У Х В А Л А

25 листопада 2019 року

м. Київ

справа №686/12496/18

провадження № 61-20141ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,

розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 09 жовтня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2018 року Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», далі - АТ «Райффайзен Банк Аваль») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтований тим, що 27 вересня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») та ОСОБА_1 укладений договір кредиту №014/8112/82/1544, згідно з умовами якого банк надав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, строковості, платності, цільового характеру грошові кошти у сумі 125 000,00 грн. У забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 27 вересня 2007 року з ОСОБА_2 укладено договір поруки №011/8112/82/1544, згідно з умовами якого ОСОБА_2 несе солідарну відповідальність за невиконання умов договору боржником щодо повернення суми кредиту. У зв`язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору банк просив стягнути з відповідачів солідарно заборгованість у розмірі 265 799,92 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 07 грудня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 кредитну заборгованість у розмірі 265 799,92 грн. У задоволенні вимог до ОСОБА_2 відмовлено.

02 вересня 2019 року АТ «Райффайзен банк Аваль» поштовим зв`язком направило до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 07 грудня 2018 року, в якій просило поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки представник банку не був присутній під час оголошення оскаржуваного рішення, а його копію банк отримав 06 серпня 2019 року.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 24 вересня 2019 року апеляційну скаргу АТ «Райффайзен банк Аваль» залишено без руху. Надано строк для усунення її недоліків, а саме: зазначення інших підстав для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду та сплати судового збору у сумі 5 980,50 грн. Апеляційний суд зазначив, що причина пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду є неповажною, оскільки вперше копію оскаржуваного рішення позивач отримав 14 січня 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, тому у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження не зазначено поважні причини пропущення такого строку.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 09 жовтня 2019 року відмовлено АТ «Райффайзен банк Аваль» у відкритті апеляційного провадження на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 грудня 2018 року.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходив з того, що заявник пропустив строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та не зазначив обгрунтованих та переконливих причин для поновлення цього строку.

До апеляційної скарги не додано докази про наявні істотні перешкоди чи труднощі, які унеможливили своєчасне подання апеляційної скарги.

У листопаді 2019 року АТ «Райффайзен банк Аваль» звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 09 жовтня 2019 року.

Касаційна скарга обгрунтована тим, що строк на звернення до суду із апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції пропущено з поважних причин, оскільки заявник отримав оскаржуване рішення 06 серпня 2019 року. Також причиною пропуску строку на подання апеляційної скарги є передача кредитної справи проблемного боржника адвокату Сірончук І. В., яка перебувала у відпустці, після виходу з відпустки якнайшвидше здійснила підготовку апеляційної скарги та всіх необхідних документів для звернення до суду апеляційної інстанції.

З огляду на викладене, АТ «Райффайзен банк Аваль» просив скасувати ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 09 жовтня 2019 року та направити справу до апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Суд апеляційної інстанції встановив, що рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ухвалено 07 грудня 2018 року, а АТ «Райффайзен банк Аваль» з апеляційною скаргою звернулося 12 вересня 2019 року, тобто після спливу більше 8 місяців з моменту ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного рішення.

Відповідно до підпункту 13 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинність з 15 грудня 2017 року, судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного й обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише за умови особливих непереборних обставин.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волі особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (справа «Перетяка та Шереметьев проти України» від 21 грудня 2010 року).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

Заявлені АТ «Райффайзен банк Аваль» підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження - перебування працівника у відпустці є неповажними, а тому суд апеляційної інстанції обґрунтовано відмовив у відкритті апеляційного провадження відповідно до статті 358 ЦПК України.

За правилами частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд у порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосовування судом апеляційної інстанції норми процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції та не впливають на законність і обґрунтованість судового рішення, а є незгодою заявника з його змістом.

Керуючись пунктом 5 частини другої, пунктом 2 частини четвертої, частинами п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 09 жовтня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

С. О. Погрібний

В. В. Яремко