Постанова

Іменем України

25 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 336/2991/13-ц

провадження № 61-41073св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Сімоненко В. М.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 18 травня 2018 року у складі судді Кримської О. М.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2013 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 травня 2013 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивач не довів тих обставин, на які посилається, як на підставу своїх вимог, тому суд вважає вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором задоволенню не підлягають.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 18 травня 2018 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПАТ «Дельта Банк» на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 травня 2013 року на підставі пунктів 1, 2 частини другої статті 358 ЦПК України.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що сплив річного строку з дня складання повного тексту ухвали є підставою для відмови у відкритті провадження незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження. Причини пропуску позивачем ПАТ «Дельта Банк» строку на апеляційне оскарження рішення суду не мають правового значення при вирішенні питання про прийняття апеляційної скарги поданої після спливу одного року. На обставини непереборної сили представник позивача не посилається.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

ПАТ «Дельта Банк» у касаційній скарзі просить, посилаючись на порушення норм процесуального права, скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції, справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції було направлено не за належною адресою; в березні 2015 року у банку запроваджено тимчасову адміністрацію, що мало наслідком скорочення штату та контроль за справою був втрачений.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суд установив, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 травня 2013 року у позові ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовлено.

Представником ПАТ «Дельта Банк» копію рішення суду першої інстанції отримано 01 червня 2013 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 65).

Апеляційна скарга надіслана поштою 19 квітня 2018 року (а. с. 73).

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 27 квітня 2018 року апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» залишено без руху із наданням строку терміном десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для надання до суду апеляційної інстанції заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду із зазначенням поважних підстав для поновлення строку, а також доказів на підтвердження зазначених підстав.

14 травня 2018 року на адресу Апеляційного суду Запорізької області надійшло клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, в якому зазначено, що представник ПАТ «Дельта Банк» не був присутній під час проголошення оскаржуваного рішення, яке до теперішнього часу не отримано та про існування якого стало відомо лише 12 квітня 2018 року з Єдиного державного реєстру судових рішень. Також зазначено, що запровадження з 03 березня 2015 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Дельта Банк», і в подальшому процедури ліквідації ПАТ «Дельта Банк», потягнуло ряд перевірок та інвентаризацій кредитних справ, а також спричинило звільнення працівників та втрату документації банків та відсутність належного контролю за ходом здійснення контролю за досудовим, судовим та виконавчим провадженням, тому ПАТ «Дельта Банк» було позбавлено можливості здійснити відповідні дії щодо оскарження рішення.

Отже, з часу ухвалення рішення пройшло більше одного року.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складання повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Виходячи з наведеної норми слід дійти висновку, що сплив річного строку з дня складання повного тексту ухвали є підставою для відмови у відкритті провадження незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Згідно з частиною першою статті статтею 126 ЦПК України (у редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги) право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановленні державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Дія 97» проти України від 21 жовтня 2010 року).

Аналогічні правові висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах містяться в постанові Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 лютого 2019 року в справі № 361/161/13-ц (провадження № 61-37352сво18).

Встановивши, що ПАТ «Дельта Банк» пропустив річний строк звернення до суду з апеляційною скаргою, та врахувавши те, що причини пропуску позивачем строку на апеляційне оскарження рішення суду не мають правового значення при вирішенні питання про прийняття апеляційної скарги поданої після спливу одного року, а на обставини непереборної сили представник позивача не посилається, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Доводи касаційної скарги про те, що в березні 2015 року у банку запроваджено тимчасову адміністрацію, що мало наслідком скорочення штату та втрата контролю над справою не дають підстав для висновку про те, що ухвала суду апеляційної інстанції постановлена без додержання норм процесуального права.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 18 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров

В. М. Сімоненко