РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2019 р. м. Жмеринка

Жмеринський вміськрайонний суд Вінницької області

в складі : головуючого судді Верніка В.М.

при секретарі Яковець К.В.,

із участю: позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника третьої особи Кречковського А.Ф. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , із участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Куриловецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області, про визначення місця проживання непонолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 29.07.2019 року звернувся до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом із вимогами визначити місце проживання разом із ним малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 . Позовні вимоги мотивував тим, що з відповідачем у справі ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому 10.12.2012 року шлюбі, який згідно рішення Жмеринського міськрайонного суду від 22.03.2017 року розірвано. Упродовж спільного проживання у шлюбі відповідач народила двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Він часто їздив на заробітки до Хмельницької області та на цей період залишав відповідача одну із дітьми, але вона у його відсутність не займалася вихованням дітей, зловживала спиртними напоями, в будинку було брудно, діти були неохайні, брудні, хворі. У 2016 році відповідач, перебуваючи у Жмеринській ЦРЛ, де вона перебувала на стаціонарному лікування із хворим на той час сином ОСОБА_4 , завагітніла від іншого чоловіка, тому він вимушено звертався до суду з позовом про розірвання їх шлюбу. Після того як відповідачка виписалися з лікарні, вона залишила йому сина ОСОБА_4 , а сама з меншим сином ОСОБА_5 поїхала до іншого чоловіка, з яким проживала близько одного місяця, після повернулася до с.Курилівці Жмеринського району та забрала у відповідача сина ОСОБА_4 . За час проживання дітей з відповідачем він постійно купував дітям продукти харчування, гігієни, одяг та інші необхідні речі. Відповідач не забезпечувала їх всім необхідним. Неодноразово під час його перебування на заробітках у Хмельницькій області йому телефонував голова Куриловецької сільської ради та просив, щоб він забрав дітей до себе, так як відповідач належним чином не виконувала своїх батьківських обов`язків, тому він періодично забирав дітей до себе. Кожного разу відповідач обіцяла, що виправиться та буде приділяти дітям увагу і належним чином їх доглядати та виховувати. У зв`язку з тим, що відповідач неналежно виконувала свої батьківські обов`язки щодо малолітніх дітей, комісією у складі працівників Куриловецької сільради неодноразово обстежувалися матеріально-побутові умови її проживання, стан яких був незадовільним. Відповідач навіть 24.07.2017 року надала розписку, згідно якої зобов`язалася доглядати своїх малолітніх дітей, з дому без дітей не відлучатися, своєчасно готувати їсти, прати речі, купати дітей, а у разі невиконання батьківських обов`язків просила позбавити її батьківських прав та забрати дітей до притулку. Із 2016 року він проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_9 та спільно виховують дочку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Син ОСОБА_4 у період з квітня 2019 року до кінця червня 2019 року постійно проживав з ним, але 30.06.2019 року відповідач самовільно без дозволу позивача забрала сина ОСОБА_4 з садочка та відмовляється повертати дитину. Із відповідачем була усна домовленість, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 постійно будуть проживати з позивачем, а відповідач буде бачитися з дітьми та він не перешкоджатиме цьому. У добровільному порядку він просив відповідача, аби остання повернула йому дітей, так як вона належним чином не виконувала своїх батьківських обов`язків, не годувала дітей, не лікувала, ухилялася від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, однак відповідач категорично відмовляється повертати йому дітей. Між ними немає згоди щодо визначення місця проживання дітей. Із 30.06.2019 року діти мешкають разом з відповідачем. Він не згоден з тим, щоб їх діти проживали з матір`ю, наполягає на визначенні місця проживання дітей разом з ним. Вважає, що в інтересах дітей проживати саме з ним, а не з їх матір`ю. Відповідач не працює та ніколи не працювала. Натомість він має постійне місце роботи, де отримує заробітну плату, його робочий графік дозволяє йому відводити та забирати дітей до садочку, займатися з ними вечорами, гуляти та іншим чином піклуватися про них, його стабільний дохід дозволяє забезпечити необхідні умови для проживання та нормального розвитку дітей (а.с.3-7).

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 09.08.2019 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено її до підготовчого розгляду.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 12.09.2019 року закрито підготовче провадження по даній справі та призначено її до судового розгляду по суті.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 07.11.2019 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про передачу справи на розгляд іншому суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав з викладених у позовній заяві обгрунтувань, Додатково пояснив, що відповідач не справляється з своїми материнськими обов`язками, не виконує їх, залишає дітей без догляду, не годує, не займається їх вихованням. Вказав, що комісія Куриловецької сільської ради неодноразово здійснювала перевірку місця проживання матері з дітьми, щоразу виявляючи, що діти перебували у незадовільному стані, а саме брудними, голодними, житловий будинок знаходився у неналежному стані. Із вимогами про позбавлення відповідача батьківських прав до суду він не звертався. Також до теперішнього часу не вирішував питання про скасування свого батьківства щодо молодшого сина відповідача, оскільки остання не заперечує того, що він не є його батьком. Просив задоволити позов.

Відповідач ОСОБА_2 заперечила проти завдоволення позову. Пояснила, що позивач наговорює на неї, вона за дітьми доглядає та дбає про них, а він забрав у неї дітей і не повертає додому, намовляє дітей, щоб вони не спілкувалися з нею. Бажає, аби діти перебували поруч з нею, а не з позивачем та його дружиною. Заперечила свою участь у засіданні опікунської ради Куриловецької сільської ради, на якому приймалося рішення щодо місця проживання їх з позивачем дітей.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, - Куриловецької сільської ради Жмеринсього району - Кречковський А.Ф. підтримав рішення засідання опікунської ради Куриловецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області щодо неналежного виконання своїх батьківських обов`язків відповідачем ОСОБА_2 та доцільність їх проживання з батьком ОСОБА_1 . Пояснив, що він неодноразово ставав свідком того, коли діти сторін залишались без догляду матері. Відповідач не цікавилася дітьми, та не виявляла бажання доглядати їх. Відвідуючи дітей за місцем проживання відповідача, члени комісії сільської ради бачили, що діти були голодними, брудними, переодягнути їх не було у що. Органом опіки та піклування Куриловецької сільської ради попередньо приймалося рішення про визначення місця проживання дітей сторін разом з позивачем, але відповідач його не виконує.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до копії довідки Жмеринського районного відділу Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області від 29.11.2018 року №33900-2018 про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру позивач ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.10).

Згідно з копією рішення Жмеринського міськрайонного суду від 22.03.2017 року шлюб, зареєстрований 10.01.2012 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 , розірвано (а.с.11).

З копій свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 (а.с.12,13) встановлено, що сторони у справі є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до копії довідки виконкому Куриловецької сільської ради Жмеринського району від 01.07.2019 року №344 до складу сім`ї позивача ОСОБА_1 входять неповнолітні діти ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також відповідач ОСОБА_2 , яка не проживає з ними (а.с.14).

Згідно довідки Куриловецької сільської ради Жмеринського району від 01.07.2019 року №348 діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з 01.09.2017 року до 01.03.2019 року відвідували дитячий садочок. За вказаний період дітей до садочку частіше приводив та забирав дітей з садочка позивач, відвідував батьківські збори та цікавився дітьми. Діти були охайні та доглянуті. Коли приводила та забирала дітей їх матір ОСОБА_2 , то діти були недоглянуті та неохайні (а.с.15).

Згідно довідки Куриловецької сільської ради Жмеринського району від 01.07.2019 року №349 позивач ОСОБА_1 зареєстрований в АДРЕСА_3 , але проживає без реєстрації по АДРЕСА_1 . Склад його сім`ї: співмешканка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , дочка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.16).

Відповідно до довідки-характеристики від 01.07.2019 року №345, виданої Куриловецькою сільською радою, позивач ОСОБА_1 характеризується позитивно, трудолюбивий, доброзичливий, не зловживає спиртними напоями, скарг від жителів територіальної громади не надходило. ОСОБА_1 проживає із співмешканкою ОСОБА_14 , 1999 року народження, де виховують спільно дитину ОСОБА_10 , 2017 року народження (а.с.17)

Згідно довідки-характеристики від 01.07.2019 року №345, виданої Куриловецькою сільською радою, відповідач ОСОБА_2 зарекомендувала себе з негативної сторони. Маючи трьох неповнолітніх дітей, не приділяє їм належної уваги, неодноразово працівниками сільради та фахівцем соціальної служби проводилась перевірки умов проживання, де було виявлено суцільний безлад, в житловому будинку брудно, не прибрано, одяг дітей не виправний, все брудне, діти не миті та голодні. Траплялись непоодинокі випадки, коли матір залишала своїх дітей самих вдома, на вокзалі та інших громадських місцях. Матір не виконує свої батьківські обов`язки стосовно своїх малолітніх дітей (а.с.18).

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 01.07.2019 року, складеного комісією Куриловецької сільської ради сім`я позивача ОСОБА_1 проживає у будинку, який нещодавно придбали. Будинок у належному стані. В особистому селянському господарстві утримується птиця. Позивач проживає із співмешканкою та виховують спільно дитину ОСОБА_10 ; також періодично, а з 01.03.2019 року постійно виховують ОСОБА_4 , Діти виховуються в хороших умовах, доглянуті. Умови проживання дозволяють виховувати дітей (а.с19).

З копії трудового договору від 03.07.2019 року та довідки від 09.07.2019 року вбачається, що позивач ОСОБА_1 є найманим працівником ПП ОСОБА_15 з 03.07.21019 року, розмір його заробітної плати визначений не нижче встановленого законом мінімального розміру заробітної плати (а.с.20-21,22).

Згідно копії довідки-характеристики від 09.07.2019 року, виданою ПП ОСОБА_15 , за місцем роботи позивач ОСОБА_1 характеризується позитивно, працелюбний, відповідальний робітник, спиртними напоями не зловживає, скарг стосовно роботи не має (а.с.23).

Відповідно до копії розписки від 24.07.2019 року відповідач ОСОБА_2 зобов`язалася належним чином доглядати своїх малолітніх дітей, у разі невиконання цих обов`язків просить позбавити її батьківських прав (а.с.24).

Згідно копії актів обстеження матеріально-побутових умов від 24.07.2017 року, 22.01.2019 року, 20.07.2019 року,04.03.2019 року, 12.03.2019 року, 17.04.2019 року при обстеженні житловому будинку, де проживала відповідач ОСОБА_2 разом з трьома дітьми, було виявлено, що двоє дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зі слів матері переважно перебувають у батька ОСОБА_1 ; син ОСОБА_13 знаходиться з матір`ю, зовнішній вигляд дитини неохайний, брудний. На зауваження працівників сільської ради, ОСОБА_2 не реагує. У житловому будинку систематично відзначались антисанітарні умови, відсутність приготованої їжі та обмаль продуктів харчування. Комісією було рекомендовано відповідачу приділяти більше уваги дітям, покращити житлово-побутові умови (а.с.25-30).

Відповідно до копії розписки Кречковського А.Ф. від 21.08.2017 року, останній отримав завдаток за житловий будинок в сумі 10000 грн. за продаж житлового будинку, а також надалі станом на 01.07.2019 року в межах обумовленої його вартості у 60000 грн. отримав загалом іще 34500 грн. (а.с.31).

Відповідно до копії витягу з державного земельного кадастру від 21.09.2017 року позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер: :01:001:0030 (для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд) в АДРЕСА_1 (а.с.37-40).

Згідно копії рішення Куриловецької сільської ради Жмеринського району від 05.06.21019 року №2 на засіданні опікунської рада за неналежне виконання своїх батьківських обов`язків багатодітної матері ОСОБА_2 стосовно малолітніх дітей ОСОБА_4 , 2013 року народження, ОСОБА_5 , 2015 року народження, та ОСОБА_13 , 2017 року народження, залишення дітей без нагляду вдома, вживання спиртних напоїв, ігнорування на неодноразові звернення та зауваження, ведення аморального способу життя, доцільним визначено місце проживання дітей та їх передачу позивачу ОСОБА_1 (а.с.41).

Додатком 1 до вказаного вище рішення є представлений суду висновок органу опіки та піклування про доцільність визначення місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_1 , позивачем у справі (а.с.100).

З акту обстеження матеріально-побутових умов за місцем проживання відповідача ОСОБА_2 та характеристики від 23.08.2019 року №79, складених Таганчанською сільською радою об`єднаної територіальної громади Черкаської області, встановлено, що ОСОБА_2 з квітня 2019 року проживає, а в теперішній час зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ; до складу її сім`ї входять сини ОСОБА_4 , 2013 року народження, ОСОБА_5 , 2015 року народження, та ОСОБА_4 , 2017 року народження. Будинок придбаний відповідачем на виплату, має три житлові кімнати, пічне опалення, умови проживання у ньому є належними також для дітей. Відповідач ОСОБА_2 за вказаним місцем проживання характеризується позитивно, здійснює алежний догляд за дітьми, у громадських місцях та із членами громади поводиться пристойно та поважно (а.с.103,104).

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1-3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно вимог ст.12,76-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до положень ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

У відповідності до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до вимог ст.11,15 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом.

Згідно ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ч.1,2 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд неможуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Відповідно до положень ч.1,2 ст.3, ч.1,3 ст.9 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Аналіз наведених норм права, включно з практикою Європейського суду з прав людини, надає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини, а також можливість реалізаціє батьками власних прав є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу підлягають визначенню та врахованню інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків дитини.

Так, в ході судового розгляду встановлено, що у квітні 2017 року та згодом протягом січня-квітня 2019 року комісією Куриловецької сільської ради складались акти про обстеження матеріально-побутових умов проживання відповідача ОСОБА_2 , за змістом яких вказувались обставини її неналежного виконання батьківських обов`язків щодо трьох малолітніх дітей сторін у справі. За результатом цього ані органом опіки та піктування, ані позивачем не вживались ніяких заходів для тимчасового відібрання дітей у відповідача або позбавлення її батьківських прав щодо дітей.

Прийняте 05.06.2019 року опікунською радою Куриловецької сільської ради від 05.06.2019 року рішення щодо визначення місця проживання дітей та передачу їх батькові - позивачу у справі ОСОБА_16 з огляду на зміст протоколу засідання із розгляду вказаного питання не визначає об`єктивного з`ясування обставин, що склалися вже на той час поміж батьками дітей, оскільки жоден з них не виступали під час даного засідання. Без врахування заперечуваного ОСОБА_13 свого батьківства щодо малолітнього ОСОБА_13 органом опіки та піклування вирішено визначити місце проживання усіх трьох дітей сторін із позивачем. Також при прийнятті вказаного рішення належно не з`ясовано фактичне місце проживання на той час дітей та їх матері, яке ще за місяць до того відповідачем в межах гарантованого права вільного пересування було змінено, та за яким згідно офіційних відомостей відповідного органу опіки та піклування відсутні будь-які прояви неналежного виконання батьківських обов`язків ОСОБА_2 стосовно своїх малолітніх дітей, саме з підстав чого ухвалено рішення про їх проживання та передачу батькові.

Також суду не представлено належних та допустимих доказів щодо накладення у встановленому порядку на відповідача адміністративного стягнення на підтвердження повідомлень позивача та представника третьої особи щодо невиконання ОСОБА_2 рішення органу опіки та піклування про визначення місця проживання дітей. Натомість з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства в межах розгляду даної справи суд не має повноважень надання правової оцінки діям відповідача щодо невиконання вказаного рішення органу опіки та піклування, здійснення чого передбачено лише в порядку розгляду адміністративної справи за правилами КУпАП України.

У зв`язку з цим суд визнає безпідставними доводи позивача стосовно потреби реалізації оспорюваного права на проживання з ним його неповнолітніх дітей, оскільки заявлені позовні вимоги щодо визначення такого місця проживання лише щодо малолітніх синів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заздалегідь не узгоджуються з неоскарженим ніким досі рішенням органу опіки та піклування про визначення місця проживання та передачу позивачу також малолітнього сина ОСОБА_13 , а також неприпустимо обмежують відповідні права останнього дочасно до вирішення питань про виключення відомостей про позивача, як батька даної дитини.

Суд також визнає недоведеним позивачем належними та допустимими доказами стверджуваних ним обставин бездіяльності відповідача, яка має ознаки невиконання відповідачем батьківських обов`язків стосовно її малолітніх дітей, що, окрім особистих заперечень відповідача, спростовується письмовими повідомленнями органу місцевого самоврядування про її позитивну характеристику за новим місцем проживання останньої, які до теперішнього часу охоплють період, що передує постановленню вказаного рішення опікунської ради Куриловецької сільської ради Жмеринського району від 05.06.2019 року та відповідно часу звернення до суду з цим позовом.

Таким чином, аналізуючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємності зв`язку у сукупності, встановлені обставини по справі, суд, вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю стосовно переважного права дитини, а також недоведеністю обставин, з підстав яких вони заявлені позивачем.

Відповідачем не повідомлено про понесені нею судові витрати щодо розгляду даної цивільної справи, що не визначає потреби їх розподілу.

На підставі викладеного та керуючись ст.7, 16, 161 СК України, ст.8, 11, 15 Закону України "Про охорону дитинства", ст.2, 4, 10, 12, 13, 76-78, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 щодо визначення місця проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із ним по АДРЕСА_1 - відмовити.

Рішення суду набуває законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не було подано апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд.

Повне судове рішення складено 18.11.2019 року.

Суддя Вернік В.М.