Справа № 211/4480/19
Провадження № 2/211/1952/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19 листопада 2019 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Сарат Н.О.

секретаря Зоріної С.М.

за відсутності сторін по справі, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача , мотивуючи свої позовні вимоги тим, що він та відповідачка ОСОБА_2 перебували раніше у шлюбі, який був зареєстрований 14.06.2014 року, актовим записом № 243 Дзержинського РАЦС м. Кривого Рогу. Від їх шлюбу народився син: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб між позивачем та відповідачкою розірваний рішенням Петріківського районного суду Кіровоградської області від 22.05.2017 року. 12.10.2018 року судовим наказом Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу з позивача стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частки мого заробітку (доходу) на користь відповідачки на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім сина ОСОБА_3 у позивача є ще одна дитина донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та утримання якої судо наказом Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 19.03.2 року з мене стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частки мого заробі (доходу). Позивач на двох дітей сплачує аліменти у більшому розмірі ніж це передбачено законодавством, фактично розмір аліментів, що з нього стягується складає наступну суму: 25% + 25% % = 50 %, що перевищує розмір аліментів які встановлені законом. Позивач бажає змінити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідачки на сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 до 1/6 частки його заробітку (доходу), оскільки саме такий розмір аліментів буде відповідати ст.183 СК України.

Ухвалою суду від 10 вересня 2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, відповідач повідомлена про розгляд справи заяв не надала.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи і інші докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, позивач та відповідачка ОСОБА_2 перебували раніше у шлюбі, який був зареєстрований 14.06.2014 року, актовим записом № 243 Дзержинського РАЦС м.Кривого Рогу. Від їх шлюбу народився син: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб між позивачем та відповідачкою розірваний рішенням Петріківського районного суду Кіровоградської області від 22.05.2017 року. 12.10.2018 року судовим наказом Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу з позивача стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частки мого заробітку (доходу) на користь відповідачки на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с. 6). Крім сина ОСОБА_3 у позивача є ще одна дитина донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та утримання якої судо наказом Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 19.03.2 року з мене стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частки мого заробі (доходу). ( а.с. 7). Позивач на двох дітей сплачує аліменти у більшому розмірі ніж це передбачено законодавством, фактично розмір аліментів, що з нього стягується складає наступну суму: 25% + 25% % = 50 %, що перевищує розмір аліментів які встановлені законом. Позивач бажає змінити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідачки на сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 до 1/6 частки його заробітку (доходу), оскільки саме такий розмір аліментів буде відповідати ст.183 СК України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу Українибатьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами 1-3 статті 181 Сімейного Кодексу Українипередбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно частин 1-2 статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я а матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки,сина;3-1) наявність на праві власності,володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав,у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних правна результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десяти кратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Положеннями частини 1статті 192 СК Українипередбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів`розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів (Постанова Верховного Суду України від 5 лютого 2014 року справа № 6-143цс13).

Аналогічні обставини викладені в п.17постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

В той же час, відповідно ч.1ст.128 Кодексу Законів про працю України, при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п`ятдесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові.

Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1ст. 2 ЦПК України).

Згідностатті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, наявність в матеріалах справи заяви , яка не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Згідно частини 1статті 141 ЦПК Українисудовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Оскільки вимога про відшкодування судових витрат позивачем не заявлялася, вони покладаються на нього.

На підставі вищевикладеного, керуючисьст. 192 СК України, ст.ст.10,12,13,81,141,263-265,278-279 ЦПК України,суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів - задовольнити .

Зменшити розмір аліментів стягнутих з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 судовим наказом Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 жовтня 2018 року № 211/4944/18 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 частини на 1/6 частину заробітку ( доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до повноліття дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Припинити, з дня набрання даним рішенням законної сили, стягнення аліментів із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стягуються за судовим наказом Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 жовтня 2018 року № 211/4944/18 .

Виконавчий лист, виданий по справі № 211/4944/18, після сплати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 усіх сум, нарахованих йому до набрання чинності даним рішенням суду за цим виконавчим листом, повернути до суду та залучити до матеріалів відповідної справи.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 29.11.2019 року.

Суддя: Н. О. Сарат