Справа № 209/2252/18
Провадження № 2/209/166/19
11 січня 2019 року м. Кам?янське
Дніпровський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Ковальової А.Б.,
за участі секретаря Шаповал А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Кам'янське Дніпропетровської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Товарна біржа «Дніпродзержинська» про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна та визнання права власності на нерухоме майно,-
ОСОБА_4 виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
Позивач ОСОБА_1 у відкрите судове засідання не зявився, подав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позову, не заперечував проти розгляду справи заочно. Крім того, у заяві позивач відмовився від заявленого клопотання про витребування доказів в частині витребування у товарної біржі "Придніпровська" інформації про реєстрацію на товарній біржі "Дніпродзержинска" договору купівлі-продажу нерухомого майна у вигляді квартири за адресою: Дніпропетровська область, м.Камянське (Дніпродзержинськ), АДРЕСА_6 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ОСОБА_3 19 серпня 1997 року за №101-Н. та витребування з АТ КБ "ПриватБанк" відомостей про наявність в базі даних клієнтів банку, які отримують пенсії через АТ КБ "ПриватБанк" відомостей про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2, ОСОБА_3 (а.с.64).
Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, рекомендованим листом з повідомленням про що свідчать судові повістки, які повернулись до суду із відміткою підприємства поштового звязку про невручення через закінчення терміну зберігання (а.с.34), та, відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.41, 51) та про причини неявки в судове засідання не повідомила, відзиву на позовну заяву не подала.
Відповідачка ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, рекомендованим листом з повідомленням про що свідчать судові повістки, які повернулись до суду із відміткою підприємства поштового звязку про невручення через закінчення терміну зберігання (а.с.34), та, відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.41, 51) та про причини неявки в судове засідання не повідомила, відзиву на позовну заяву не подала.
Представник третьої особи Товарної біржі "Дніпродзержинська" про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином рекомендованим листом з повідомленням про що свідчать судові повістки, які повернулись до суду із відміткою підприємства поштового звязку про невручення через закінчення терміну зберігання (а.с. 36, 62, 63).
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися.
У відповідності до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання відповідачі в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили і позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до норм ст.280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи.
Враховуючи той факт, що учасники справи у судове засідання не з'явилися, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює заочне рішення про задоволення позову з огляду на наступне.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що 19 серпня 1997 року між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ОСОБА_3 у Дніпродзержинській філії «Придніпровської товарної біржі» було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна у вигляді трьохкімнатної квартири за адресою м.Дніпродзержинськ /Камянське/, АДРЕСА_3 загальною площею 71,0 кв.м. житловою площею 39,8 кв.м. (а.с.13).
Згідно відповіді Обласного комунального підприємства «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації, на адвокатський запит, право власності на квартиру АДРЕСА_7 зареєстровано за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі договору міни від 17 грудня 1994 року, посвідченого 3-ю Дніпродзержинською ДНК, р №2-5710 (а.с.14).
Згідно особового рахунку №3310071 від 21 серпня 1997 року на квартиру АДРЕСА_8, ОСОБА_1 є квартиронаймачем у даної квартири (а.с.15).
Згідно технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_7, квартира складається з 3х кімнат житловою площею 39,8 кв.м., загальною площею 71,0 кв.м. (а.с.17-19).
V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.
Відповідно до ст.15 Закону України "Про товарну біржу" від 10 грудня 1991 року, біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.
Згідно з Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вiд 01 липня 2004 року № 1952-IV, державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили.
Згідно ч.2 ст.219 ЦК України, суд може визнати правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню перешкоджала обставина, яка не залежить від її волі.
Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Згідно ч.3 ст.334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.
Ст.392 ЦК України передбачено право власника майна на пред'явлення позову про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Згідно ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Оскільки покупець в даному випадку повністю виконав умови договору купівлі-продажу, сплатив вартість придбаного майна, фактично володіє об'єктом нерухомості та утримує його з 19 серпня 1997 року, угода купівлі-продажу в судовому порядку не визнавалась недійсною її сторонами, позивач, на підставі ст.ст.128, 153 ЦК УРСР і ст.49 ЗУ "Про власність", правомірно набув право власності на спірний об'єкт нерухомості і правомірно володіє ним до теперішнього часу. Передбачених законом підстав для невизнання дійсним ніким не оспореного договору купівлі-продажу квартири в судовому порядку немає.
Отже, судом встановлено, що сторонами виконані всі вимоги діючого законодавства на момент укладення угоди купівлі-продажу, волевиявлення учасників було вільне, відповідало внутрішній волі сторін, правочин був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, з 19 серпня 1997 року позивач правомірно володіє придбаною ним квартирою та утримує її. Але зараз позивач не має можливості скористатися своїм правом власності на придбане нерухоме майно через законодавчі зміни з моменту укладення угоди до теперішнього часу, а тому є необхідність захисту права власності позивача шляхом визнання договору купівлі-продажу дійсним. Є підстави для задоволення позову.
Враховуючи викладене, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню у повному обсязі.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до приписів ч.1 ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп. з кожної.
На підставі викладеного, керуючись ч.6 ст.259 ЦПК України, суд, -
1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Товарна біржа «Дніпродзержинська» про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна та визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити.
4. Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі у вигляді судового збору у розмірі 352 грн. 40 коп. з кожного.
5. Повне судове рішення складене 11 січня 2019 року.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржувати заочне рішення шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Дніпровський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя А.Б. Ковальова