Ухвала

01 березня 2019 року

м. Київ

справа № 760/14508/15-ц

провадження № 61-3576ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 грудня 2018 року у справі за позовом ТОВ «Українська боргова компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

АналізЄдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що у серпні 2015 року ТОВ «Українська боргова компанія» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Українська боргова компанія» заборгованість станом на 20 липня 2015 року за комплексним договором № 2/1616809 від 12 серпня 2013 року у розмірі 73 002,51 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 03 грудня 2018 року заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року скасовано. Позов ТОВ «Українська боргова компанія» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Українська боргова компанія» заборгованість за комплексним кредитним договором № 2/1616809 від 12 серпня 2013 року в сумі 67 176,49 грн, яка складається із 46 265,73 грн - заборгованості за кредитом, 1 134,94 грн -заборгованості по процентам за користування кредитними коштами, 18 420,03 грн - пені за прострочення сплати кредиту та процентів за користування кредитними коштами, 1 355,79 грн - 3% річних від простроченої суми. В іншій частині вимог ТОВ «Українська боргова компанія» відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

19 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року та постанову апеляційного суду Київської області від Київського апеляційного суду від 03 грудня 2018 року. Посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати заочне рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ТОВ «Українська боргова компанія» або передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої, частини дев'ятої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову у справі № 760/14508/15-ц становить 73 002,51 грн та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто справа № 760/14508/15-ц є малозначною в силу вимог закону.

ОСОБА_1 у касаційній скарзі вказує, що справа має для неї виняткове значення, оскільки сума заборгованості, що підлягає стягненню, перевищує 10 мінімальних заробітних плат. Посилаючись на скрутне матеріальне становище, зазначає, що не має будь-якого нерухомого чи рухомого майна та отримує невелику заробітну плату. Довідку про доходи на момент подачі касаційної скарги немає можливості надати у зв'язку з відпусткою бухгалтера.

Проте ОСОБА_1 не обґрунтовує, в чому проявляється виняткове значення цієї справи та не надає будь-яких доказів. Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженими судовими рішеннямм. І, відповідно, не свідчить, що справа має для відповідача виняткове значення.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими, ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, оскаржувані рішення ухвалені у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга ОСОБА_1 подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 грудня 2018 року у справі за позовом ТОВ «Українська боргова компанія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат