Провадження № 2/761/2102/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі головуючого судді Макаренко І.О., розглянувши в приміщенні суду, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок пошкодження майна, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2, в якому просить суд стягнути з останнього матеріальну шкоду, завдану пошкодженням майна в сумі 78000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 22.10.2015 року. Після розірвання шлюбу відповідач продовжував користуватись автомобілем, який належав на праві власності позивачу, так як був придбаний за її особисті кошти. На неодноразові звернення позивача повернути належний їй транспортний засіб відповідач не реагував та після чергової вимоги повернув автомобіль в неробочому стані, пошкодивши двигун автомобіля шляхом залиття кислоти в двигун. У зв'язку з пошкодженням автомобіля позивач звернулась до Шевченківського УП ГУНП в м. Києві з відповідною заявою. В ході проведення перевірки ст. інспектором Шевченківського УП ГУНП в м. Києві було опитано відповідача, який пояснив що 09.12.2015 року до ОСОБА_2 зателефонувала колишня дружина та попросила повернути автомобіль НОМЕР_1, який було доставлено останній. Опитаний дійсно залив кислоту до вищевказаного автомобіля, свою провину визнає та готовий відшкодувати збитки. Позивач вказує, що нею фактично було витрачено на ремонтні роботи 78 000,00 грн. шляхом придбання б/у двигуна та витрачено кошти на його встановлення. Відповідач в добровільному порядку відмовляється відшкодувати понесені позивачем витрати по відновленню автомобіля, через що позивач звернулась до суду із вказаним позовом.

Відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивач не зверталась до нього з вимогою про відшкодування збитків та про проведений ремонт автомобіля йому стало відомо лише з позовної заяви. Вказував, що по справі фактично відсутній предмет спору.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 22.10.2015 року.

Як вбачається з висновку, затвердженого начальником управління поліції у Шевченківському районі Головного управління Національної поліції в м. Києві від 14.12.2015 року до управління поліції надійшла заява ОСОБА_3, в якій вона вказала, що 09.12.2015 року, близько 13.00 години, перебуваючи за адресою: м. Київ, пров. Лермонтовський,14, колишній чоловік ОСОБА_2 пошкодив автомобіль НОМЕР_2. Опитана ОСОБА_3 пояснила, що близько місяця тому, вона розлучилась зі своїм чоловіком ОСОБА_2, який 09.12.2015 року близько 13.00 год., перебуваючи за адресою: м. Київ. пров. Лермонтовський, 14, пошкодив автомобіль НОМЕР_2, котрий належить заявниці. 09.12.2015 року ОСОБА_2 повернув автомобіль, але при цьому залив якусь рідину в його двигун. В ході виконання даного матеріалу було опитано ОСОБА_2, який пояснив, що у спільній власності з колишньою дружиною, ОСОБА_1 має автомобіль НОМЕР_1, зареєстрований на останню. 09.12.2015 року до ОСОБА_2 зателефонувала колишня дружина ОСОБА_1 та попросила повернути автомобіль, який було доставлено останній. Опитаний дійсно залив кислоту до вищевказаного автомобіля, свою провину визнає та готовий відшкодувати збитки.

Згідно ремонтної калкуляції № 89/2-16 від 12.03.2016 року загальна вартість ремонту автомобіля становить 118 086,00 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим права фізичної або юридичної особи, а також шкода задана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Як зазначено у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992р. № 6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Позивач вказує, що внаслідок неправомірних дій відповідача їй було заподіяно шкоду та фактично витрачено на ремонтні роботи автомобіля 78000,00 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не надано доказів, які підтверджували, що пошкодження автомобіля відбулось внаслідок неправомірних дій відповідача, та що між діями відповідача і шкодою є безпосередній причинний зв'язок, як і не підтверджено належність транспортного засобу «Kia Shuma» д.н.з. НОМЕР_3 позивачу, та понесення останньою витрат саме у розмірі 78 000, 00 грн. на ремонт зазначеного автомобіля.

Наданий позивачем висновок від 14.15.2015 року суд оцінює критично, адже ним не встановлено вину ОСОБА_2 в заподіянні шкоди майну позивача.

Суд, оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог, а тому у їх в задоволенні необхідно відмовити у повному обсязі.

У зв'язку з тим, що суд дійшов ґрунтовного висновку про відмову у задоволенні позову, судом не вбачається підстав для відшкодування судового збору.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 386, 865, 866, 837, 1166, 1167, 1187 ЦПК України, ст. ст. ст.ст. 12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273, 280-283, 353 ЦПК України,-

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок пошкодження майна, - відмовити.

Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України рішення суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: