Номер справи 623/2779/19
Номер провадження 2/623/742/2019
РІШЕННЯ

іменем України

29 листопада 2019 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого - судді Винниченка П.П.

з участю: секретаря - Ардашевої Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізюмі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Ізюмської міської ради, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Ізюмської міської ради, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначила, що 21 грудня 2005 року одружилась з відповідачем. ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась донька - ОСОБА_3 . Сімейне життя з відповідачем не склалося, мешкають окремо з 2006 року. 11 березня 2011 року шлюб було розірвано. Донька мешкає зі нею та знаходиться на її утриманні. 18 січня 2007 року Ізюмським міськрайонним судом видано виконавчий лист про стягнення аліментів з відповідача. Фактично з моменту народження доньки ОСОБА_2 не цікавився нею. Останній раз бачив доньку два роки тому. 18 липня 2015 року позивач одружилась вдруге і змінила прізвище на ОСОБА_1 . Відповідно інформації Ізюмської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 5 донька мешкає з позивачем, яка займається її вихованням та утриманням. Є всі належні умови для розвитку доньки. Відповідач участі в утриманні доньки ОСОБА_3 не приймає. Матеріальну допомогу їй не надає. Згідно розрахунку ВДВС заборгованість по стягненню аліментів з ОСОБА_2 станом на 01.06.2019 року становить 14900,99 грн. Батько з донькою не спілкується, не цікавиться її життям та розвитком, не приймає участі в її вихованні. Просила ухвалити рішення про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та стягнути з відповідача судовий збір.

До судового засідання позивач не з`явилася, її інтереси представляла адвокат.

Відповідно поданої письмової заяви представника позивача, наявної в матеріалах справи, просить розгляд справи провести за відсутності позивача та її, позовні вимоги підтримали і повному обсязі.

Відповідач в судове засідання також не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить зворотне поштове повідомлення, наявне в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 130 ЦПК України.

До судового засідання представник третьої особи також не з`явився, однак відповідно поданої письмової заяви просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Судом встановлено, що 24 грудня 2005 року позивач ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_2 , який був зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області, про що зроблено актовий запис № 368. (а.с.10).

Від даного шлюбу народилась донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_1 , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції у Харківській області 10.03.2006 р. (а.с.11).

24 квітня 2015 року позивач шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу Серія НОМЕР_2 . (а.с.12).

18 липня 2015 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_7 , який був зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, про що зроблено актовий запис № 167, та замінила прізвище на ОСОБА_1 . (а.с.9).

Відповідно інформації Ізюмської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 5 підтверджується, що батько учениці 7-Б класу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , 1989 р.н. не бере участі у вихованні доньки. За період навчання ОСОБА_3 в ІЗОШ № 5 навчанням та вихованням дівчинки не цікавився, батьківські збори не відвідував, з вчителем не спілкувався. Вихованням та утриманням дитини займається її мати, ОСОБА_1 . Сім`я мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Вдома створені всі умови для навчання та виховання учениці. ОСОБА_3 - старанна і вихована дівчинка, приймає участь у житті школи та класу. (а.с.15).

Згідно розрахунку, наданого Міжрайонним відділом державної виконавчої служби по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та Ізюм, заборгованість по стягненню аліментів з ОСОБА_2 станом на 01 червня 2019 року становить 14900,99 грн. (а.с.14).

ОСОБА_2 з донькою не спілкується, не цікавиться її життям та розвитком. Не приймає участі в вихованні доньки ОСОБА_3 .

Згідно висновку органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Ізюмської міської ради від 01.11.2019 року за № 4143 встановлено, що позивач ОСОБА_1 зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею мешкають: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , донька ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та чоловік ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Відповідно до акту обстеження умов проживання від 27.08.2019 р. санітарно-побутові умови задовільні, для дитини створені всі необхідні умови для навчання, розвитку та відпочинку. Відповідно до довідки Ізюмської ЗОШ № 5, де навчається ОСОБА_3 , батько дитини не приймає участі у житті та вихованні доньки, не спілкується з вчителями, не цікавиться навчанням та шкільним життям дитини, батьківські збори не відвідує. Вихованням та утриманням доньки займається мати, вона приділяє значну увагу навчанню доньки, приходить до школи та підтримує постійний зв`язок з класним керівником. Батько дитини на засідання комісії не з`явився вдруге, хоча про дату та час її проведення був повідомлений належним чином. Під час виїзду на обстеження умов проживання батька 23.08.2019 р. двері не відчинили. При повторному обстеженні умов проживання батька 29.08.2019 р . вдалося з`ясувати, що ОСОБА_2 , зі слів його матері, ОСОБА_12 , за даною адресою не мешкає та зв`язку з ним не має. ОСОБА_2 має заборгованість по стягненню аліментів. Враховуючи вищевикладене, в інтересах малолітньої дитини, вважають за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , відносно його малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в зв`язку з тим, що він ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків.

Згідно ч. 2, 5 ст. 150, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно вимог ч. 1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановлене законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини. Батьки або особи, що їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя та праці.

За правилами ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Відповідно до роз`яснень пунктів 15,16,18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Таким чином, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 10, 12, 200, 206, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст. 150, 155, 164 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , уродженця м. Ізюм Харківської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , батьківських прав відносно доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відомості про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , внести в актовий запис про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , № 103 від 10 березня 2006 року, виконаний в Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, в графу відомості про батька.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Головуючий суддя П. П. Винниченко