Справа № 682/2631/18
Провадження № 4-с/682/14/2019
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2019 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Шевчука В.В.,

за участю секретаря Придачук Г.Л.,

представник скаржника ОСОБА_1 ,

приватного виконавця Лабчука Р.М.,

представника стягувача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Славута скаргу ОСОБА_3 на дії приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Лабчука Романа Михайловича,

в с т а н о в и в:

23.10.2019 до Славутського міськрайонного суду Хмельницької області надійшла скарга ОСОБА_3 на дії приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Лабчука Р.М.

В обґрунтування скарги вказує наступне.

В провадженні Славутського міськрайонного суду Хмельницької області перебуває цивільна справа №682/2631/18 за позовом ОСОБА_4 до нього про витребування майна з чужого незаконного володіння як безпідставно набутого. Ухвалою суду від 18.09.2018 з метою забезпечення позову ОСОБА_4 накладено арешт на майно, що знаходиться в належному йому приміщенні за адресою АДРЕСА_1 .

З метою виконання вищевказаної ухвали суду та проведення виконавчих дій 18.10.2019 приватний виконавець Лабчук Р.М. прибув за вищевказаною адресою для опису майна, при цьому на думку скаржника вчиняв дії, які суперечать вимогам чинного законодавства.

В судовому засіданні представник скаржника пояснив, що незаконність дій приватного виконавця Лабчука Р.М. полягає в тому, прибувши 18.10.2019 на територію, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , з метою виконання ухвали суду від 18.09.2018 описав все майно, а не лише ті найменування, які вказані в ухвалі суду від 18.09.2018. Під час проведення опису в цей час з виконавцем прибули десять невідомих йому осіб, (на його думку невідомі громадяни прибули в т.ч. і разом з гр. ОСОБА_4 з метою проведення рейдерського захвату майна його довірителя), двоє з них в подальшому незаконно проникли на належну ОСОБА_3 територію, а згодом були залучені приватним виконавцем у якості понятих під час складення ним акту від 18.10.2019. Даний акт склав незрозумілим почерком, внаслідок чого останній є нечитабельним, друковану копію акту станом не день розгляду скарги сторонам виконавчого провадження не надав.

З урахуванням уточнених вимог, оголошених представником скаржника в судовому засіданні, останній просив суд визнати неправомірними дії державного виконавця щодо опису та арешту всього належного ОСОБА_3 майна, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , а не лише того, що зазначено в ухвалі Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 18.09.2018, накладеній з метою забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про незаконне витребування майна з чужого незаконного володіння.

Окрім того, просив визнати неправомірними дії державного виконавця щодо залучення ним під час проведення опису та арешту майна 18.10.2019 за вищевказаною адресою в якості понятих гр. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які на думку скаржника є найманими працівниками ОСОБА_4 , а відтак особами зацікавленими, залучення яких до проведення виконавчих дій суперечить вимогам Закону України «Про виконавче провадження». Також просив визнати неправомірним акт приватного виконавця від 18.10.2019 та зобов`язати виконавця провести виконавчі дії щодо опису та арешту майна виключно за переліком майна визначеного ухвалою суду про забезпечення позову.

Приватний виконавець проти задоволення скарги заперечив та пояснив наступне.

18.10.2019 він прибув до с. Варварівка Славутського району Хмельницької області до території за адресою 42 для виконання ухвали Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 18.09.2018 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння. Того дня наміру описувати майно не мав, лише здійснював його огляд, оскільки побачив, що майно, яке слід описати знаходиться у досить великій кількості, його спочатку потрібно ідентифікувати на підставі наявних в боржника документів. Тобто фактично жодного опису майна, він не проводив, про що склав відповідний акт від 18.10.2019, прийнявши рішення про перенесення проведення виконавчих дій на іншу дату. Для підпису акту залучив у якості понятих гр. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що завчасно узгодив в т.ч. і з представником скаржника, який того дня був присутнім під час проведення огляду майна та будь яких заперечень проти цього не висловив. Жодних осіб, які могли б бути заінтересованими чи щодо яких законом встановлена заборона залучення, під час проведення огляду не залучав. В зв`язку з наведеним просить в задоволенні скарги відмовити.

