Дата документу 08.11.2019 Справа № 937/7655/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №937/765519 Головуючий у 1 інстанції: Урупа І.В.
Провадження № 22-ц/807/3360/19 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«08» листопада 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Кочеткової І.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 вересня 2019 року про передачу справи на розгляд іншого суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Верховного Суду про порушення конституційного права на судовий захист цивільних прав та інтересів, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Верховного Суду про порушення конституційного права на судовий захист цивільних прав та інтересів, відшкодування моральної шкоди.

Просив визнати за ним право на судовий захист права на касаційне оскарження судових рішень з адміністративної справи №640/20096/18 Верховним Судом, відшкодувати йому за рахунок держави Україна моральну шкоду в сумі 5 000 000 грн., завдану Верховним Судом внаслідок порушенням відповідачем його конституційного права на судовий захист - права на касаційне оскарження судових рішень з адміністративної справи №640/20096/18.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 вересня 2019 року справу передано на розгляд до Печерського районного суду міста Києва.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 09 жовтня 2019 року апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито, та ухвалою Запорізького апеляційного суду від 01 листопада 2019 року справу призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

За приписами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (п. 9 ч. 1 ст. 353 ЦПК України).

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Підставою для звернення позивача до суду в порядку позовного провадження є, на його переконання, виявлені порушення закону, яких припустився Верховний Суд, відмовляючи у відкритті провадження за його касаційною скаргою на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 червня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2019 року у справі №640/20096/18, у вигляді порушення його права на судовий захист.

Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суду, вчинених при розгляді конкретної справи, перевіряється в межах передбаченого законом процесуального контролю.

Передаючи справу за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва, суд першої інстанції виходив з того, що справа підлягає розгляду судом за місцезнаходженням відповідача.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст.26 ЦПК України підсудність справ, у яких однією зі сторін є Верховний Суд або суддя цього суду, визначається за загальними правилами підсудності.

За приписами ч.2 ст.27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Адресою місцезнаходження відповідача є: вул. П. Орлика, 8, м. Київ, що територіально відноситься до юрисдикції Печерського районного суду м. Києва.

Встановлена ст.27 ЦПК України підсудність має характер загальних правил і стосується усіх цивільних позовів, за винятком тих, на які поширюється інші правила підсудності.

Цивільним процесуальним законодавством, зокрема, передбачено випадки альтернативної підсудності - підсудність справ за вибором позивача (ст.28 ЦПК України).

Так позови, пов`язані з відшкодуванням шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача (ч.4 ст.28 ЦПК України).

Із змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить відшкодувати моральну шкоду, яка заподіяна, на його думку, неправомірними діями Верховного Суду.

Позивач проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до юрисдикції Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п.37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві. Якщо позивач при пред`явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права повернути позивачеві позовну заяву з мотивів непідсудності справи цьому суду.

Вказані обставини не були враховані судом першої інстанції.

Крім того, зазначаючи про відсутність підстав щодо обрання підсудності за місцем проживання позивача, суд не звернув уваги, що загальна територіальна підсудність встановлюється як загальне правило і застосовується у тому випадку, коли вона не змінена або доповнена іншим видом підсудності (альтернативна, виключна).

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції зазначених обставин не врахував, а тому його висновок про необхідність передачі справи за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва не можна визнати обґрунтованим.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є обґрунтованими, а постановлена ухвала судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 вересня 2019 року у відповідності до вимог п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 279, 368, 369, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 вересня 2019 року про передачу справи на розгляд іншого суду у цій справі скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 08 листопада 2019 року.

Головуючий

Судді: