У Х В А Л А

14 січня 2019 року

м. Київ

Справа № 296/4524/16-ц

Провадження № 14-633цс18

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Лященко Н. П.,

суддів Антонюк Н. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Гудими Д. А., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Саприкіної І. В., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.,

перевіривши наявність підстав для передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду справи за скаргою Приватного підприємства «Миролюбівське» на постанови державного виконавця Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції про стягнення виконавчого збору та відкриття виконавчого провадження на ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 14 грудня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2016 року приватне підприємство «Миролюбівське» (далі - ПП «Миролюбівське») звернулося до суду зi скаргою, в якій просило постанови державного виконавця Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції від 27 січня 2016 року про стягнення з боржника виконавчого збору та постанову від 04 лютого 2016 року про відкриття виконавчого провадження скасувати.

Скаргу мотивовано тим, що державним виконавцем Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції винесено постанову від 27 січня 2016 року про стягнення виконавчого збору за день до закінчення виконавчого провадження, що суперечить вимогам Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (далі - Інструкції), якою передбачено винесення такої постанови на наступний день після завершення строку, наданого боржнику для самостійного виконання рішення, яка також всупереч вимог статті 31 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-XIV) не була надіслана ПП «Миролюбівське» рекомендованим листом, у зв'язку з чим не була отримана ним. Постанову від 04 лютого 2016 року про відкриття виконавчого провадження також винесено з порушенням процесуального порядку (з порушенням строків), та не надіслано на адресу скаржника рекомендованою кореспонденцією. Окрім того, ПП «Миролюбівське» зазначило, що оскільки постанова про стягнення виконавчого збору не відповідає вимогам виконавчого документу, державний виконавець мав відмовити у відкритті виконавчого провадження. Також, виконавцем допущені порушення в самій постанові про відкриття виконавчого провадження від 04 лютого 2016 року, зазначено назву виконавчого документа, який відповідно до вимог статті 17 Закону № 606-XIV таким не є, а в пунктах 2 та 3 резолютивної частини постанови до боржника застосовано повторне стягнення виконавчого збору, що суперечить вимогам статті 28 Закону № 606-XIV.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 07 вересня 2016 року скаргу ПП «Миролюбівське» задоволено. Скасовано постанови державного виконавця Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції від 27 січня 2016 року про стягнення з боржника виконавчого збору та від 04 лютого 2016 року про відкриття виконавчого провадження.

Судове рішення районного суду мотивовано тим, що державним виконавцем Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції порушено вимоги статті 28 Закону № 606-XIV та пункт 3.7.4 Інструкції та відкрито виконавче провадження з примусового виконання постанови про стягнення з боржника ПП «Миролюбівське» виконавчого збору з порушенням строку, встановленого Законом № 606-XIV, тому скарга ПП «Миролюбівське» підлягає задоволенню.

Ухвалою Апеляційного суд Житомирської області від 14 грудня 2016 року апеляційну скаргу Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції задоволено. Ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 07 вересня 2016 року скасовано, постановлено нову ухвалу про відмову в задоволенні скарги ПП «Миролюбівське» на постанови державного виконавця Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції від 27 січня 2016 року про стягнення з боржника виконавчого збору та від 04 лютого 2016 року про відкриття виконавчого провадження.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що оскільки в добровільному порядку рішення суду боржником не виконано, то 27 січня 2016 року державним виконавцем було обґрунтовано винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору. Також державним виконавцем правомірно винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 04 лютого 2016 року на підставі пункту 7 частини другої статті 17 Закону № 606-XIV. Судом апеляційної інстанції не прийнято до уваги доводи апелянта щодо невідповідності постанови про стягнення виконавчого збору вимогам Закону № 606-XIV, оскільки зазначена постанова відповідає вимогам Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 20 травня 2003 року № 43/5 (чинного на час її винесення) та статті 18 Закону № 606-XIV. Разом з тим, матеріали справи не містять доказів того, що постанова від 04 лютого 2016 року про відкриття виконавчого провадження була направлена на адресу боржника ПП «Миролюбівське» рекомендованою кореспонденцією відповідно до приписів частини першої статті 31 Закону № 606-XIV. Проте, зазначена обставина не може бути підставою для скасування вказаної постанови, оскільки неповідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження могло б мати значення при розгляді питання про оскарження цієї постанови та самого її виконання. Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не є підставою для скасування оскаржуваних постанов, скарга ПП «Миролюбівське» задоволенню не підлягає, а ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 07 вересня 2016 року, необхідно скасувати.

У касаційній скарзі поданій у січні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ПП «Миролюбівське» посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що апеляційним судом не було досліджено та не прийнято до уваги факти про те, що державним виконавцем Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції було допущено ряд порушень під час здійснення виконавчого провадження. Зокрема, постанови від 27 січня 2016 року про стягнення з боржника виконавчого збору та від 04 лютого 2016 року про відкриття виконавчого провадження не було направлено боржнику рекомендованими листами з повідомленням. Також постанова державного виконавця Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції від 27 січня 2016 року про стягнення з боржника виконавчого збору не відповідає вимогам статті 18 Закону № 606-XIV, зокрема, в ній не зазначено: повне найменування стягувача, його місце знаходження, ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача, дата набрання законної (юридичної) сили рішенням, строк пред'явлення виконавчого документа до виконання. Зазначило, що державним виконавцем було порушено вимоги статті 28 Закону № 606-XIV та пункту 3.7.4 Інструкції, а саме: постанову про повернення виконавчого документа ним було винесено 28 січня 2016 року, а постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору було винесено 04 лютого 2016 року, тобто через тиждень, а не на наступний день, як того вимагає вказаний Закон.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 січня 2017 року відкрито касаційне провадження у цій справі, а ухвалою від 08 червня 2017 року - справу призначено до судового розгляду.

Учасники справи у визначений ухвалою суду строк не скористалися наданим їм процесуальним законом правом надання заперечень.

У зв'язку з набранням чинності 15 грудня 2017 року Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон № 2147-VIII) касаційну скаргу передано до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України.

У травні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Згідно із частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції цього Закону провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною шостою статті 403 ЦПК України встановлено, що справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції.

Про передачу справи на розгляд палати, об'єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу, зокрема, з обґрунтуванням підстав, визначених у частині шостій статті 403 ЦПК України (частина четверта статті 404 цього Кодексу).

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду ухвалою від 12 грудня 2018 року передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, оскільки касаційна скарга містить доводи щодо порушення судами правил предметної юрисдикції.

Вивчивши матеріали касаційної скарги Велика Палата Верховного Суду не знаходить підстав для прийняття справи на її розгляд з огляду на таке.

Касаційну скаргу ПП «Миролюбівське» подано з підстав неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме судом не було належним чином досліджено надані сторонами докази та не перевірено доводи апеляційної скарги щодо правильного застосування норм Закону № 606-XIV та Інструкції. В касаційній скарзі дійсно процитовано зміст частини першої статті 181 КАС України (у редакції чинній на час розгляду скарги судами першої та апеляційної інстанцій), однак таке посилання жодним чином не аргументовано та не мотивовано. ПП «Миролюбівське» не вказує на своє порушене право, яке б підлягало захисту в іншому, ніж цивільному порядку. Як вбачається зі змісту касаційної скарги, у ній відсутні доводи щодо неправильного застосування судом норм права, що встановлюють правила предметної та суб'єктної юрисдикції, як і посилання на такі норми ЦПК України.

Скаржник не вказує на своє порушене право, яке б підлягало захисту в іншому, ніж цивільному порядку.

Згідно з частиною шостою статті 404 ЦПК України, якщо Велика Палата дійде висновку про відсутність підстав для передачі справи на її розгляд, справа повертається (передається) відповідній колегії (палаті, об'єднаній палаті) для розгляду, про що постановляється ухвала. Справа, повернута на розгляд колегії (палати, об'єднаної палати), не може бути передана повторно на розгляд Великої Палати.

Оскільки наведені обставини не дають підстав для висновку про оскарження ПП «Миролюбівське» ухвали апеляційного суду з підстав порушення правил предметної чи суб'єктної юрисдикції, Велика Палата Верховного Суду вважає мотиви, на підставі яких постановлено ухвалу Верховного Суду від 12 грудня 2018 року, необґрунтованими, у зв'язку з чим справа підлягає поверненню на розгляд колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду відповідно до частини шостої статті 404 ЦПК України.

Керуючись статтею 404 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

Повернути справу за скаргою Приватного підприємства «Миролюбівське» на постанови державного виконавця Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції про стягнення виконавчого збору та відкриття виконавчого провадження на ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 14 грудня 2016 року на розгляд колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н. П. Лященко
Судді: Н. О. Антонюк О. Б. Прокопенко
С. В. Бакуліна Л. І. Рогач
В. В. Британчук І. В. Саприкіна
Д. А. Гудима О. М. Ситнік
О. Р. Кібенко О. С. Ткачук
В. С. Князєв В. Ю. Уркевич
Л. М. Лобойко О. Г. Яновська