами населеного пункту с.Огіївці Старокостянтинівського району Хмельницької області державі в особі Хмельницької обласної державної адміністрації.

В обґрунтування позову посилавсь на те, що 14.09.2005р. між ОСОБА_4 РДА, на підставі розпорядження районної державної адміністрації від 29 липня 2005 року №188/2005-р, та ОСОБА_2 було укладено договір оренди земельної ділянки водного фонду для рибогосподарських потреб загальною площею 9,84 га із земель водного фонду Огіївської сільської ради строком до 29 липня 2015 року. Згідно п.4.1 договору оренди орендна плата за землю встановлюється у грошовій формі і становить 60,00 грн. за 1 га, що становить 590,40 грн. В подальшому, 21.07.2015р. між ОСОБА_4 районною державною адміністрацією, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 на підставі розпорядження заступника голови районної державної адміністрації від 6 липня 2015 року №112/2015-р «Про поновлення договору оренди земельної ділянки водного фонду на новий строк» укладено угоду про поновлення дії договору оренди земельної ділянки під водним обєктом площею 9,8403 га на території Огіївської сільської ради. Згідно п.4.1 угоди про поновлення дії договору оренди земельної ділянки орендна плата за землю вноситься у грошовій формі і становить з розрахунку 380,00 грн. за 1 га орендованої ділянки щорічно. Угоду зареєстровано Реєстраційною службою ОСОБА_4 районного управління юстиції 26.08.2015р. Вказане розпорядження районної державної адміністрації від 6 липня 2015 року №112/2015-р про поновлення договору оренди земельної ділянки водного фонду та угода про поновлення дії договору оренди земельної ділянки під водним обєктом площею 9,8403 га від 21 липня 2015 року, виданні та укладено з порушенням законодавства, а тому підлягають визнанню незаконними та недійсними з наступних підстав. Так, в порушення ч.1 ст.15, ст.21 Закону України "Про оренду землі", ч.1 п.289.1 ст.289 Податкового кодексу України та ч.1 ст.13 Закону України "Про оцінку земель" для визначення розміру орендної плати не було проведено нормативно грошову оцінка земельної ділянки. Також, в порушення вищевказаних норм законодавства, що регулює відносини в сфері орендних відносин об'єктом яких є земля, вищевказану угоду про поновлення договору оренди землі було укладено без проведення обов'язкової нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки. Тому у відповідності з ч.1 ст.215 ЦК України це є підставою для визнання недійсності правочину, оскільки оспорювана додаткова угода від 21.07.2015р., укладена без проведення обов'язкової нормативної грошової оцінки земельної ділянки та є такою, що суперечить законодавству. Окрім цього, згідно п.2.3 Угоди під водним обєктом земельна ділянка водного фонду передається в оренду разом з водним обєктом (ставом) та комплексом гідротехнічних споруд , а водні об'єкти надаються у користування на умовах оренди органами, що здійснюють розпорядження земельними ділянками під водою (водним простором) згідно з повноваженнями, визначеними Земельним кодексом України, відповідно до договору оренди, погодженого з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері водного господарства. Надання водних об'єктів у користування на умовах оренди здійснюється за наявності паспорта водного об'єкта. Разом з земельною ділянкою, згідно із угодою про поновлення дії договору оренди земельної ділянки під водним обєктом, в орендну був переданий і ставок, який є самостійним об'єктом правового регулювання і має свій законодавчо закріплений порядок передачі в оренду, зазначений в ст.51 Водного кодексу України. Тобто, на момент укладення угоди про поновлення дії договору оренди земельної ділянки ( 21 липня 2015 року) в порівнянні з часом надання відповідачу в оренду спірного водного об'єкту запроваджено нову процедуру оформлення договору оренди земель водного об'єкту, яка не передбачає автоматичного поновлення вже існуючих договорів оренди землі водного фонду, а визначає якісно нову форму існування договірних відносин у сфері аквакультури, коли орендар вже не має переважного права на продовження дії договору оренди водного об'єкту, за умови належного виконання своїх обов'язків, а стає потенційним учасником у боротьбі за право користування ними, виборене на конкурсних засадах. Тому передача в оренду ставка, який є самостійним об'єктом правового регулювання і має свій законодавчо закріплений порядок передачі в оренду, повинна була здійснюватись відповідно до вимог зазначених в ст.51 Водного кодексу України, відтак, оспорювана додаткова угода від 21.07.2015р., є такою, що суперечить законодавству, тому наявні підстави за змістом норм ст.ст. 203, 215 ЦК України для визнання її недійсною на майбутнє, а земельна ділянка повернута особі, яка на даний час має повноваження щодо передачі в користування на умовах оренди частини рибогосподарського водного об'єкта, рибогосподарської технологічної водойми для цілей аквакультури Хмельницькій обласній державній адміністрації. Також, позивачем зазначено, що представництво в суді здійснено на підставі ст.131-1 Конституції України та ст.23 ЗУ «Про прокуратуру». Пунктом 2.2 Договору ОСОБА_4 райдержадміністрація надала в оренду ОСОБА_2 та ОСОБА_5 земельну ділянку водного фонду як цілісний водогосподарський комплекс з розташованим на ній водним обєктом (ставом) та комплексом гідротехнічних споруд для ведення водного господарства, яка знаходиться на території Огіївської сільської ради. Натомість передавши шляхом укладення угоди про поновлення дії договору оренди в оренду ОСОБА_2 та ОСОБА_5 земельну ділянку водного фонду як цілісний водогосподарський комплекс для ведення водного господарства, яка знаходиться на території Огіївської сільської ради, вийшла за межі своїх повноважень, передбачених ст. 59 та ст.122 ЗК України. Разом з тим, заходи передбаченні ст.43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» Хмельницькою обласною адміністрацією не вживалися.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги повністю, просив позов задовольнити, з вищенаведених підстав.

