Справа № 157/901/19
Провадження №2/157/259/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2019 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Антонюк О.В.,

з участю секретаря судового засідання Фесь Т.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки ОСОБА_2 борг за договором позики у розмірі 22252 грн. 30 коп. та судові витрати у розмірі 768 грн. 40 коп. В обґрунтування вимог зазначає, що в лютому 2018 року він передав відповідачці гроші в розмірі 2000 злотих та 300 доларів США. Остання для забезпечення повернення боргу написала власноруч розписку, якою посвідчила передання їй зазначених коштів. Згідно з цієї розпискою відповідачка зобов`язана була повернути борг до 3 червня 2019 року. Він неодноразово звертався до ОСОБА_2 про добровільне повернення боргу, однак відповідачка всі його вимоги по повернення боргу ігнорує.

15 листопада 2019 року позивач ОСОБА_1 подав заяву про зменшення позовних вимог, в якій просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь борг за договором позики від 28 травня 2018 року у розмірі 11412 гривень, обґрунтовуючи тим, що відповідачка частину отриманих у позику коштів в сумі 11608 грн. повернула йому.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 зменшені позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому засіданні 9 вересня 2019 року позовні вимоги визнала частково і пояснила, що частину коштів позивачу повернула, проте розписки в останнього не брала, і її борг перед позивачем з урахуванням повернутих коштів становить 10000-11000 грн.

Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково, зважаючи на таке.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Таким чином, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).

Частиною 3 ст. 545 ЦК України передбачено, що наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно з ч. 1, ч. 4 ст. 545 ЦК України прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання зобов`язання частково або в повному обсязі. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.

Частинами 1, 2 ст. 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Судом встановлено, що 28 травня 2018 року ОСОБА_2 склала розписку, за якою зобов`язалася повернути ОСОБА_1 отримані в позику 300 доларів США, 2000 польських злотих до 3 червня 2018 року. Цей факт сторони в судовому засіданні не заперечили.

Таким чином, розписка від 28 травня 2018 року підтверджує факт укладення між сторонами договору позики та отримання ОСОБА_2 від ОСОБА_1 грошових коштів із зобов`язанням повернути їх.

Свої зобов`язання у повному обсязі по поверненню позики відповідачка ОСОБА_2 не виконала, про що свідчить наявність у позивача боргового документа - розписки відповідачки від 28 травня 2018 року.

Згідно з офіційним курсом НБ України станом на 06.06.2019 (на момент звернення позивача до суду) розмір заборгованості відповідачки перед позивачем становив 22252 грн. 30 коп.

Разом з тим, як пояснив у судовому засіданні позивач частину коштів, а саме в розмірі 11608 грн. відповідачка ОСОБА_2 йому повернула.

Відповідачка не надала суду розписку позивача про одержання останнім виконання зобов`язання в повному обсязі або частково, про повернення коштів по договору позики в більшому розмірі, ніж повідомив суду позивач.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що розмір боргу, що був отриманий відповідачкою в позику, з урахуванням повернутих коштів в розмірі 11608 грн., про що позивач повідомив суду, становитиме 10644 грн.

Таким чином, оскільки відповідачкою не заперечується факт надання розписки від 28 травня 2018 року та отримання в борг грошей, і нею не надано належних та допустимих доказів на підтвердження погашення боргу в розмірі більшому, ніж визнав позивач, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_2 на користь позивача 10644 грн. основного боргу по договору позики.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачки належить стягнути на користь позивача понесені в мінімальному розмірі останнім судові витрати по оплаті судового збору в сумі 768 грн. 40 коп.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 77, 78, 81, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Камінь-Каширським РВ УМВС України у Волинській області) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) борг по договору позики від 28 травня 2018 року в розмірі 10644 (десять тисяч шістсот сорок чотири) гривні.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Камінь-Каширським РВ УМВС України у Волинській області) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) судові витрати в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Апеляційна скарга подається через Камінь-Каширський районний суд Волинської області до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Дата виготовлення повного тексту судового рішення - 19 листопада 2019 року.

Головуючий: О. В. Антонюк