Справа №751/1049/19
Провадження №2-з/751/2/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

у складі: головуючого-судді Яременко І. В.

при секретарі Клименко К.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання договору дарування квартири недійсним,

ВСТАНОВИВ:

08.02.2019 ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в якому просить: визнати недійсним договір дарування квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_4

Ухвалою судді від 25.02.2019 року було відкрито провадження у справі та призначене підготовче судове засідання.

25.02.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення заявленого позову шляхом накладення арешту на АДРЕСА_2 Козацька у м. Чернігові, що належить ОСОБА_3 та заборони іншим особам вчиняти будь-які дії щодо квартири. Вимоги про забезпечення позову обґрунтовує тим, що невжиття заходів забезпечення позову надасть відповідачу можливість відчужити власне майно, що може ускладнити виконання рішення суду в подальшому.

За змістом ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову та матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання.

Забезпечення позову допускається якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, зокрема: накладення арешту на майно можливе лише в межах суми стягнення.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Так, метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження і реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого рішення, що повністю узгоджується з положеннями п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства про розгляді заяв про забезпечення позову».

При вирішенні питання про забезпечення позову у заявлений позивачем спосіб, суд здійснює оцінку обгрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обгрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, наявність звязку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги: чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, імовірність утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів правам та охоронюваним законом інтересам осіб, що не є учасниками даного процесу.

Виходячи з наведеного та зі змісту п.1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, суд вважає, що такий вид забезпечення позову як арешт майна не може бути застосований у даній справі, оскільки позивачем заявлені вимоги немайнового характеру (про визнання недійсним договору дарування квартири), та згідно з позовними вимогами, у разі їх задоволення у відповідачів не виникне обовязку передати майно у виді квартири АДРЕСА_3 Козацька у м. Чернігові позивачеві. Крім того, позивачем не наведено вмотивованого обґрунтування, що саме ці види заходу забезпечення позову необхідно вжити, та що невжиття таких заходів ускладнить або унеможливить виконання рішення суду; не зазначено, яким чином може сприяти виконанню рішення суду вказані заходи забезпечення позову; не зазначено обставини та не надано документи, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З обставин, викладених в заяві, суд не знаходить підстав для прийняття рішення про забезпечення позову відповідно до ст.151 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 151-153, 293 ЦПК України, враховуючи розяснення постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання договору дарування квартири недійсним відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І. В. Яременко