Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

05 листопада 2019 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючої судді Жупанової І.Б., за участю секретарки судового засідання Палубінської К.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу № 336/4319/19, пр. 2/336/2825/2019 за позовом Комунального підприємства «Водоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача в інтересах КП «Водоканал» звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що відповідачі зареєстровані і проживають за адресою АДРЕСА_1 , є споживачами послуг з водопостачання і водовідведення, особовий рахунок на які за № НОМЕР_1 відкрито на ім`я ОСОБА_1 .

Відповідачі користуються послугами КП «Водоканал», але оплату за послуги підприємства вносять не в повному обсязі, а тому за період з 01.07.2016 р. по 30.04.2019 р. утворилась заборгованість по оплаті за водопостачання і водовідведення в сумі 7788,77 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 67, 68 ЖК України, ст.. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 526 ЦК України, позивач просив суд стягнути з відповідачів заборгованість по оплаті за водопостачання і водовідведення за період з .07.2016 р. по 30.04.2019 р. в сумі 7788,77 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.09.2019 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання представник позивача не з`явилась, надала суду заяву за змістом якої просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені, шляхом направлення судових повісток, за адресою проживання, що були отримані відповідачами. Про причини неявки в судове засідання не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи не подавали. Відзивів на позовну заяву відповідачами до суду не направлявся, зустрічного позову в строк наданий судом - не пред`явлено.

Стаття 223 ЦПК України визначає наслідки неявки в судове засідання учасника справи, а саме: неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи також у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи, що відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не з`явились в судове засідання без повідомлення причин, позивач не заперечує проти вирішення справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалення заочного рішення, суд згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України розглядає справу без участі відповідача на підставі наявних доказів та ухвалює заочне рішення.

У відповідності до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Згідно із частиною першою статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Виконавчий комітет Запорізької міської ради рішенням від 29 січня 2009 року № 25 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг», починаючи з 1 січня 2009 року виконавцем житлово-комунальних послуг для населення з централізованого постачання холодної води, централізованого водовідведення визначив комунальне підприємство «Водоканал».

Згідно ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон) відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є:власник,споживач,виконавець виробник, при чому виробник послуг може бути їх виконавцем.

З матеріалів справи встановлено, що договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води, централізованого водовідведення між позивачем та відповідачами не укладався.

Водночас, відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону, споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувались ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, а відсутність укладення договору з позивачем не позбавляє відповідачів обов`язку оплачувати надані їм послуги.

З матеріалів справи встановлено, що відповідачі зареєстровані та проживають за адресою АДРЕСА_1 .

Позивач у період з 01.07.2016 р. по 30.04.2019 р. надавав відповідачам послуги з централізованого постачання холодної води, централізованого водовідведення у приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на загальну суму 8725,05 грн., з яких споживачем було сплачено лише 8061,00 грн. з яких 7291,36 грн. з0араховано в погашення рішення суду. 562,61 грн. зараховано в оплату поточного періоду з 01.07.2016 року до 30.04.2019 року. розмір субсидії 172,64 грн.

Відповідно до ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Пунктом 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року передбачено, що оплату послуг мають проводити всі зареєстровані у жилому приміщенні особи, крім випадків, коли вони тимчасово відсутні в ньому і подали письмову заяву та офіційний документ, що підтверджує відсутність.

Відповідачі від наданих позивачем послуг у встановленому законом порядку не відмовлялись, з заявою про їх відсутність у квартирі до позивача не звертались, офіційний документ, що підтверджує їх відсутність у житловому приміщенні, не надавали, однак послуги оплачували не в повному обсязі.

Крім того, ст.322 ЦК України, ст.162 ЖК України зобов`язує власника утримувати майно, що йому належить, та оплачувати комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суду не надано належних та допустимих доказів того, що відповідачі не користувалася послугами з централізованого постачання холодної води, централізованого водовідведення за вказаний період з дозволу відповідних органів виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства у відповідності з Правилами надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року.

За змістом ст.525, 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином з забороною односторонньої відмови від виконання умов договору.

Відповідно до ст.12,13 ЦПК України, до основних засад судочинства віднесено змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості. Про необхідність урахування зазначених конституційних положень судам роз`яснено в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 «Про підготовку цивільних справ до судового розгляду».

На час розгляду справи надані позивачем докази та розрахунки не спростовані відповідачами та не надано доказів про те, що заборгованість ними погашена повністю або частково, в обсязі іншому ніж зазначено позивачем. Аналізуючи наведене суд встановив передбачені законом підстави для стягнення з відповідачів суми боргу за комунальні послуги в повному обсязі.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача з підлягають стягненню витрати на оплату судового збору 1921 гр., що підтверджено квитанцією.

На підставі ст.322, 525, 526, 629 ЦК України, ст.162 ЖК України, Закону України «Про комунальні послуги»,ст.12,13,95,141,279 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН НОМЕР_2 , які проживають за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Комунального підприємства «Водоканал» заборгованість за надані послуги з централізованого постачання холодної води, централізованого водовідведення за період з 01.07.2016 р. по 30.04.2019 р. у розмірі 7788 (сім тисяч сімсот вісімдесят вісім) гривень 77 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Комунального підприємства «Водоканал» судові витрати у розмірі 960 грн. 50 коп..

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Комунального підприємства «Водоканал» судові витрати у розмірі 960 грн. 50 коп..

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя І.Б.Жупанова