Справа № 569/2824/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Тимощука О.Я.,

при секретарі Кирийчук Н.М.,

за участю представника позивача-відповідача - ОСОБА_1,

представника третьої особи - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом Рівненської міської ради до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача Управління земельних відносин Виконавчого комітету Рівненської міської ради про визнання укладеним договору оренди землі, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Рівненської міської ради про визнання укладеним договору оренди землі, -

В С Т А Н О В И В :

Рівненська міська рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання укладеним договору оренди землі.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що рішенням Рівненської міської ради від 16 березня 2017 року № 2585 «Про передачу в оренду громадянці ОСОБА_2Д.» ОСОБА_2 передано в оренду строком на десять років земельну ділянку площею 13 142 м2 на вул. Білій, 85-А в м. Рівне з кадастровим номером :01:006:0034 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для обслуговування комплексу будівель та споруд). З набуттям права на майно та прийняттям міською радою рішення про надання земельної ділянки в оренду у відповідача виник обовязок щодо оформлення права на оренду земельної ділянки та по сплаті за неї, оскільки згідно ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним і обєктом плати за землю є земельна ділянка.

05.05.2018 року відповідачем ОСОБА_2 подано відзив, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позовних, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

05.05.2018 року ОСОБА_2 через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області подано зустрічну позовну заяву до Рівненської міської ради, в якій просить визнати укладеним договору оренди землі відповідно до редакції, яка направлялася ОСОБА_2 до Рівненської міської ради листом від 26 січня 2018 року.

В обгрунтування зустрічної позовної заяви вказує те, що вона є власником комплексу будівель та споруд, які розташовані за адресою: вул. Біла, 85-А в м. Рівне та розташовані на земельній ділянці площею 1,3142 га з кадастровим номером :01:006:034 та відповідно до ст. 7 Закону України «Про оренду землі» та ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України, ст. 377 Цивільного кодексу України, вона отримала право оренди земельної ділянки, що знаходиться під зазначеними вище обєктами нерухомого майна на тих самих умовах, що існували у попереднього орендаря ТОВ «Вторма-Рівне» на підставі договору оренди землі від 24.05.2006 року, що був укладений відповідно до рішення Рівненської міської ради № 2033 від 09.03.2006 року.

Позивач-відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги по первісному позову підтримала, просить їх задоволити, позовні вимоги по зустрічному позову не визнала, просить відмовити у їх задоволенні.

Відповідач-позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явилася, повідомлялася про час та дату розгляду справи належним чином, подала 20.02.2019 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області заяву, в якій просить провести судове засідання без її участі.

Заслухавши пояснення позивача-відповідача та представника третьої особи ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги Рівненської міської ради до ОСОБА_2 про визнання укладеним договору оренди землі підлягають до задоволення, а в зустрічному позові ОСОБА_2 до Рівненської міської ради про визнання укладеним договору оренди землі у редакції що була надіслана листом 26 січня 2018 року слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10 жовтня 2016 року ОСОБА_2 звернулася до Рівненської міської ради із заявою щодо передачі земельної ділянки в оренду та укладенням договору оренди земельної ділянки на вул. Білій, 85-А в м. Рівне, площею 1,3142 з кадастровим номером :01:006:034 як власник комплексу будівель та споруд розташованих на зазначеній земельній ділянці.

16 березня 2017 року Рівненською міською радою прийняте рішення за №2582, яким на підставі свідоцтва від 05.03.2013 року (р.№277) передано ОСОБА_2 в оренду на десять років земельну ділянку площею 13 142 м2 на вул. Білій, 85-А в м. Рівне з кадастровим номером :01:006:0034 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для обслуговування комплексу будівель та споруд). Земельну ділянку передано за рахунок земель житлової та громадської забудови комунальної власності територіальної громади міста Рівного.

Статтею 125 Земельного кодексу України встановлено, що право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

За ч. 2 ст. 638 Цивільного кодексу України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 641 Цивільного кодексу України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобовязаною у разі її прийняття.

21.12.2017 року Рівненською міською радою надіслано відповідачу пропозицію від 15.12.2017 року № 081970 проект договору оренди землі, в силу вимог статей 638, 641 ЦК України, що підтверджується фіскальним чеком від 21.12.2017 року.

Проект договору містить усі істотні умови договору оренди землі, передбачені ст. 15 Закону України «Про оренду землі».

ОСОБА_2 не підписано пропозицію міської ради, як це передбачено нормами цивільного законодавства, натомість листом від 26 січня 2018 року ОСОБА_2 повідомлено Рівненську міську раду що запропонована редакція договору оренди землі не може бути підписана, та запропоновано свою редакцію договору оренди землі для підписання.

Ознайомившись із запропонованими проектами договорів оренди землі суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про оренду землі", орендарі набувають право оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

За ч. 5 ст. 6 Закону України "Про оренду землі", право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Згідно ст. 126 Земельного кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (ст. 1 Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно зі ст. 627 ЦК України відповідно сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У силу вимог ч. 1 ст. 628 ЦК України, ч.ч. 1, 2 ст. 180 ГК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03 березня 2004 року №220 затверджено Типовий договір оренди землі.

Відповідно до пункту 5 Типового договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки зазначається на дату укладення договору оренди землі.

За приписами ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є, зокрема орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Частиною 1 ст. 632 ЦК України передбачено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Зміст договору, укладеного на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, обов'язкового для сторін (сторони) договору, має відповідати цьому акту (ч. 1 ст. 648 ЦК України).

У пункті 5 проекту договору оренди землі запропонованого Рівненською міською радою у пропозиції від 15 грудня 2017 року № 08-1970 зазначено, що «нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 27 жовтня 2017 року, становить:

- кадастровий номер земельної ділянки :01:006:0034 12 632 292,70 грн.;

- витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 1767 від 27 жовтня 2017 року, виданий Відділом у м. Рівне міськрайонного управління у Рівненському районі та м. Рівне Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області».

Пунктом 9 даного проекту договору зазначено, що:

«Розмір орендної плати в рік за земельну ділянку складає 378 968, 78 грн., що становить 3,0% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки № 71/17, виданий Управлінням земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради, відповідно до протоколу № 2 від 05 грудня 2017 року засідання контрольної комісії Рівненської міської ради з питань встановлення розмірів орендної плати за земельні ділянки, станом на 16 березня 2017 року № 2582».

Згідно з пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 ПК України плата за землю - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (пп. 14.1.72 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (пп. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Справляння плати за землю здійснюється відповідно до положень розділу XIII ПК України.

Пунктом 288.1 ст. 288 цього Кодексу визначено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства.

За приписами п. 288.3-288.7 ст. 288 ПК України платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки. Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог ст.ст. 285 - 287 цього розділу.

З наведеного вбачається, що розмір орендної плати визначається в договорі оренди за погодженням сторін в межах мінімального та максимального розмірів, визначених ПК України, який, у свою чергу, обраховується з нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Як встановлено судом із запропонованого позивачем проекту договору оренди землі, розмір орендної плати визначений на підставі затвердженої нормативної грошової оцінки земельної ділянки та складає 3 відсотки, тобто встановлений на рівні мінімально допустимої межі.

Отже, вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо зустрічних вимог, слід зазначити наступне.

Норми статі 7 Закону України "Про оренду землі", статей 120, 141 Земельного кодексу України зазначено, що внаслідок переходу права власності на нерухоме майно, розташоване на орендованій ними за спірним договором земельній ділянці, до нового власника майна автоматично перейшло і право користування цією земельною ділянкою з одночасним припиненням цього права у попереднього орендаря.

Після відчуження обєкта нерухомості, розташованого на орендованій земельній ділянці, договір оренди землі у відповідній частині припиняється щодо відчужувача, однак діє на тих самих умовах стосовно нового власника нерухомості, який з моменту набуття такого права набуває також права оренди земельної ділянки на якій це майно розташоване, а отже, відповідні права та обовязки орендаря, у тому числі зі сплати орендної плати за користування земельної ділянки.

Зазначена правова позиція щодо переходу права і обовязків землекористувача при відчужені нерухомості підтверджується і судовою практикою Верховного Суду, викладеної у постановах Верховного Суду від 16.06.2018 року у справі № 922/3655/17, від 07.11.2018 року у справі 910/20774/17.

ОСОБА_2 не надано до суду жодних доказів того, що нею належним чином виконувалися обовязки як орендаря зазначеної земельної ділянки, у тому числі зі сплати орендної плати за користування земельної ділянки.

З матеріалів справи вбачається, що попередній орендар земельної ділянки (Товариство з обмеженою відповідальністю «Вторма-Рівне) здійснило державну реєстрацію припинення права оренди земельної ділянки 31.03.2016 року (інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.04.2016 індексний номер довідки 56516955).

Також з пункту 1 рішення Рівненської міської ради від 16 березня 2017 року № 2582 зазначено, що земельна ділянка передана за рахунок земель житлової та громадської забудови комунальної власності територіальної громади міста Рівне.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що проект спірного договору оренди земельної ділянки запропонований відповідачем по первісному позову та позивачем по зустрічному позову не може бути визнаний укладеним, оскільки він ґрунтується на нормах законодавства, які втратили свою актуальність на день укладення договору оренди землі.

Враховуючи всі обставини справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги по первісному позову підлягають до задоволення, а у зустрічному позові слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з ОСОБА_2 на користь Рівненської міської ради слід стягнути понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 762,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 89, 141, 223, 258-259, 263-265, 268, 273, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Рівненської міської ради до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Управління земельних відносин Виконавчого комітету Рівненської міської ради про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки площею 13142 м2, яка знаходиться в м. Рівне, вул. Біла, 85-А, цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, кадастровий номер::01:006:0034, укладеним між Рівненською міською радою та ОСОБА_2, строком на десять років з моменту набрання чинності рішення суду на умовах проекту договору (пропозиція від 15.12.2017 року вих.№08-1970) - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 на користь Рівненської міської ради судовий збір в розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок.

В зустрічному позові ОСОБА_2 до Рівненської міської ради про визнання договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:006:034 та площею 1,3142 га, що знаходиться за адресою: вул. Біла, 85-А, м. Рівне, укладеним між Рівненською міською радою та ОСОБА_2, з моменту набрання чинності рішення суду, у редакції, що була надіслана ОСОБА_2 до Рівненської міської ради листом від 26 січня 2018 року - відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_3