Єдиний унікальний номер № 616/5/19
Провадження № 2/616/68/19
„24 травня 2019 року Великобурлуцький районний суд
в складі головуючого - судді РИКОВА М.І.
за участю секретаря ШЕГДА В.М.,
розглянувши в залі суду в смт.Великий Бурлук справу за позовом першого заступника керівника Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області до ОСОБА_1 про визнання незаконними наказів, скасування реєстрації та витребування земельної ділянки,-
На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що ОСОБА_2 не мав законного права на отримання спірної земельної ділянки, оскільки він вже раніше таким правом скористався і отримував у власність земельну ділянку такого ж виду в межах норм безоплатної приватизації, площею 1,8238 га на території Шестаківської сільської ради Вовчанського району Харківської області, що мало місце 18.05.2017 р. (наказ № 8298-СГ). Право власності на земельну ділянку, площею 1,8238 га (кадастровий номер НОМЕР_2 ) було припинено на підставі договору купівлі продажу від 16 травня 2018 року, укладеного з ОСОБА_3 , про що відомості до реєстру було внесено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Гапон І.М.
Загинський О ОСОБА_4 О. 23 січня 2017 року вдруге подав до ГУ Держгеокадастру у Харківській області заяву, в якій просив надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 1,7943 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населеного пункту на території Підсереднянської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області та передати йому зазначену земельну ділянку у власність. В заяві відповідач вказав, що своїм правом на отримання земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства у межах норм, визначених ст.121 ЗК України, не скористався.
За результатами розгляду заяви ОСОБА_2 Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області 31 березня 2017 року прийнято наказ № 4955-СГ, яким ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою.
Отже, ОСОБА_2 на час отримання спірної земельної ділянки використав раніше своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання.
Позивач вказує, що ОСОБА_2 , всупереч вимог ст.ст.116, 118, 121 Земельного кодексу України, отримав у власність земельну ділянку площею 1,7943 га (кадастровий номер НОМЕР_1 ), розташованої за межами населених пунктів на території Підсереднянської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, як особа, яка вже використала своє право на отримання цього виду використання.
Позивач про розгляд даної справи був повідомлений належним чином, судову повістку отримав особисто 13.05.2019 р. (а.с.84), на адресу суду подано заяву про розгляд справи без участі позивача, зазначено, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять позов задовольнити.
Представник Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Павлюк В.О. в судове засідання не з`явився, належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. На адресу суду від представника надійшли письмові пояснення щодо позову в яких останній просить розглянути справу у відсутності представника Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (а.с.97-100).
Крім того, представник Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Павлюк В.О. в письмових поясненнях на позовну заяву зазначив, що відповідачем вже було реалізовано право безоплатної приватизації земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, передбачене ст.ст.116,118,121 ЗК України (Наказ Головного управління № 8298-СГ від 18.05.2017 року «Про затвердження документації із землеустрою та передачу земельної ділянки у власність»).
При цьому, у своїй заяві від 17.08.2017 року відповідач повторно зазначив, що своїм правом на отримання земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства у межах норм, визначених ст.121 ЗК України, не скористався.
Зазначено, що ОСОБА_2 міг і повинен був знати про те, що передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених Земельним кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання, що ставить його добросовісність під час набуття земельної ділянки у власність під обґрунтований сумнів.
Також, з огляду на положення ст.ст.118,186,186-1 ЗК України, Головне управління Держгеокадастру у Харківській області при розгляді заяв громадян про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, у подальшому, погодження та затвердження відповідної документації, не зобов`язане перевіряти використання чи не використання особою права безоплатної приватизації земельних ділянок у межах норм, передбачених ст.121 ЗК України, як і не зобов`язане перевіряти наявність або відсутність у особи вже зареєстрованого речового права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання не з`явилася з невідомих суду причин, у встановлений судом строк належним чином був повідомлений про розгляд справи, згідно до п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України (а.с.43), судові повістки отримував особисто тричі, що підтверджено відмітками в рекомендованих повідомленнях про вручення поштових відправлень (а.с.62,74,86). На адресу суду відзиву на позовну заяву не надав, клопотань та заяв від ОСОБА_2 не надходило.
Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК неявка у судове засідання будь -якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
На підставі ухвали Великобурлуцького районного суду Харківської області від 24 травня 2019 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст.280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.3 ст.116 Земельного Кодексу України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: а)приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної у комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
Згідно з ч.4 ст.116 Земельного Кодексу України, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадянам у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання.
Відповідно до п.б ч.1 ст.121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 23 січня 2017 року звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області з проханням надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 1,7943 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Підсереднянської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області. Також, у поданій заяві ОСОБА_2 вказав, що правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства він не скористався (а.с.21).
Наказом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 31.03.2017 № 4955-СГ надано ОСОБА_2 дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність із земель сільськогосподарського призначення державної власності з місцем розташування об`єкта землеустрою: за межами населених пунктів на території Підсереднянської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області (а.с.18).
Як вбачається із копії Наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 18.05.2017 № 8298-СГ вже було передано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку із земель сільськогосподарського призначення державної власності з місцем розташування об`єкта землеустрою: за межами населених пунктів на території Шестаківської сільської ради Вовчанського району Харківської області, розмір ділянки 1,8238 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства (а.с.16-17).
ОСОБА_2 , будучи власником спірної земельної ділянки, на підставі договору купівлі-продажу від 16.05.2018 відчужив її на користь ОСОБА_3 , що підтверджується наявним в матеріалах справи договором купівлі продажу від 16 травня 2018 року (а.с.30-33).
Згідно ч.1 ст.15-1 ЗК України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить, зокрема, розпорядження землями державної власності в межах, визначених Земельним кодексом.
Відповідно до ч.4 ст.122 ЗК України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.
Відповідно до Положення про Головне управління Держгеокадастру в Харківській області, затвердженого Наказом Держгеокадастру від 17.11.2016 № 308 Про затвердження положень про територіальні органи Держгеокадастру, вказаний орган розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.
Крім того, відповідно до зазначеного положення Головне управління Держгеокадастру в області здійснює державний нагляд (контроль) в агропромисловому комплексі у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, в тому числі за: веденням державного обліку і реєстрації земель, достовірністю інформації про наявність та використання земель; дотриманням вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових договорів, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок; дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю.
Згідно ч.1 ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.
Відповідно до ч.1 ст.393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.
Таким чином, Головне управління Держгеокадастру в Харківській області, окрім повноважень щодо розпорядження земельними ділянками має повноваження контролю, щодо дотримання вимог законодавства, зокрема, при передачі у власність земельних ділянок.
Як вбачається з матеріалів справи, станом на 23.01.2017 р., тобто день звернення з приводу набуття у власність земельної ділянки, площею 1,7943 га з кадастровим номером НОМЕР_1 , ОСОБА_2 вже звертався із аналогічною заявою та 18.05.2017 року набув у власність земельну ділянку, площею 1,8238 га з кадастровим номером НОМЕР_6 001: НОМЕР_7 ), а отже скористався своїм правом, передбаченим ст.116 ЗК України повторно, з порушенням визначеного земельним законодавством порядку.
Відповідачем не надано жодних доказів, які б свідчили, про наявність у ОСОБА_2 права на повторну безоплатну приватизацію спірної земельної ділянки.
Крім того, відповідно до ст.ст. 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки, виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
Згідно ч.1,2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підп."а" п.2 ч.6 ст.37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.
Відповідно до п.п. 47, 52 «Порядку ведення Державного реєстру прав на нерухоме майно», затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 26.10.2011 № 1141, для внесення змін до записів Державного реєстру прав, внесення записів про скасування державної реєстрації прав, записів про скасування рішення про відмову в державній реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав обов`язково зазначається індексний номер рішення. У разі коли внесення записів про скасування державної реєстрації прав здійснюється щодо державної реєстрації прав, у результаті якої закрито розділ Державного реєстру прав та реєстраційну справу, в Державному реєстрі прав проставляється відмітка про скасування державної реєстрації прав і відкривається закритий розділ Державного реєстру прав та відповідна реєстраційна справа.
Щодо позовної вимоги про скасування в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно запису № 38056516 від 10.11.2017 року про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку загальною площею 1,7943 га (кадастровий номер НОМЕР_1 ), суд приходить до висновку про її обґрунтованість, виходячи із такого.
Пунктом 1 ч 1 ст.1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закону) визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до п.2 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.
Державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зміцнення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником; під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру - відповідно до ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Згідно ч.1 ст.11 Закону Державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.
Статтею 18 Закону визначений порядок проведення реєстрації речових прав, який складається, зокрема, з: прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав).
Частиною 2 ст.26 цього Закону встановлено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.
Тобто, діючим законодавством визначено, що скасування запису про реєстрацію права власності можливе лише у випадку скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності.
Відповідно до ч.6 ст.16 Закону України «Про державний земельний кадастр» кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.
У відповідності до ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.
Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків.
Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Вирішуючи позовну вимогу щодо витребування у ОСОБА_2 на користь держави земельної ділянки площею 1,7943 га з кадастровим номером НОМЕР_8 000:0322, суд приходить до висновку про її обґрунтованість, виходячи із такого.
Статтями 317, 319 ЦК України передбачено, що саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.
Як встановлено ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, та вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до закріпленого у ст.387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.
У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача, з підстав, передбачених ч.1 ст.388 ЦК України. За змістом зазначеної норми випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежене й можливі, у тому числі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею.
Згідно з приписами ст.13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
В даному випадку, спірна земельна ділянка вибула з державної власності протиправно, поза волею Українського народу та територіальної громади Підсереднянської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, а тому існують всі правові підстави для витребування спірної земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 з незаконного володіння (власності) відповідача ОСОБА_2 на користь держави, на підставі ст.ст. 388, 396 Цивільного кодексу України.
Відтак, здійснення Головним управління Держгеокадастру у Харківській області права власності, зокрема розпорядження майном не у спосіб та поза межами повноважень, передбачених законом, не може оцінюватися як правомірне вираження волі з боку держави.
Згідно ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
На підставі наведеного, даючи оцінку наданим доказам по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Згідно ст.141 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір» суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі.
Керуючись ст.19 Конституції України, 116, 122, 141, 149, 152 ЗК України, ст.ст. ст.ст.174, 203, 210, 215, 216,321,330,387,388 ЦК України, ст.ст.12,81 ,141, 158, 258 - 265, 280 - 282 ЦПК України, суд,-
Позов першого заступника керівника Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області до ОСОБА_1 про визнання незаконними наказів, скасування реєстрації та витребування земельної ділянки - задовольнити.
Визнати незаконним та скасувати наказ Головного Управління Держгеокадастру у Харківській області № 4955-СГ від 31.03.2017 року «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою», яким ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Підсереднянської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області, орієнтований розмір земельної ділянки 1,7943 га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.
Витребувати у ОСОБА_2 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_9 ) на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області земельну ділянку, площею 1,7943 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населених пунктів на території Підсереднянської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Великобурлуцький районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: Чугуївська місцева прокуратура Харківської області, вул. Харківська, буд 98, м. Чугуїв, Харківська область.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_9 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлено та підписано 24 травня 2019 року.

Головуючий Суддя Великобурлуцького районного суду

Харківської області М.І.РИКОВ