Представник стягувача - адвокат Призиглей М.І. - проти поданої скарги заперечила, вважає, що жодних неправомірних дій приватним виконавцем 18.10.2019 не було вчинено, він діяв в межах та спосіб, передбачений законом, маючи намір виконати вищевказану ухвалу суду від 18.09.2018, а тому в задоволенні скарги також просить відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, приватного виконавця, дослідивши матеріал справи, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.10.2019 приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Лабчуком Р.М. в ході виконання ухвали Славутського міськрайонного суду від 18.09.2018 по справі № 682/2631/18 про накладення арешту на майно складено акт про те, що з метою проведення вказаних виконавчих дій він прибув за адресою АДРЕСА_1 до с АДРЕСА_1 , роз`яснив представнику ОСОБА_3 ОСОБА_1 необхідність виконання вищевказаної ухвали суду, проте в зв`язку з великою кількістю майна, яке підлягає опису, виконавчі дії переносить.

Даний акт підписано приватним виконавцем Лабчуком Р.М., представником боржника ОСОБА_1 та понятими ОСОБА_7 та ОСОБА_9

До акту долучено зауваження представника боржника ОСОБА_3 ОСОБА_1 в яких останній вказує, що надав доступ приватному виконавцю до всіх необхідних приміщень, проте опис та арешт майна останнім не проводився, виконавець здійснив лише його огляд. Водночас у викладених зауваженнях останній не погоджується з тим, що виконавцем проводяться виконавчі дії щодо опису всього майна, яке належить ОСОБА_3 , а не лише, того, що вказану в ухвалі суду від 18.09.2018.

Надаючи правову оцінку відносинам що склались, суд керується наступним.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закону) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п.1 ч.2 ст.18 Закону державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Як слідує з викладених в судовому засіданні уточнених представником скаржника ОСОБА_3 вимог, останній не погоджується з тим, що приватний виконавець, 18.10.2019 прибувши на територію, де зберігається майно, яке підлягає опису, почав описувати все майно без винятку, а не лише те, що вказане в ухвалі суду.

Водночас як слідує з акту державного виконавця і його пояснень наданих в судовому засіданні, жодних виконавчих дій того дня він не вчиняв, а лише обмежився оглядом майна, яке потрібно описувати. Аналогічні відомості викладені і самим ОСОБА_1 в зауваженнях до акту виконавця.

З наведеного слідує, що в цій частині оскарження дій приватного виконавця є нічим не доведеним та передчасним.

Водночас складення акту проведеного виконавцем в результаті огляду майна є не забороненим законом, оскільки п.6 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами. Акт - документ, що підтверджує певні встановлені факти або події.

Тобто склавши акт від 18.10.2019 та зафіксувавши ним певні події та обставини, приватний виконавець діяв відповідно до наведеної норми Інструкції.

Щодо оскарження дій приватного виконавця в частині залучення у якості понятих заінтересованих осіб, пов`язаних з гр. ОСОБА_4 варто зазначити наступне.

Статтею 14 Закону передбачено, що для проведення виконавчих дій виконавець за потреби залучає понятих, працівників поліції, представників органів опіки і піклування, інших органів та установ у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 3 ст.22 Закону встановлено, що понятими можуть бути будь-які дієздатні особи, які не мають особистої заінтересованості у вчиненні виконавчих дій і не пов`язані між собою або з учасниками виконавчого провадження родинними зв`язками, а також підлеглі учасників виконавчого провадження. Понятий зобов`язаний засвідчити факт, зміст і результати виконавчих дій, під час провадження яких він був присутній.

Як слідує з оглянутого в судовому засіданні відеозапису, доданого на обґрунтування доводів, викладених ОСОБА_3 в скарзі, на запитання ОСОБА_1 про те, чи відомо йому що це за особи прибули з ОСОБА_4 на територію, де знаходиться майно, виконавець пояснює, що прибулих осіб не знає, йому нічого не відомо про те, що вони мають якусь особисту заінтересованість у вчиненні ним виконавчих дій чи прибули за вказівкою ОСОБА_4 для примусового входження на територію та вчинення будь яких протиправних дій.

В доданих до акту зауваженнях ОСОБА_1 жодного непогодження щодо залучення виконавцем понятих ОСОБА_7 та ОСОБА_9 не висловив.

Таким чином, скаржник в судовому засіданні не довів, що приватний виконавець під час проведення виконавчих дій 18.09.2019 вчиняв будь які дії які суперечать вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ч.3 ст.451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Беручи до уваги те, що доводи, викладені скаржником в скарзі не підкріплені належними доказами, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи по суті, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст.1, ст.14, п.1 ч.2 ст.18, ч.3 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.352 -355, 447-451 ЦПК України,

у х в а л и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Лабчука Романа Михайловича - відмовити.

Ухвала може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шевчук В. В.

Повний текст ухвали складено 12.11.2019