ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/1551/18
провадження № 2/691/174/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2019 року м. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області в складі судді Синиці Л.П., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши, у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Городище Черкаської області, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

27.11.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, та керуючись ст. ст. 110 112 СК України, просила, розірвати шлюб зареєстрований 06 серпня 2009 року Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, з ОСОБА_3, актовий запис №984 (1), малолітню дитину, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити проживати з матірю (2), змінити набуте у шлюбі прізвище на дошлюбне ОСОБА_5 (3).

На обґрунтування заявленої вимоги позивач вказує, що 06 серпня 2009 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_3. Від шлюбу мають малолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Однією сімєю не проживають. Між ними відсутні будь-які сосунки, взаєморозуміння. Наполягає на розірванні шлюбу. Примирення не можливе. Дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. Місце проживання малолітньої дитини доцільно визначити з нею, враховуючи її вік, запобіганню будь-яких стресових ситуацій. Майновий спір відсутній. Термін на примирення не надавати.

До судового засідання учасники справи не зявилися, повідомлені належно. Надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач позовні вимоги підтримує, та просить судові витрати з відповідача не стягувати. Відповідач заперечень не має, позов визнає.

Суд, за відсутності підстав для відкладення розгляду справи, приймає рішення про слухання справи, та вивчивши доводи позову, врахувавши думку позивача, відповідача, вивчивши наявні докази у справі, приходить до такого.

За нормами ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя і, в разі неможливості примирення сторін, відповідно до ст. ст. 111, 112 СК України розривається.

06.08.2009 року ОСОБА_5, позивач по справі, та ОСОБА_3, відповідач по справі, у Черкаському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, зареєстрували шлюб, актовий запис №984, що підтверджено Свідоцтвом про шлюб, Серія І-СР №165370 від 04.09.2018 року, повторне.

Під час спільного проживання, 16.07.2012 року, в подружжя народилася дитина, син ОСОБА_4, актовий запис №878 від 01.08.2012 року (Свідоцтво про народження Серія І-СР №156197).

Шлюб, за нормами ст.24 СК України, ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Чоловіки і жінки, за нормами ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року, користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Позивач скористалась наданим правом та звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу.

За нормами ст.24 СК України, п.10 постанови ПВС України від 21.12.2007 №11 «Про судову практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Охорона сім'ї державою полягає в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечите інтересам одного з них чи інтересам дітей.

Подружжя проживає окремо, спільного господарства не ведуть.

Ніхто з подружжя не ставить питання про примирення.

Позивач вказує, що збереження сім'ї суперечить її інтересам, та наполягає на розірванні шлюбу.

Суд приймає до уваги, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими. Відмова буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимо. Шлюб між сторонами існує лише юридично, без паритетних засад про почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, підтримання стосунків. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін.

Відповідач позов визнав, заперечень щодо розірвання шлюбу немає.

У разі визнання відповідачем позову, суд, за нормами ч.4 ст.206 ЦПК України, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За нормами ч.4 ст.200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.206 цього Кодексу.

Суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також вбачаючи відсутньою морально-правову основу шлюбу, приходить до висновку, що шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

За нормами ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Суд визначає місце проживання малолітньої дитини, враховуючи її інтереси, а також, вирішує питання щодо прізвища позивача.

Декларація прав дитини, прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошує, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Керуючись ч.4 ст.206, ч.4 ст.200 ЦПК України, ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, ст. ст. 24, 104, 105, 110 - 112, 113 Сімейного Кодексу України, постановою ПВС України «Про судову практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007, ст. ст. 2, 4 - 8, 10 - 13, 18, 76, 89, 223, 258, 259, 265, 268, 273, 352 - 355 Цивільного процесуального Кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Шлюб, укладений 06.08.2009 року ОСОБА_3 та ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5) ОСОБА_6, зареєстрований Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №984 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишає за собою дошлюбне прізвище «ГОНЧАР».

Місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, після розірвання шлюбу, визначити з матірю ОСОБА_2.

Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, до апеляційного суду Черкаської області, протягом тридцяти днів з дня проголошення/отримання рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя ОСОБА_7