Представник Хмельницької обласної державної адміністрації звернувсь до суду з письмовою заявою про те, що предявлений позов прокурора підтримує повністю, просить його задовольнити та справу слухати у його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_4 районної державної адміністрації звернувсь до суду з письмовою заявою про те, що при вирішенні справи покладається на думку суду, просив справу розглянути у його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 позовні вимоги, визнав, не заперечував проти їх задоволення.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги, визнав, не заперечував проти їх задоволення.

Суд заслухавши сторони, дослідивши докази у справі прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 14 вересня 2005 року між ОСОБА_4 районною державною адміністрацією, на підставі розпорядження ОСОБА_4 районної державної адміністрації від 29 липня 2005 року №188/2005-р. (а.с.9) та ОСОБА_2 було укладено договір оренди земельної ділянки водного фонду для рибогосподарських потреб загальною площею 9,84 га із земель водного фонду Огіївської сільської ради строком до 29 липня 2015 року (а.с.10-13).

Як вбачається з п.4.1 Договору оренди орендна плата за землю встановлена у грошовій формі і становила 60,00 грн. за 1 га, що становить 590,40 грн.

21 липня 2015 року між ОСОБА_4 РДА, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 на підставі розпорядження заступника голови ОСОБА_4 РДА від 6 липня 2015 року №112/2015-р «Про поновлення договору оренди земельної ділянки водного фонду на новий строк» (а.с.18), укладено угоду про поновлення дії договору оренди земельної ділянки під водним обєктом площею 9,8403 га на території Огіївської сільської ради (а.с.19-21).

Угоду зареєстровано Реєстраційною службою ОСОБА_4 районного управління юстиції 26.08.2015р. (а.с.6-8).

Згідно п.4.1 Угоди про поновлення дії договору оренди земельної ділянки орендна плата за землю вноситься у грошовій формі і становить з розрахунку 380,00 грн. за 1 га орендованої ділянки щорічно.

Разом з тим, судом встановлено, що розпорядження ОСОБА_4 РДА від 6 липня 2015 року №112/2015-р про поновлення договору оренди земельної ділянки водного фонду та угода про поновлення дії договору оренди земельної ділянки під водним обєктом площею 9,8403 га від 21 липня 2015 року, виданні та укладено з порушенням законодавства, а тому підлягають визнанню незаконними та недійсними з наступних підстав.

Так, згідно з ч.1 ст.15 Закону України "Про оренду землі" (чинного на момент укладення угоди) однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Орендна плата відповідно до ст.21 цього Закону - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати встановлюються за згодою сторін в договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України.

Частиною 1 п.289.1 ст.289 Податкового кодексу України та ч.1 ст.13 Закону України "Про оцінку земель" передбачено, що для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності обов'язково проводиться та використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, яка являє собою капіталізований рентний дохід (дохід, який можна отримати із землі як фактора виробництва залежно від якості та місця розташування земельної ділянки), визначений за встановленими та затвердженими нормативами.

Відповідно до ст.18 Закону нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок сільськогосподарського призначення проводиться не рідше як один раз у 5 - 7 років, а несільськогосподарського призначення - не рідше як один раз у 7 - 10 років. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які отримали ліцензії на проведення робіт із землеустрою.

Згідно до ч.1 ст.20 Закону України "Про оцінку земель" за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, яка в подальшому на підставі ч.2 ст.23 Закону, повинна бути затверджена відповідною районною радою.

Разом з тим, судом встановлено, що у порушення вищевказаних норм законодавства, що регулює відносини в сфері орендних відносин об'єктом яких є земля, вищевказану угоду про поновлення договору оренди землі було укладено без проведення обов'язкової нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки.

Вказані обставини підтверджуються поясненням представника позивача, даними листа відділу Держгеокадастру в ОСОБА_4 районі від 02.04.2018р. №32-22-0.30-513/113-18, згідно якого ОСОБА_2 та ОСОБА_5 нормативно грошову оцінку не розробляли (а.с.28) та згідно даними листа ОСОБА_4 районної ради від 03.04.2018р. №141 на затвердження її сесією районної ради не подавали (а.с.32).

Згідно ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами ч.ч.1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Зокрема, відповідно до ч.1 вказаної статті зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Таким чином, нормативно грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності, відтак, оспорювана додаткова угода від 21.07.2015р., укладена без проведення обов'язкової нормативної грошової оцінки земельної ділянки та є такою, що суперечить законодавству, тому наявні підстави за змістом норм ст.ст.203, 215 ЦК України для визнання її недійсною на майбутнє.

Окрім цього, згідно п.2.3 Угоди про поновлення дії договору оренди земельної ділянки під водним обєктом земельна ділянка водного фонду передається в оренду разом з водним обєктом (ставом) та комплексом гідротехнічних споруд.

Статтею 1 Водного кодексу України передбачено, що водний об'єкт - це природний або створений штучно елемент довкілля, в якому зосереджуються води (море, річка, озеро, водосховище, ставок, канал, водоносний горизонт), а статтею 6 вказаного Кодексу визначено, що води (водні об'єкти) є виключно власністю народу України і надаються тільки у користування. Народ України здійснює право власності на води (водні об'єкти) через ОСОБА_6 України, ОСОБА_6 Автономної Республіки Крим і місцеві ОСОБА_6. Окремі повноваження щодо розпорядження водами (водними об'єктами) можуть надаватися відповідним органам державної виконавчої влади.

Відповідно до ст.51 Водного кодексу України у користування на умовах оренди для рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, лікувальних, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт можуть надаватися водосховища (крім водосховищ комплексного призначення), ставки, озера та замкнені природні водойми.

Водні об'єкти надаються у користування за договором оренди земель водного фонду на земельних торгах у комплексі із земельною ділянкою.

Водні об'єкти надаються у користування на умовах оренди органами, що здійснюють розпорядження земельними ділянками під водою (водним простором) згідно з повноваженнями, визначеними Земельним кодексом України, відповідно до договору оренди, погодженого з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері водного господарства.

Надання водних об'єктів у користування на умовах оренди здійснюється за наявності паспорта водного об'єкта. Порядок розроблення та форма паспорта затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Умови використання водних об'єктів, розмір орендної плати та строк дії договору оренди водних об'єктів визначаються у договорі оренди.

Сплата орендної плати за водний об'єкт не звільняє від сплати орендної плати за земельну ділянку під цим об'єктом.

Разом з тим, судом встановлено, що разом з земельною ділянкою, згідно із угодою про поновлення дії договору оренди земельної ділянки під водним обєктом, в орендну був переданий і ставок, який є самостійним об'єктом правового регулювання і має свій законодавчо закріплений порядок передачі в оренду, зазначений в ст.51 Водного кодексу України.

Таким чином, на момент укладення угоди про поновлення дії договору оренди земельної ділянки - 21 липня 2015 року, в порівнянні з часом надання відповідачу в оренду спірного водного об'єкту запроваджено нову процедуру оформлення договору оренди земель водного об'єкту, яка не передбачає автоматичного поновлення вже існуючих договорів оренди землі водного фонду, а визначає якісно нову форму існування договірних відносин у сфері аквакультури, коли орендар вже не має переважного права на продовження дії договору оренди водного об'єкту, за умови належного виконання своїх обов'язків, а стає потенційним учасником у боротьбі за право користування ними, виборене на конкурсних засадах.

Згідно ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами ч.ч.1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Зокрема, відповідно до ч.1 вказаної статті зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства.

Таким чином, передача в оренду ставка, який є самостійним об'єктом правового регулювання і має свій законодавчо закріплений порядок передачі в оренду, повинна була здійснюватись відповідно до вимог зазначених в ст.51 Водного кодексу України, відтак, оспорювана додаткова угода від 21.07.2015р., є такою, що суперечить законодавству, тому наявні підстави за змістом норм ст.ст.203,215 ЦК України для визнання її недійсною на майбутнє.

Відповідно до ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Враховуючи, що ОСОБА_4 райдержадміністрацією при укладенні угоди про поновлення дії договору оренди порушено вимоги Земельного кодексу України, Водного кодексу України, Закону України «Про оренду землі», «Про оцінку земель», тому угода про поновлення дії договору оренди земельної ділянки водного фонду з розташованим на ній водним об'єктом та комплексом гідротехнічних споруд, укладена між ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 РДА підлягає визнанню недійсною на майбутнє, а земельна ділянка повернута особі, яка на даний час має повноваження щодо передачі в користування на умовах оренди частини рибогосподарського водного об'єкта, рибогосподарської технологічної водойми для цілей аквакультури відповідно до повноважень щодо розпорядження землями, встановлених Земельним кодексом України та Законом України «Про аквакультуру» Хмельницькій обласній державній адміністрації.

Також, як вбачається з п.2.2 Договору ОСОБА_4 РДА надала в оренду ОСОБА_2 та ОСОБА_5 земельну ділянку водного фонду як цілісний водогосподарський комплекс з розташованим на ній водним обєктом (ставом) та комплексом гідротехнічних споруд для ведення водного господарства, яка знаходиться на території Огіївської сільської ради Старокостянтинівського району.

Враховуючи вищевикладені норми права в їх сукупності, ОСОБА_4 райдержадміністрація, передавши шляхом укладення угоди про поновлення дії договору оренди в оренду ОСОБА_2 та ОСОБА_5 земельну ділянку водного фонду як цілісний водогосподарський комплекс для ведення водного господарства, що знаходиться на території Огіївської сільської ради Старокостянтинівського району, вийшла за межі своїх повноважень, передбачених ст. 59 та ст.122 ЗК України.

Згідно ст.43 «Про місцеві державні адміністрації» розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, не ефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку.

Разом з тим, заходи передбаченні ст.43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» Хмельницькою обласною адміністрацією не вживалися.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню повністю.

Також, відповідно до положень ст.141 ЦПК України на користь позивача - прокуратури Хмельницької області слід стягнути з відповідачів - ОСОБА_4 РДА Хмельницької області, ОСОБА_5 та ОСОБА_2, з кожного, по 1762 грн. судових витрат (5286 грн. сплаченого судового збору /а.с.1/ : 3).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76-80, 89, 141, 244-246, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити. Визнати незаконним та скасувати розпорядження заступника голови ОСОБА_4 районної державної адміністрації від 6 липня 2015 року №112/2015-р «Про поновлення договору оренди земельного фонду на новий строк».

Визнати недійсною угоду про поновлення дії договору оренди земельної ділянки під водним обєктом укладену між ОСОБА_4 районною державною адміністрацією, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 від 21.07.2015 року рішення про держреєстрацію № 23929417 від 26.08.2015р.

Зобовязати ОСОБА_5 та ОСОБА_2 повернути земельну ділянку водного фонду площею 9,8403 га кадастровий номер :05:010:0040, розташовану за межами населеного пункту с.Огіївці Старокостянтинівського району Хмельницької області державі в особі Хмельницької обласної державної адміністрації.

Стягнути з ОСОБА_4 районної державної адміністрації Хмельницької області, ОСОБА_5 та ОСОБА_2, з кожного, по 1762 грн. судових витрат на користь прокуратури Хмельницької області р/р2814, , ОСОБА_7 казначейська служба України в м.Києві, МФО 820172, одержувач прокуратура Хмельницької області, код 2800.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів до Хмельницького апеляційного суду через Старокостянинівський районний суд.

У разі проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Повне рішення складено 28 січня 2019 року.

Суддя