465/7961/18
2/465/1783/19
про відвід судді
12.11.2019 року м. Львів
Франківський районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді - Кузь В.Я.
при секретарі - Янковської С.Ю.
за участю адвоката Квака В.В.
в ході розгляду у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в м. Львові цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЕЛІЗ КОСМЕТІКС» та третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЕЛІЗ КОСМЕТІКС» про зобовязання відповідача припинити трудові відносини та здійснити виплату заборгованості по заробітній платі , -
В С Т А Н О В И В:
28 грудня 2018 року позивач звернувся до Франківського районного суду м. Львова з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЕЛІЗ КОСМЕТІКС» та третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЕЛІЗ КОСМЕТІКС» про зобовязання відповідача припинити трудові відносини та здійснити виплату заборгованості по заробітній платі.
Відповідно до ухвали судді від 04 січня 2019 року прозовну заяву залишено без руху, узвязку з невідповідністю позовної заяви вимогам процесуального кодексу України. Підстави такого рішення викладені в ухвалі ( ас. 23 - 24).
Відповідно до заяви позивача від 05 лютого 2019 року, позивач надав заяву яка за змістом є аналізом ухвали , проте не дослухався до вимог суду, щодо усунення її недоліків. ( ас. 25).
Відповідно до ухвали від 12 лютого 2019 року, після зясування відсутності обставин, які б перешкоджали суду прийняти справу до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд , з урахуванням завантаженості головуючого, на 13 березня 2019 року, яке було перенесено із за постановлення судом ухвали про повторне залишення позовної заяви без руху та зобовязано позивача, в судовому засіданні, надати правовстановлюючі документи, які б підтверджували неявність трудових відносин позивача з відповідачем ( ас. 35 37 ) а також надання позивачу можливості скористатися правовою допомогою.
10 квітня 2019 року позивач ухвали суду в черговий раз не виконав, подав заяву, якою продовджив оцінку судового рішення .
Наступне судове засідання призначено судом з урахуванням відпустки головуючого та завантаженості в інших судових процессах.
В черговому судовому засіданні від 18 вересня 2019 року позивач прибув з адвокатом, проте оригіналів не представив, у звязку з чим, суд повторно зобовязав позивача представити оригінали документів, які б підтверджували підставність звернення до суду за захистом права..
У данному судовому засіданні позивачу звернуто увагу на нетактовну поведінку в ході судового засідання, а адвокатом заявлено клопотання про перенесення слухання справи для подачі оригіналів документів.
20 вересня 2019 року позивачем подано заяву про відвід судді.
В чергове судове засіданні від 12 листопада 2019 року позивач не прибув, як повідомив адвокат, його довіритель влаштувався на новее місце роботи, а відтак не може прибути. Заяву про відвід підтримав.
Відповідач та третя особа, які викликалися судом за адресами, що зазначені позивачем в судове засідання не прибули, підтверджень про належність їх повідомлення про судове засідання у суду не має.
Адвокат підтримуючи заяву про відвід судді навів ті ж підстави, що викладені у письмовій заяві.
Вирішуючи питання відводу з підстав викладених у заяві, суд бере до уваги, що обставини на які покликається заявник, йому були відомі і в попередніх судових засіданнях, проте відводу головуючому позивач, як і його представник - адвокат Квак В.В. не заявили. Заяву подали між судовими засіданнями.
Отже, права позивача щодо своєчасного розгляду його справи, суддя Кузь В.Я не порушував. У той же час, суд визнає сатисфакцією, що справа дійсно слухається довший час, проте, такий строк виправданий складністю справи та вжиттям судом відповідних процесуальних заходів, передбачених статями 196, 198, 200 ЦПК Ураїни щодо розгляду справи за принципом повного, всебічного і об`єктивного розгляду.
За таких обставин, суд визнає подачу заяви про відвід судді, як зловживання стороною процесу своїми процесуальними правами, разом з тим, враховуючи вимоги ст.. 39 ЦПК України, вважає таку заяву, що подана у виняткових випадках, а тому підлягає розгляду з метою запобігти можливості стороні позивача зловживати своїми процесуальними правами й надалі.
Під час розгляду заяви ОСОБА_1 про відвід судді, суд приходить до висновку про відсутність таких підстав, однак враховуючи вимоги ч. 3 ст. 40 ЦПК України, у такому випадку рішення повинно прийматися суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, а провадження у справі зупиняється.
Проте, в ході вивчення питань наявності підстав для відводу судді, суд приходить до висновку про доцільність , щоб головуючий заявив самовідвід, у зв`язку з чим, як головуючий судя, заявляю самовідвід у розгляді даної справи.
Приймаючи дане рішення зважаю на вимоги п. 5 ч. 1 ст..36 ЦПК України, згідно якої, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.
Зважаючи на твердження та поведінку позивача ОСОБА_1 , а рівно й його адвоката Квака В.В., яка явно спрямована на провокування головуючого судді Кузя В.Я., а також в силу вимог ч. 1 ст. 39 ЦПК України, визнаю сатисфакцією, що дана обставина є саме тими іншими обставинами, які у подальшому викликатимуть сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.
При цьому, відхиляю будь - які твердження сторони щодо упередженості чи необ`єктивності судді у розгляді даної справи починаючи з часу відкриття провадження і до розгляду вказаної заяви, будь якої зацікавленості, чи здійснення дій на затягування розгляду справи та надання можливості відповідачу вчиняти дії по відношенню до спірних питань, як це відображено у заяві про відвід судді, вважаю такі безпідставними.
Приймаючи рішення щодо задоволення заяви про самовідвід, зважаю також, що відповідно до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи у тому випадку коли, у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Недотримання судом зазначених положень означає в принципі порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що ратифікована Україною, і такі обставини знайшли своє підтвердження в ряді рішень Європейського Суду з прав людини, та самі по собі є обов`язкові для врахування судами України.
При цьому враховую також практику Європейського Суду з прав людини, що знайшла своє висвітлення у справі Golder v. United Kingdom від 21.02.1975 року, згідно якої, право на суд не є абсолютним, то воно може бути обмеженим особливо щодо умов
прийнятності скарг, у тому числі й на дії судді, що відповідають вимогам процесуального законодавства, проте, не подобаються стороні. Правила застосування головуючим процесуальних норм, що забезпечують порядок в ході судового процесу і послідовність здійснення своїх прав сторонами, хоч і не подобається стороні, проте, безумовно мають на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи, повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані та розуміти, що їх право закінчується там, де починається право іншої сторони, а тим більше там, де починається обов`язок та право головуючого у процесі. Зважаючи на вищенаведені положення закону та встановлені обставини, приходжу до висновку, що з метою уникнення будь яких сумнівів у заявника та інших учасників і сторін цивільного процесу щодо неупередженості судді Кузя В.Я. у розгляді даної справи, заявляю самовідвід.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3 , 10, 36, 38 - 39 , 40, 41, 258 - 259 ЦПК України, -
Заяву про самовідвід судді Кузя В.Я. у розгляді цивільної справи № 2/465/7561/18 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЕЛІЗ КОСМЕТІКС» та третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЕЛІЗ КОСМЕТІКС» про зобовязання відповідача припинити трудові відносини та здійснити виплату заборгованості по заробітній платі , задоволити.
Матеріали справи передати до загальної канцелярії Франківського районного суду м. Львова на автоматизований розподіл для повторного визначення судді у порядку, передбаченому ст.. 33 ЦПК України.
Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Кузь