Постанова

Іменем України

13 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 725/4617/16-ц

провадження № 61-30061св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.

суддів: Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В. Сердюка В. В., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: кредитна спілка «Рідне коло» в особі ліквідаційної комісії, Шкрумеляк Ігор Васильович,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 11 вересня 2017 року у складі колегії суддів: Одинака О. О., Кулянди М. І., Половінкіної Н. Ю.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до кредитної спілки «Рідне коло» в особі ліквідаційної комісії, ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення ліквідаційної комісії.

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до кредитної спілки «Рідне коло» (далі - КС «Рідне коло») в особі ліквідаційної комісії, Шкрумеляка І. В. про визнання недійсним рішення ліквідаційної комісії.

В обґрунтування позову вказувала, що вона є членом КС «Рідне коло», з якою 31 січня 2013 року уклала договір про залучення внеску члена кредитної спілки на депозитний рахунок зі строком дії до 31 березня 2014 року, за умовами якого внесла на депозитний рахунок спілки кошти у розмірі 45 000 грн.

Зазначала, що згідно договору про відступлення права вимоги від 05 травня 2014 року їй належить право вимоги до КС «Рідне коло» на кошти у розмірі 123 782,22 грн, у тому числі 121 289,86 грн - сума вкладу та 2 492,26 грн - проценти за договором від 28 лютого 2013 року про залучення внеску її сестри, члена кредитної спілки, ОСОБА_3 .

Неповернення КС «Рідне коло» вкладів за вказаними договорами спонукало її звернутись до суду із позовом про стягнення заборгованості. Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 01 липня 2014 року стягнуто з кредитної спілки на користь ОСОБА_1 заборгованість за договорами про залучення коштів на депозитний рахунок на загальну суму 230 542,71 грн. Ухвалою суду від 04 червня 2014 року у вказаній справі вжито заходи забезпечення позову та накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, а також грошові кошти, які належать КС «Рідне коло» у межах суми заявлених позовних вимог, а саме - 230 542,71 грн.

Водночас, 31 травня 2014 року відбулися загальні збори членів КС «Рідне коло», на яких було прийнято рішення про припинення діяльності шляхом ліквідації, утворення ліквідаційної комісії, а також визначено термін у два місяці для звернення кредиторів з вимогами про повернення своїх вкладів.

12 червня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до голови ліквідаційної комісії КС «Рідне коло» з заявою-вимогою про повернення коштів у розмірі 239 849,36 грн за вкладами по договору від 31 січня 2013 року та від 28 лютого 2013 року.

У ході примусового виконання виконавчого листа, виданого Першотравневим районним судом м. Чернівці 17 липня 2014 року позивачу стало відомо, що на момент відкриття ліквідаційної процедури КС «Рідне коло» на праві власності належало нерухоме майно: приміщення 7-1-7-6, площею 67,10 кв. м по АДРЕСА_1 . Рішенням ліквідаційної комісії КС «Рідне коло» в складі п`яти осіб, оформленим протоколом засідання ліквідаційної комісії № 3-06/14 від 17 червня 2014 року було прийнято рішення про передачу ОСОБА_2 зазначених вище приміщень з метою проведення із ним розрахунку. 18 червня 2014 року приміщення були продані спілкою ОСОБА_2 шляхом укладення відповідного договору купівлі-продажу.

Посилаючись на незаконність цього рішення та порушення її прав як члена КС «Рідне коло» на отримання коштів за вкладом на депозитний рахунок спілки за рахунок належного спілці майна в порядку черговості, визначеної законом, та пропорційно вимогам всіх кредиторів другої черги, ОСОБА_1 просила позов задовольнити.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 07 липня 2017 року у складі судді Стоцької Л. А. у задоволенні позову відмовлено.

Рішення місцевого суду мотивоване тим, що станом на момент прийняття ліквідаційною комісією оскаржуваного рішення у відповідному державному реєстрі була відсутня реєстрація обтяжень щодо нерухомого майна КС «Рідне коло». Крім цього, ОСОБА_2 є кредитором кредитної спілки, вимоги якого забезпечені іпотекою та він, як і позивач, належить до другої черги кредиторів. Крім Закону України «Про кредитні спілки», правовідносини між ОСОБА_2 та КС «Рідне коло» також регулюються положенням Закону України «Про іпотеку».

Рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 11 вересня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 07 липня 2017 року скасовано.

Позов ОСОБА_1 до КС «Рідне коло» в особі ліквідаційної комісії, ОСОБА_2 задоволено.

Визнано недійсним рішення ліквідаційної комісії КС «Рідне коло» від 17 червня 2014 року, оформлене протоколом засідання ліквідаційної комісії КС «Рідне коло» № 3-06/14 про проведення розрахунку з ОСОБА_2 шляхом передачі йому в рахунок заборгованості, яка становить 585 095 грн, нерухомого майна, яке знаходиться по АДРЕСА_1 та належить на праві приватної власності КС «Рідне коло».

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що оскаржуване рішення ліквідаційної комісії КС «Рідне коло» не стосується вимог ОСОБА_2 щодо погашення боргу за договором позики, а ОСОБА_2 , в свою чергу, не є членом спілки та відомості про нього відсутні у реєстрі вкладників. Крім цього, рішення ліквідаційної комісії приймалось за наявності накладеного ухвалою судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 04 червня 2014 року в порядку забезпечення позову арешту на рухоме та нерухоме майно, а також грошові кошти, що належать кредитній спілці у межах суми заявлених ОСОБА_1 позовних вимог.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У жовтні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою на рішення суду апеляційної інстанції звернувся ОСОБА_2 , в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення місцевого суду.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 жовтня 2017 року за вказаною касаційною скаргою було відкрито касаційне провадження.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон від 03 жовтня 2017 року), за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону від 03 жовтня 2017 року касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно підпунктів 2.3.2, 2.3.4, 2.3.13, 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, зі змінами та доповненнями, постанови Пленуму Верховного Суду від 24 травня 2019 року № 8 «Про здійснення правосуддя у Верховному Суді» та рішення зборів суддів Касаційного цивільного суду від 28 травня 2019 року № 7 «Про заходи, спрямовані на своєчасний розгляд справ і їх вирішення у розумні строки» у зазначеній справі призначено повторний автоматизований розподіл.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

У відповідності до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

12 червня 2019 року справу розподілено колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в складі Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Фаловської І. М.

Ухвалою Верховного Суду від 31 жовтня 2019 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження колегією в складі п`яти суддів.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 листопада 2019 року визначено склад колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду для розгляду справи: Грушицький А. І. (суддя-доповідач), Висоцька В. С., Литвиненко І. В., Сердюк В. В., Фаловська І. М.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі заявник посилається на помилковість висновку суду апеляційної інстанції стосовно того, що рішення ліквідаційної комісії КС «Рідне коло» від 17 червня 2014 року не стосувалось його вимог щодо погашення боргу за договором позики. Так, оскільки між ОСОБА_2 та кредитною спілкою існували боргові зобов`язання, спірним рішенням ліквідаційної комісії було вирішено провести розрахунок з ОСОБА_2 .

Заявник зазначає, що він є кредитором КС «Рідне коло», вимоги якого забезпечені іпотекою, а тому він, так само як і позивач, належить до другої черги кредиторів кредитної спілки.

Доводом касаційної скарги є також те, що при ухваленні оскаржуваного рішення апеляційний суд не звернув увагу, що на момент прийняття спірного рішення посадовим особам КС «Рідне коло» не було відомо про накладений арешт.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

У листопаді 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшло заперечення на касаційну скаргу від ОСОБА_1 із посиланням на необґрунтованість доводів касаційної скарги та відсутність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, ухваленого у відповідності до вимог чинного законодавства. ОСОБА_1 звертає увагу, що ОСОБА_2 не був членом кредитної спілки, не вносив кошти на депозитний рахунок, а тому, відповідно, не має права на виплату йому заборгованості шляхом передачі нерухомого майна.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

31 січня 2013 року між ОСОБА_1 як членом КС «Рідне коло» та кредитною спілкою було укладено договір № 1516 про залучення внеску члена кредитної спілки на депозитний рахунок зі строком дії з 31 січня 2013 року по 31 березня 2014 року, на виконання якого вона внесла на депозитний рахунок спілки кошти у розмірі 45 000 грн.

Згідно договору про відступлення права вимоги від 05 травня 2014 року ОСОБА_1 також набула право вимоги до КС «Рідне коло» на кошти в сумі 123 782,22 грн за договором від 28 лютого 2013 року про залучення внеску члена кредитної спілки ОСОБА_3 № 1531.

Згідно з протоколом загальних зборів членів КС «Рідне коло» № 9 від 31 травня 2014 року загальними зборами прийнято рішення про припинення діяльності кредитної спілки та встановлено двомісячний строк для звернення кредиторів до спілки з вимогами про повернення своїх вкладів з дня опублікування відповідного оголошення у спеціалізованих друкованих засобах масової інформації.

Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 04 червня 2014 року в порядку забезпечення позову було накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, а також грошові кошти, що належать КС «Рідне коло» у межах суми заявлених ОСОБА_1 позовних вимог, а саме: 230 542,71 грн.

Постановою державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Чернівецького МУЮ від 06 червня 2014 року відкрито виконавче провадження про примусове виконання вищевказаної ухвали Першотравневого районного суду міста Чернівці.

Рішенням Першотравневого районного суду міста Чернівці від 01 липня 2014 року у цивільній справі № 725/2925/14-ц стягнуто з КС «Рідне коло» на користь ОСОБА_1 суму коштів за договором про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок № 1516 від 31 січня 2013 року у розмірі 103 005,82 грн, а також 3 399,19 грн інфляційних втрат та 355,58 грн - трьох процентів річних, стягнуто суму коштів за договором від 05 травня 2014 року про відступлення права вимоги за договором № 1531 від 28 лютого 2013 року про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок у розмірі 121 289,86 грн та 2 492,26 грн - трьох процентів річних.

26 грудня 2012 року між ОСОБА_2 та КС «Рідне коло» було укладено договір позики грошей, відповідно до якого ОСОБА_2 позичив, а ОСОБА_5 , як представник КС «Рідне коло», отримав грошові кошти у розмірі 399 500 грн, що становило 50 000 дол. США, які кредитна спілка зобов`язалася повернути до 01 листопада 2013 року.

28 грудня 2012 року між ОСОБА_2 та КС «Рідне коло» укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки нерухомого майна, згідно якого іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю в якості забезпечення виконання зобов`язань за договором позики поділене в натурі нерухоме майно, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Згідно з протоколом засідання ліквідаційної комісії КС «Рідне коло» № 3-06/14 від 17 червня 2014 року вирішено провести розрахунок з ОСОБА_2 шляхом передачі йому в рахунок заборгованості, яка становить 585 095 грн нерухоме майно, яке знаходиться по АДРЕСА_1 та належить КС «Рідне коло» на праві власності.

18 червня 2014 року між ОСОБА_2 та КС «Рідне коло» укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна по АДРЕСА_1 .

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 червня 2016 року, яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 19 жовтня 2016 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 березня 2017 року, визнано недійсним договір купівлі-продажу від 18 червня 2014 року нежитлового приміщення в будинку АДРЕСА_1 , укладений між КС «Рідне коло» та ОСОБА_2 .

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

У статті 1 Закону України «Про кредитні спілки» зазначено, що кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об`єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків кредитної спілки.

Відповідно до частини третьої статті 3 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка може укладати від свого імені договори та інші угоди, які не суперечать цьому Закону, іншим нормативно-правовим актам та статуту кредитної спілки, набувати майнові та немайнові права, мати обов`язки, що випливають із законодавства України та укладених кредитною спілкою угод, бути позивачем і відповідачем у судах.

Згідно з частиною першою статті 23 Закону України «Про кредитні спілки» внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності.

Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами (абзац 3 частини другої статті 23 Закону України «Про кредитні спілки»).

У відповідності до частини п`ятої статті 9 Закону України «Про кредитні спілки» при ліквідації платоспроможної кредитної спілки вимоги її кредиторів задовольняються у такій черговості:

1) у першу чергу задовольняються вимоги працівників кредитної спілки та членів ліквідаційної комісії, пов`язані з трудовими відносинами, та вимоги щодо сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування;

2) у другу чергу задовольняються вимоги за вкладами членів кредитної спілки на депозитних рахунках та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом;

3) у третю чергу задовольняються вимоги щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів);

4) у четверту чергу задовольняються всі інші вимоги.

Підставою звернення ОСОБА_1 із цим позовом до суду є порушення оспорюваним рішенням загальних зборів членів КС «Рідне коло» її права на одержання грошових коштів, залучених нею на депозитний рахунок як внесок (вклад) члена профспілки за умовами відповідного договору від 31 січня 2013 року та грошових коштів, залучених іншим членом кредитної спілки - ОСОБА_3 , право вимоги яких до позивача перейшло за умовами договору від 05 травня 2014 року про відступлення права вимоги.

При цьому існування порушеного права ОСОБА_1 встановлено рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 червня 2016 року, залишеним без змін судами апеляційної та касаційної інстанцій, а тому, з урахуванням положень частини четвертої статті 82 ЦПК України, є обставиною, що не потребує доказування.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, апеляційний суд дослідив зміст протоколу засідання КС «Рідне коло» № 3-06/14 (т. 1 а. с. 122) від 17 червня 2014 року та встановив, що на засіданні було вирішено провести розрахунок з ОСОБА_2 , у зв`язку із його зверненням до ліквідаційної комісії з претензією про оплату йому заборгованості за договором про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 26 грудня 2012 року № 1505 у розмірі 585 095 грн.

Разом із цим, членство ОСОБА_2 у кредитній спілці ним не доведено, та відповідних доказів вказаної обставини матеріали справи не містять.

Колегія суддів зазначає, що факт існування грошового зобов`язання кредитної спілки перед ОСОБА_2 , що забезпечене іпотекою, на яке посилається заявник у касаційній скарзі не є визначальним при вирішенні даного спору, оскільки оскаржуване рішення КС «Рідне коло» спрямоване на розрахунок зі ОСОБА_2 , як членом кредитної спілки, членство якого при цьому належними та допустимим доказами не підтверджено.

Виходячи з викладеного та з урахуванням того, що рішення ліквідаційної комісії КС «Рідне коло» № 3-06/14 від 17 червня 2014 року про передачу ОСОБА_2 нерухомого майна приймалося також за наявності забезпечення позову, про що було відомо членам комісії (що встановлено рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 червня 2016 року), апеляційний суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення позовних вимог.

Аргументи касаційної скарги не спростовують висновку суду апеляційної інстанції, обґрунтовано викладеного у мотивувальній частині рішення, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновком суду щодо їх оцінки.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевказане, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 11 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В. С. Висоцька А. І. Грушицький
І. В. Литвиненко В. В. Сердюк
І. М. Фаловська