Справа № 132/243/19
Провадження № 2/132/224/19
РІШЕННЯ

Іменем України

27.02.2019 Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Аліменко Ю.О.

секретаря Безулої К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка в позові вказує, що вона є власником житлового будинку, який розташований за адресою АДРЕСА_1 що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 23.12.2009 року.

В грудня 2017 року позивач зареєструвала у своєму будинку відповідача ОСОБА_2, який став проживати з її дочкою.

В лютому 2018 року відповідач зібрав свої речі та виїхав з будинку. З того часу відповідач не проживає в будинку, жодного разу там не появлявся, але до цього часу зареєстрований в ньому, добровільно знятися з реєстрації не бажає.

Відповідач не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію за адресою будинку, його особистих речей в будинку не має, його місце проживання та перебування невідоме.

Тому позивачка звернулася до суду із позовною заявою до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

В судове засідання позивачка не з'явилася, однак від неї надійшла заява, відповідно до якої просить суд розглядати справу без її участі, заявлені вимоги підтримує повністю. В разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, хоча про місце, час та дату судового засідання був повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади.

За вказаних обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити з таких підстав.

Так, позивачка є власником житлового будинку, який розташований за адресою АДРЕСА_1 що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 23.12.2009 року (а.с. 8, 11, 12).

В грудня 2017 року позивач зареєструвала у своєму будинку відповідача ОСОБА_2, який став проживати з її дочкою (а.с. 9-10).

В лютому 2018 року відповідач зібрав свої речі та виїхав з будинку. З того часу відповідач не проживає в будинку, жодного разу там не появлявся, але до цього часу зареєстрований в ньому, добровільно знятися з реєстрації не бажає.

Згідно акту обстеження житлово - побутових умов від 21.12.2018 року, встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрований в житловому будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та не проживає у ньому протягом тривалого часу (а.с. 6).

Згідно ч. 2 ст. 167 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України - власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім'ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час (Правова позиція ВСУ у справі №6-709цс1616 від листопада 2016 року).

Той факт, що відповідач не проживає в житловому будинку по АДРЕСА_1 підтверджується: актом обстеження житлово - побутових умов від 21.12.2018 року.

Окрім того, отримання такого рішення необхідне позивачці для зняття відповідача з реєстрації із належного їй будинку відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року.

Поважні причини відсутності відповідача в будинку, які перелічені в ст. 71 Житлового Кодексу України, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71, 72, 78, 107 Житлового кодексу України, ст. 321, 391 ЦК України, ст.ст. 12, 80, 81, 141, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задоволити.

Визнати ОСОБА_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, таким, що втратив право на користування житловим будинком за місцем реєстрації у зв'язку з його відсутністю в данному приміщенні понад 1 рік без поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ст. 354 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ст. 284 ЦПК України.

Суддя: