Справа № 302/1455/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 листопада 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Джуги С.Д. і Кожух О.А.,

з участю секретаря Балаж Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Міжгірського районного суду від 17 травня 2019 року (у складі судді Кривки В.П.) за позовом ОСОБА_1 до Колочавської сільської ради та ОСОБА_2 , треті особи: Міжгірська районна державна адміністрація і Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області, про визнання протиправними та скасування рішень органу місцевого самоврядування і скасування рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом у грудні 2018 р.

Після уточнення предмету позовних вимог остаточно просив:

-визнати протиправним і скасувати рішення Колочавської сільської ради про надання дозволу ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0.0076 га по АДРЕСА_1 ;

-визнати протиправним і скасувати рішення Колочавської сільської ради про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0.0076 га по АДРЕСА_1 та надання її у власність ОСОБА_2 ;

-скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку ОСОБА_2 від 09.09.2016 р. № 31312020 та запис про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку.

Обґрунтував тим, що на підставі державного акту про право постійного користування землею серії II-ЗК № 002046 від 20.12.1995 р. є постійним користувачем земельної ділянки площею 0.0495 га по АДРЕСА_1 .

Вважає, що оспореними рішеннями Колочавської сільської ради порушено його право постійного користування у частині земельної ділянки площею 0.0076 га, яка є складовою саме його земельної ділянки площею 0.0495 га, а не самовільно зайнятою ним земельною ділянкою як то стверджує сільська рада.

Указаний факт підтверджується листом-відповіддю Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 13.07.2018 р.

Рішенням Міжгірського районного суду від 17.05.2019 р. у задоволенні позову відмовлено.

Указане судове рішення мотивовано таким.

ОСОБА_2 одержав земельну ділянку у власність в установленому земельним законодавством порядку, тобто на підставі дозвільних рішень Колочавської сільської ради, виготовленого в установленому законом порядку проекту землеустрою із відведенням наданої земельної ділянки площею 76 кв. м на місцевості (у натурі). До справи не подано жодного доказу про те, що наданням і приватизацією земельної ділянки ОСОБА_2 порушено права позивача щодо використовуваної ним земельної ділянки площею 0.0495 га. Зокрема, суд не встановив самовільного захоплення, накладання, порушення меж суміжних ділянок ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , посягання на інші права позивача щодо землекористування (завдання шкоди, обмеження доступу, неможливість використання за цільовим призначенням тощо). Аналогічний висновок надано суду в письмових поясненнях ГУ Держгеокадастру в Закарпатській області від 15.05.2019 р. на виконання ухвали суду від 02.04.2019 р.

Суд відхиляє доводи позивача, що ним не погоджено акт встановлення меж земельної ділянки в проекті землеустрою відведення земельної ділянки ОСОБА_2 , оскільки ця межа погоджена Колочавською сільською радою (акт від 22.03.2016 р. і рішення № 39 від 27.03.2016 р.), а лише сам факт ненадання особою своєї згоди на погодження меж земельної ділянки суміжного землекористувача/землевласника не може бути перешкодою для розгляду місцевою радою питання про передачу земельної ділянки у власність відповідачу за обставин виготовлення відповідної технічної документації (проекту землеустрою), що узгоджується із правовим висновком Верховного Суду (постанова від 23.01.2019 р. у справі № 580/168/16-ц).

За таких обставин суд дійшов висновку, що позивач не довів належними та допустимими доказами обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Натомість, відповідачі спростували позов.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції як незаконне та необґрунтоване і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Узагальнені та доречні доводи скарги зводяться до наступного:

-висновок суду першої інстанції про відсутність факту порушення його права користування земельною ділянкою не відповідає дійсності, оскільки відповідачу ОСОБА_2 передано у власність земельну ділянку площею 0.0076 га із земельної ділянки, яка знаходиться у його (позивача) користуванні, що підтверджується листом Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 13.07.2018 р. № Х-19/0-447/6-18.

У відзиві Головне управління Держгеокадастру в Закарпатській області просить залишити рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване, а скаргу - залишити без задоволення як таку, що не спростовує висновків суду першої інстанції.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції по суті спірних правовідносин через його відповідність правильно встановленим обставинам, які мають значення для справи (є предметом доказування), належно оціненим доказам і нормам матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Суд першої інстанції установив, що згідно з рішенням Колочавської сільської ради № 25 від 18.07.1995 р. ОСОБА_1 було видано державний акт на право постійного користування землею серії II-ЗК № 002046 від 20.12.1995 р. із реєстрацією у Книзі записів видачі таких актів за № 6 про надання у постійне користування земельної ділянки площею 0.0495 га без зазначення цільового використання цієї землі в державному акті та зазначенням у рішенні сільської ради про видачу цього акту для використання земельної ділянки під ринок у АДРЕСА_1 .

Згідно з довідками Колочавської сільської ради та Міжгірського відділу ГУ Держгеокадастру в Закарпатській області оригінали вказаного державного акту не збереглися, відомості про земельну ділянку не внесені до Державного земельного кадастру, ділянці не присвоєного кадастрового номеру, відсутня технічна документація (технічний звіт) до акту.

Комісійним актом Колочавської сільської ради від 21.12.2015 р. виявлено, що ОСОБА_1 самовільно зайняв площу 76 кв. м (понад передбачених державним актом 0.0495 га), внаслідок чого цю надлишкову площу переведено в резерв сільської ради. Указана обставина підтверджується також показаннями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (членів комісії).

Рішенням Колочавської сільської ради № 23 від 15.02.2016 р. ОСОБА_2 був наданий дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0.0076 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення: землі, які перебувають у користуванні ОСОБА_2 , за адресою АДРЕСА_1 , для ведення садівництва.

Рішенням цієї ж ради № 7 від 14.08.2016 р. затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :03:003:0026) у власність ОСОБА_2 для індивідуального садівництва за адресою: АДРЕСА_1 , та надано ОСОБА_2 у власність земельну ділянку площею 0.0076 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення Колочавської сільської ради, розташованої у межах населеного пункту, для індивідуального садівництва.

Згідно з інформаційною довідкою від 09.09.2016 р. указана земельна ділянка 06.09.2016 р. зареєстрована за власником - ОСОБА_2 , на підставі рішення Колочавської сільської ради від 14.08.2016 р. державним реєстратором Міжгірської РДА.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції по суті спірних правовідносин через його відповідність правильно встановленим обставинам, які мають значення для справи (є предметом доказування), належно оціненим доказам і нормам матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Неоспореною обставиною є належність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0.0495 га по АДРЕСА_1 . Колочавана правах постійного користування.

Згідно з положеннями ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків, із застосуванням таких способів захисту порушеного права як визнання недійсними рішень органів місцевого самоврядування і державних актів на право приватної власності на земельні ділянки.

За приписами ст.ст.12 ч.ч.1-4, 81 ч.1 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст. 367 ч.1, ч.6 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Єдиний доречний довід апелянта (аналогічний доводам позовної заяви) про те, що факт порушення його права користування земельною ділянкою площею 0.0495 га у формі передачі ОСОБА_2 частини цієї земельної ділянки площею 0.0076 га (76 кв. м) підтверджений листом Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 13.07.2018 р. № Х-19/0-447/6-18, не може бути взятий до уваги як підстава для скасування рішення суду першої інстанції.

Так, позивач додав до позовної заяви копію указаного листа-відповіді за підписом заступника начальника Голуба І., згідно з яким факт самовільного зайняття частини земельної ділянки ОСОБА_2 не виявлено; натомість виявлено, що за рішенням Колочавської сільської ради ОСОБА_2 передано у власність земельну ділянку площею 0.0076 га для ведення садівництва із земельної ділянки ОСОБА_1 , без зміни цільового призначення.

Однак, із цього листа не видно, на чому ґрунтується такий висновок і яким чином його зроблено.

Суд першої інстанції із метою належної правової оцінки вказаного листа ухвалою від 02.04.2019 р. залучив до участі в справі Головне управління Держгеокадастру в Закарпатській області як державний орган - на виконання своїх повноважень, якому водночас запропонував надати письмові пояснення (а.с.82).

Відповідно до цих пояснень ГУ Держгеокадастру в Закарпатській області в особі начальника Мельничука С. не визнало позовних вимог ОСОБА_1 і по суті заперечило факт передачі ОСОБА_2 у власність земельну ділянку площею 0.0076 га для ведення садівництва із земельної ділянки ОСОБА_1 (а.с.101-106).

У свою чергу, суд апеляційної інстанції у порядку сприяння учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ЦПК України, роз`яснив ОСОБА_1 його процесуальне право заявити клопотання про призначення відповідної судової експертизи, проте позивач цим правом не скористався.

К олегія суддів вважає, що лише сам лист Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 13.07.2018 р. № Х-19/0-447/6-18, який до того ж участині, що має істотне значення для справи, не підтриманий останнім, супроти решти зібраних у справі доказів у спростування доводів позовної заяви (зокрема, акт комісійного обстеження земельної ділянки ОСОБА_1 від 21.12.2015 р. і проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою передачі у власність ОСОБА_2 ) не може слугувати єдиним, достатнім і переконливим доказом для задоволення позовних вимог.

Отже, за наслідками розгляду апеляційної скарги та згідно з положеннями ст. 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права, не встановлено.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 2.Рішення Міжгірського районного суду від 17 травня 2019 року залишити без змін. 3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду. 4.Повне судове рішення складено 29 листопада 2019 р.

Судді: