Ухвала

Іменем України

11 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 522/19161/15-ц

провадження № 61-151 ск 19

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником - ОСОБА_5, на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 22 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення збитків та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ :

У вересні 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 та просила стягнути збитки в сумі 5 тис. грн та моральну шкоду у розмірі 5 тис. грн.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13 липня 2016 року позов ОСОБА_6 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 у відшкодування матеріальних збитків 5 тис. грн та у відшкодування моральної шкоди 2 тис. грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У листопаді 2018 року, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 22 листопада 2018 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення збитків та моральної шкоди відмовлено.

У січні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_4, подана представником - ОСОБА_5, на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 22 листопада 2018 року.

У касаційній скарзі заявник, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила скасувати вказане судове рішення та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Згідно пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України вказана справа є малозначною, проте у касаційній скарзі порушено питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики (підпункт а) пункту другого частини третьої статті 389 ЦПК України).

Рішення суду першої інстанції було ухвалено Приморським районним судом м. Одеси 13 липня 2016 року.

З оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції вбачається, що ОСОБА_4 про дату та час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, а саме, судова повістка була вручена 23 червня 2016 року члену родини, а саме - матері ОСОБА_4 - ОСОБА_7, що підтверджується листом державного підприємства «Укрпошта» № 807/12 від 12 липня 2016 року, що вважається належним повідомленням особи про дату та час та місце розгляду судової справи.

Згідно частини третьої статті 76 ЦПК України (в редакції Закону 2004 року, чинного на час розгляду справи в суді першої інстанції), якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею.

Таким чином, встановлено, що ОСОБА_4 в установленому законом порядку була повідомлена про час та місце розгляду справи.

Обєднана Палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у своїй постанові від 06 лютого 2019 року дійшла висновку про те, що загальновизнане положення про дію цивільних процесуальних норм у часі передбачає, що незалежно від часу відкриття провадження у справі, при здійсненні процесуальних дій застосовуються той процесуальний закон, який діє на момент здійснення таких дій.

Відповідно до положення частини другої статті 358 ЦПК України суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) Подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки; 2) Пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Апеляційний суд, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, правильно виходив із того, що жодної з вищевказаних обставин ОСОБА_4 не зазначено, а про розгляд справи вона була повідомлена в установленому законом порядку.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо: правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Зі змісту касаційної скарги, оскаржуваного судового рішення та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою і п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою представником - ОСОБА_5, на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 22 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення збитків та моральної шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді : С. Ф. Хопта

О.В. Білоконь

Є.В. Синельников