Справа № 577/4889/19
Провадження № 4-с/577/22/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" листопада 2019 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Буток Т.А.

при секретарі Степановій І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Конотопа справу за скаргою ОСОБА_1 , стягувач: ОСОБА_2 на бездіяльність старшого державного виконавця Конотопського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Сумській області Громико Олени Валеріївни,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою та просить визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Конотопського МРВДВС ГТУЮ у Сумській області Громико О.В. стосовно незадоволення його заяви від 08.10.2019 року щодо зняття арешту з належного йому майна; зобов`язати старшого державного виконавця Конотопського МРВДВС ГТУЮ у Сумській області Громико О.В. задовольнити його заяву від 08.10.2019 року і зняти арешт з мого нерухомого майна (номер запису про обтяження 24992479) відповідно до положень ч. 5 ст. 13 ЗУ «Про виконавче провадження» та просить всі судові витрати, пов`язані з розглядом даної скарги, покласти на Конотопського МРВДВС ГТУЮ у Сумській області (ідентифікаційний номер 34677957; місцезнаходження: вул. Генерала-Тхора, 4-6, м. Конотоп, Сумська область). Свої вимоги обґрунтовує тим, що постановою старшого державного виконавця Конотопського МРВДВС ГТУЮ у Сумській області Громико О.В. від 23.02.2018 року № 54667284 накладено арешт на все належне йому нерухоме майно для забезпечення виконання судового рішення за виконавчим документом від 24.07.2017 року № 2/577/694/17 про стягнення періодичних платежів у виконавчому провадженні № 54667284. На підставі цієї постанови до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про обтяження номер 24992479, підставою для якого стало рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.02.2018 року індексний номер 39845642. Обтяжувачем визначено Конотопський МРВДВС ГТУЮ у Сумській області (ідентифікаційний номер 34677957), а мене в Державному реєстрі записано особою, майно/права якої обтяжуються. Наведене дає підстави для висновку, що накладення арешту на майно боржника є винятковим заходом обмеження права власності фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням. В його випадку заборгованості зі сплати встановлених судовим рішенням періодичних платежів у нього не існує, визначені судовим рішенням кошти ним вносяться систематично і своєчасно. Більш того, за даними платежами ним здійснено двомісячну переплату в сумі 3500,00 грн. Факт передплати державним виконавцем не оспорюється. Відтак, застосований державним виконавцем арешт його майна втратив свою актуальність. 08.10.2019 року він ставив питання перед Конотопським МРВДВС ГТУЮ у Сумській області про зняття арешту з належного йому нерухомого майна шляхом винесення відповідної постанови та вчинити всі необхідні для цього дії. Однак, старший державний виконавець залишив його заяву без відповіді та задоволення. Фактичні обставини свідчать, що з погашенням суми заборгованості та при наявності передплати по даним платежам у виконавчому провадженні відпадала обґрунтована потреба для відповідного арешту мого майна. Тому прийняті старшим державним виконавцем заходи у вигляді арешту майна втратили свою актуальність та є такими, що порушують його право власності на вільне розпорядження своїм майном, відстоювати яке він вимушений в судовому порядку.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, скаргу підтримує в повному обсязі, крім того просить стягнути з Конотопського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Сумській області 16 200 грн. витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката (а.с. 17, 23-25, 53).

Стягувач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Державний виконавець Конотопського МРВДВС ГТУЮ у Сумській області Громико О.В. в судовому засіданні проти заявлених вимог заперечує та пояснила, що діяла у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження». Оскільки, сукупний розмір заборгованості зі сплати аліментів перевищувала суму відповідних платежів за три місяці, керуючись ст. 56, 57 Закону України «Про виконавче провадження», 23.02.2018 року було винесена постанова про арешт майна боржника та винесено відповідну інформацію до Державних реєстрів. Відповідно п.7 ч. 4 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника. Іншого способу забезпечення виконання в подальшому рішень суду про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання дитини та дружини відсутній, а тому законних підстав для зняття арешту з майна боржника немає. В подальшому державний виконавець Конотопського МРВДВС ГТУЮ у Сумській області Громико О.В. надала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, проти вимог скаржника заперечує (а.с. 59).

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України Про виконавче провадження під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

В судовому засіданні встановлено, що на виконанні Конотопського МРВ ДВС ГТУЮ у Сумській області перебувають: виконавче провадження № 54667284 з примусового виконання виконавчого листа № 2/577/694/17, виданого 24.07.2017 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 750 грн., щомісяця, починаючи з 10.04.2017 року до досягнення сином повноліття або до зміни обставин та виконавче провадження № 54667164 з примусового виконання виконавчого листа № 2/577/693/17, виданого 06.09.2017 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на її утримання у розмірі 750 грн., щомісяця, починаючи з 10.04.2017 року до досягнення сином трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, станом на 23.02.2018 року сукупний розмір заборгованості зі сплати аліментів перевищував суму відповідних платежів за три місяці, згідно постанови ст. державного виконавця Конотопського МРВ ДВС ГТУЮ у Сумській області Громико О.В. від 23.02.2018 року накладено арешт на майно, що належить боржнику ОСОБА_1 та внесено відповідну інформацію до Державних реєстрів.

04.04.2019 року та 08.10.2019 року скаржник ОСОБА_1 звертався до ст. державного виконавця Конотопського МРВ ДВС ГТУЮ у Сумській області Громико О.В. з заявами про зняття арешту з належного йому майна.

22.04.2019 року та 15.10.2019 року Конотопським МРВ ДВС ГТУЮ у Сумській області скаржнику були надані відповіді про відсутність законних підстав для зняття арешту відповідно до вимог п. 7 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно відповідей на запити державного виконавця рухоме та нерухоме майно за боржником не зареєстроване, відомості про відкриті рахунки та про джерела доходів в Державній фіскальній службі України та Пенсійному фонді України відсутні.

Відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК україни власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Ст. 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

До передбачених законом обмежень у здійсненні права власності відносяться заходи примусового виконання судових рішень, які застосовуються в межах виконавчого провадження, в тому числі, арешт майна боржника, як складова звернення стягнення на майно боржника згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конститукцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В силу ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Арешт майна - тимчасове позбавлення власника права користування та розпорядження майном, тривалість якого встановлюється вповноваженою особою у спосіб, визначений законодавством.

Аналізуючи наведені норми законодавства, суд вважає, що накладення арешту на майно боржника є винятковим заходом обмеження права власності фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням.

Відповідно до п.7 ч.4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є, крім іншого, погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Таким чином, підставою для зняття арешту з майна боржника згідно п. 7 ч. 4 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження'' є одночасне настання двох юридичних фактів: 1) погашення заборгованості зі сплати періодичних платежів 2) можливість забезпечення виконання рішення в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Законодавець передбачив імперативний обов`язок державного виконавця зняти арешт з усього майна (коштів) боржника або його частини за настання вищезазначеного складу юридичних фактів.

Відповідно до ч.5 ст.13 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про зняття арешту виноситься виконавцем не пізніше наступного робочого дня після надходження до нього документів, що підтверджують наявність підстав, передбачених ч. 4 ст. 59 цього Закону, та надсилається в той самий день органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Як встановлено судом, заборгованість зі сплати аліментів боржника ОСОБА_1 перед стягувачем ОСОБА_2 на даний час відсутня, крім того, відповідно до постанов заступника начальника Конотопського МРВ ДВС ГТУЮ у Сумській області від 11.11.2019 року виконавчі провадження були завершені на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» та відповідно до ч. 3 ст. 37 цього Закону арешт з майна боржника був знятий.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення скарги.

Керуючись ст. 41 Конституції України, с. 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст. 1,37, 56, 59, 71, 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 447, 449 ЦПК України, суд

У ХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Громико Олени Валеріївни та зобов`язати старшого державного виконавця Конотопського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Громико Олени Валеріївни зняти арешт з нерухомого майна відповідно до положень частини 5 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Конотопського міськрайонного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

СуддяТ. А. Буток