Справа № 529/1022/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Гвоздика А. Є.

при секретарі Бурлига Н. Л.,

з участю представника позивача - адвоката Статівка О.Є.,

та представника відповідачки ОСОБА_1 - адвоката Оніпка Є.А.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька Полтавської області в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

28 жовтня 2007 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Диканського районного управління юстиції Полтавської області, від якого мають неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказуючи на те, що у зв`язку із несумісністю характерів, непорозуміннями, сварками, різними поглядами на сімейне життя та тим, що шлюбні відносини з відповідачкою ОСОБА_1 припинені з травня 2019 року і відновлювати їх наміру він не має, оскільки це суперечить його інтересам, інтересам відповідачки, а також інтересам їхньої спільної дочки, яка на теперішній час без його як батька згоди проживає разом з батьками відповідачки по АДРЕСА_1 , позивач ОСОБА_2 звернувся з позовом до суду та просить розірвати шлюб, а також стягти з відповідачки на його користь понесені ним судові витрати по справі у розмірі 20 838 грн. 40 коп., які складаються із судового збору за подання позовної заяви у розмірі 768 грн. 40 коп. та витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 20 070 грн. 00 коп.

11 листопада 2019 року відповідачкою ОСОБА_1 було подано до суду письмове клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, заявлених позивачем. В обґрунтування клопотання відповідачка ОСОБА_1 вказала, що заявлені позивачем витрати на правову допомогу адвоката є необґрунтованими та не були неминучими для нього, адже вона була згодна розірвати шлюб шляхом подання спільної заяви до суду, жодним чином не створювала позивачеві перешкод у процесі розірвання шлюбу і, в свою чергу, жодним чином не може вплинути на даний процес. Відповідачка вказує, що вказана справа не є складною та не потребувала від адвоката позивача заявленої кількості робочого часу, обсягу наданих послуг та виконаних робіт. Позов містить лише одну вимогу про розірвання шлюбу та не ускладений іншими похідними вимогами. Безпосередньо сам позивач заявляв у позовній заяві про відсутність майнового спору між сторонами. Вказана справа не містить будь-яких проблемних питань в плані захисту законних прав та інтересів, тому очевидно неспівмірним виглядає надання ОСОБА_2 консультації з даного питання вартістю 1 003,50 грн.

Відповідачка зазначає у клопотанні, що процес отримання дубліката свідоцтва про шлюб також є нескладною та швидкою процедурою, що не потребує спеціальних знань чи вмінь. Більше того, в отриманні цього документу не було потреби, адже у позивача наявна копія свідоцтва про шлюб, справжність якої ніхто не ставив під сумнів. Відповідачка вказує, що в свою чергу, оригінал свідоцтва про шлюб був би наданий нею у разі надходження такого прохання. З огляду на це, 2 007,00 грн. сплачені позивачем адвокату за послуги з отримання дубліката свідоцтва про шлюб не відповідають критерію розумності і є явно завищеними, а тому не підлягають стягненню з неї як відповідачки. Більше того, надані позивачем матеріали, не містять жодних доказів, які б підтверджували, що саме його адвокат отримував такий дублікат документа, чи хоча б звертався до відповідних державних органів з метою його отримання.

Відповідачка ОСОБА_1 також вказує у клопотанні, що в позовній заяві вказано, що процес визначення нормативно-правових актів, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин зайняв в адвоката 2 години, що коштувало позивачеві 2 007,00 грн., що очевидно є неспівмірним з реальною кількістю затраченого часу та принципом розумності, адже фактично спірні правовідносини щодо розірвання шлюбу врегульовано двома статтями - ст. 110 та ст. 112 Сімейного кодексу України. Також зовсім необґрунтованим та невідповідним критеріям реальності та розумності є заявлений позивачем час, який витрачений на підготовку та складання позовної заяви, її комплектування, копіювання додатків тощо. З огляду на поширеність та простоту вирішення питання розірвання шлюбу в судовому порядку, складення даної позовної заяви не вимагає багато сил та часу. Подана позивачем позовна заява на 12 сторінках є штучно збільшеною у розмірі, фактично корисна інформація необхідна для розгляду справи вміщується лише на 2 сторінках вказаної заяви. Також до цієї заяви додано лише 5 документів на 5 сторінках, що мають відношення до справи та документи на 11 сторінках, що стосуються відносин між адвокатом та клієнтом. При цьому позивач заявляє, що на дану роботу адвокат витратив 8 годин та отримав гонорар у розмірі більше 8 000,00 грн. Очевидно, що розмір гонорару є неспівмірним, адже навіть у наданому позивачем рішенні № 17 заява про розірвання шлюбу визначена як найдешевша, з рекомендованою вартістю - 600,00 грн. При цьому адвокат вказує, що до витрат на професійну правничу допомогу на його думку входять і копіювання документів, комплектування матеріалів та інше, однак оскільки адвокатом надавалися вже існуючі копії документів, то це виключає створення ним продукту власної інтелектуальної праці.

Відповідачка ОСОБА_1 у клопотанні також вказує, що на сторінці 9 позовної заяви з незрозумілих причин зазначено, що заплановано додаткові витрати вартістю 5 017,50 грн., пов`язані з участю представника у судових засіданнях та представленням інтересів клієнта у Дзержинському районному суді м. Харкова. Невідомо які саме інтереси буде представляти адвокат позивача у вказаному суді, але вона як відповідачка не зобов`язана за це платити, адже справа розглядається Диканським районним судом Полтавської області. Враховуючи вищевикладене, вказаний в акті прийому-передачі наданої правової допомоги від 08 жовтня 2019 року, а саме в пунктах 2-7 витрачений час на виконання певних дій та їх вартість не відповідають фактичному обсягу виконаних робіт та складності вчинених дій, а отже визначена у ньому сума витрат не підтверджується.

Відповідачка зазначає, що вона частково згодна з єдиним пунктом акту прийому-передачі наданої правової допомоги від 08 жовтня 2019 року, яким є пункт 1 цього акту щодо надання позивачу по справі консультації, але при цьому вона не згодна з вартістю, яка була встановлена за таку консультацію з підстав вказаних нею вище. Крім цього, відповідно до п. 178.6 ст. 178 Податкового кодексу України фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, зобов`язані вести облік доходів і витрат від такої діяльності. Верховний Суд у постанові від 22 травня 2018 року № 826/8107/16 дійшов висновку, що з огляду на запровадження нових правил відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, для підтвердження та обґрунтування розміру витрат на правничу допомогу необхідне доведення відображення фахівцем у галузі права та адвокатом доходів, отриманих від незалежної професійної діяльності, як самозайнятої особи шляхом надання доказів ведення Книги обліку доходів та витрат, затверджених наказом Міндоходів від 16.09.2013 року № 481. Таких доказів позивачем не було надано. Посилаючись на вказані обставини, відповідачка ОСОБА_1 просила зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які поніс позивач ОСОБА_2 , та які підлягають розподілу між сторонами до 1 000,00 грн.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, а надіслав суду письмову заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи без його участі.

Представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Статівка О.Є., беручи участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, підтримав позовні вимоги в частині розірвання шлюбу та просив їх задоволити, з підстав викладених у позові та в судовому засіданні. Також підтримав позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки на користь позивача судового збору за подачу позову до суду у розмірі 768,40 грн.

Посилаючись на те, що очікувані додаткові судові витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 5 017, 50 грн., позивачем фактично не були понесені, представник позивача змінив позовні вимоги в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу та просив стягти з відповідачки на користь позивача лише фактично понесені ним витрати на професійну правову допомогу адвоката у розмірі 15 000,00 грн. Представник позивача також вказав, що клопотання відповідачки ОСОБА_1 про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які поніс по справі позивач ОСОБА_2 до 1 000,00 грн. є необґрунтованим та безпідставним.

Представник позивача вказав, що відповідно до п. 4.1 укладеного між ним та позивачем договору про надання правової допомоги (адвокатських послуг) № 30/08-19-1 від 30 серпня 2019 року, сторони домовилися, що на надання позивачу ОСОБА_2 правничої допомоги щодо розірвання шлюбу з відповідачкою ОСОБА_1 ним як адвокатом буде затрачено не менше 15 годин, у зв`язку із чим ОСОБА_2 повинен сплатити гонорар в розмірі 15 000,00 грн., який розрахований у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб (з 01 липня 2019 року - 2 007,00 грн.) за одну годину роботи, тобто у розмірі 1 003,50 грн. за одну годину роботи. Адвокат Статівка О.Є. зазначив, що на підтвердження отримання ним від позивача ОСОБА_2 вказаної суми гонорару відповідно до п. 4.2 вищевказаного договору у готівковій формі в день підписання цього договору ним було надано ОСОБА_2 квитанцію серії 11-СВК № 040063 від 30 серпня 2019 року на суму 15 000,00 грн., засвідчену підписом та печаткою адвоката. Тобто станом на 08 жовтня 2019 року, тобто на день подання позовної заяви, позивач ОСОБА_2 вже фактично поніс судові витрати по справі у вигляді витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 15 000,00 грн., що підтверджується копіями договору № 30/08-19-1 про надання правової допомоги (адвокатських послуг) від 30 серпня 2019 року, квитанції серії 11-СВК № 040063 від 30 серпня 2019 року, акту прийому-передачі наданої правової допомоги (адвокатських послуг) від 08 жовтня 2019 року.

Представник позивача - адвокат Статівка О.Є. вказав, що витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн., зазначені у розрахунку та детальному описі наданих послуг, викладених у позовній заяві, є співмірними зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та значенням справи з урахуванням конкретних обставин у даній справі для позивача ОСОБА_2 . При цьому, відповідачка ОСОБА_1 взагалі не довела у своєму клопотанні неспівмірність витрат позивача ОСОБА_2 на правничу допомогу, які він поніс по справі у розмірі 15 000,00 грн., а тому клопотання відповідачки про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката до 1 000,00 грн., які підлягають розподілу між сторонами, слід залишити без задоволення.

Відповідачка ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи по суті, в судове засідання не з`явилася, ніяких клопотань чи заяв суду не надала. Враховуючи вказане та те, що у судовому засіданні бере участь представник відповідачки, розгляд справи проведено без участі відповідачки ОСОБА_1 .

Представник відповідачки ОСОБА_1 - адвокат Оніпко Є.А. в судовому засіданні вказав, що відповідачка ОСОБА_1 не заперечує проти задоволення позову в частині розірвання шлюбу та стягнення з неї судового збору у розмірі 768,40 грн., однак категорично заперечує проти стягнення з неї понесених позивачем судових витрат по справі у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн. Представник відповідачки просив задовольнити клопотання відповідачки про зменшення розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу до 1 000,00 грн., посилаючись на вказані у цьому клопотанні підстави та на те, що дана справа про розірвання шлюбу не являється складною і заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу є необґрунтованим та неспівмірним критеріям реальності та розумності. Представник відповідачки також вказав, що рішення розширеного засідання Ради адвокатів Харківської області № 17 від 21 березня 2018 року щодо рекомендованих мінімальних ставок адвокатського гонорару, на яке посилався представник позивача при розрахунку адвокатського гонорару, не є нормативно-правовим актом та має лише рекомендаційний характер.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши доводи представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Статівка О.Є., представника відповідачки ОСОБА_1 - адвоката Оніпка Є.А., дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони 28 жовтня 2007 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Диканського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 113.

Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні встановлено, що подружнє життя сторін не склалося через несумісність характерів, непорозуміння, часті сварки, різні погляди на сімейне життя. Шлюбні стосунки між подружжям та ведення спільного господарства фактично припинені з травня 2019 року, відновлювати їх як позивач, так і відповідачка наміру й бажання не мають. На теперішній час позивач та відповідачка проживають за різними адресами, їхня малолітня дочка проживає разом з батьками відповідачки - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 . На час розгляду справи по суті між сторонами відсутній майновий спір.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи, що подальше спільне життя позивача ОСОБА_2 та відповідачки ОСОБА_1 як подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а також інтересам їхньої малолітньої дочки, яка повинна виховуватись в атмосфері доброзичливості, комфорту та любові, суд дійшов висновку, що відповідно до ст. 112 СК України шлюб між сторонами слід розірвати.

Розглянувши змінені позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_2 понесених ним судових витрат по справі у загальному розмірі 15 768 грн. 40 коп., які складаються із судового збору за подання позовної заяви у розмірі 768 грн. 40 коп. та витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 15 000 грн. 00 коп., дослідивши клопотання відповідачки про зменшення розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов у частині стягнення судових витрат по справі підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З наявної у матеріалах справи квитанції № 14331 від 08 жовтня 2019 року вбачається, що позивачем ОСОБА_2 було сплачено судовий збір за подачу позову до суду у розмірі 768 грн. 40 коп.

Враховуючи те, що позов в частині розірвання шлюбу задоволено, керуючись ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягти з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_2 понесені позивачем судові витрати по справі у вигляді сплаченого ним за подання позову про розірвання шлюбу судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 3 статті 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 5 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу адвоката позивач ОСОБА_6 П. надав суду: копію договору про надання правової допомоги (адвокатських послуг) № 30/08-19-1 від 30 серпня 2019 року, укладений між ОСОБА_2 та адвокатом Статівка О.Є., викладений у позовній заяві детальний опис наданих адвокатом послуг з кількістю витраченого часу та вартістю наданих послуг, копію акта прийому-передачі наданої правової допомоги (адвокатських послуг) від 08 жовтня 2019 року про прийняття позивачем ОСОБА_2 наданої адвокатом ОСОБА_7 .Є. правової допомоги (адвокатських послуг) станом на 08 жовтня 2019 року на загальну суму 15 052 грн. 50 коп., з яких фактично позивачем оплачено у сумі 15 000,00 грн., копію квитанції серії 11-СВК № 040063 від 30 серпня 2019 року про оплату ОСОБА_2 наданих адвокатом ОСОБА_7 .Є. адвокатських послуг за договором про надання правової допомоги № 30/08-19-1 від 30 серпня 2019 року у розмірі 15 000,00 грн., копію рішення розширеного засідання Ради адвокатів Харківської області № 17 від 21 березня 2018 року щодо рекомендованих мінімальних ставок адвокатського гонорару.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі ""East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З матеріалів справи вбачається, що вартість наданих адвокатських послуг обчислювалася представником позивача - адвокатом Статівка О.Є. відповідно до рішення розширеного засідання Ради адвокатів Харківської області № 17 від 21 березня 2018 року щодо рекомендованих мінімальних ставок адвокатського гонорару, а саме розмір адвокатського гонорару за годину роботи обчислювався як 50 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на день оплати, а саме 1 003, 50 грн. за одну годину роботи.

Суд зауважує, що вищевказане рішення Ради адвокатів Харківської області не являється нормативно-правовим актом та має рекомендаційний характер, що вказано, зокрема, і в самому рішенні, а тому як адвокат, так і суд не зобов`язані визначати розмір адвокатського гонорару чітко керуючись лише ставками гонорару, визначеного цим рішенням.

На час розгляду справи в суді чинним законодавством не визначено обмежень чи граничного розміру компенсації витрат на правничу допомогу, проте він повинен бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

З детального опису наданих послуг, виконаних адвокатом станом на 08 жовтня 2019 року, та здійснених витрат, необхідних для надання правничої допомоги /далі - опис наданих адвокатських послуг/ вбачається, що з 30 серпня 2019 року по 08 жовтня 2019 року представником позивача - адвокатом Статівка О.Є. на надання позивачу ОСОБА_2 правової допомоги було витрачено всього 15 годин загальною вартістю 15 052 грн. 50 коп. З наявної у матеріалах квитанції вбачається, що фактично позивачем було оплачено адвокатські послуги у розмірі 15 000,00 грн.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлений змінений в судовому засіданні витрачений адвокатом час на надання правової допомоги позивачу та його вартість у розмірі 15 000,00 грн. є значно завищеними та неспівмірними із складністю справи, виходячи з наступного.

Враховуючи те, що надана адвокатом Статівка О.Є. позивачу консультація стосувалася питання про розірвання шлюбу, тобто нескладного питання, суд вважає, що заявлена вартість витраченої на це однієї години роботи адвоката у розмірі 1 003,50 грн. є значно завищеною та не відповідає складності справи.

Суд вважає безпідставним заявлений витрачений представником позивача час тривалістю 2 години загальною вартістю 2 007,00 грн. на підготовку, подання та отримання повторного свідоцтва про шлюб в Основ`янському відділі ДРАЦС, так як у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували факт звернення саме представника позивача до цього відділу з вказаних питань.

Суд вважає значно завищеним та неспівмірним складності справи заявлений витрачений представником позивача час тривалістю 4 години загальною вартістю 4 014,00 грн. на вивчення судової практики зі спірного питання, тобто питання розірвання шлюбу, адже це питання не являється складним, а також враховуючи те, що представник позивача - адвокат Статівка О.Є. займається адвокатською діяльністю близько дев`яти років, що дає підстави суду вважати, що маючи такий досвід, адвокат витрачає значно менше часу на ознайомлення з законодавством та судовою практикою щодо розірвання шлюбу.

Суд вважає значно завищеним та неспівмірним складності справи заявлений витрачений представником позивача час загальною тривалістю 8 годин загальною вартістю 8 028,00 грн. на підготовку та складання позовної заяви, складання акту прийому-передачі наданої правової допомоги, копіювання додатків до позову, комплектування матеріалів позовної заяви, подання позовної заяви з додатками до канцелярії суду, виходячи з наступного.

З огляду на поширеність та простоту вирішення питання розірвання шлюбу в судовому порядку, враховуючи те, що зразки цієї позовної заяви зазвичай розміщуються на інформаційних стендах та вебсайтах судів для самостійного складення їх громадянами, складення вказаної позовної заяви адвокатом не вимагає багато знань, сил та часу.

Вказана позовна заява містить лише одну вимогу про розірвання шлюбу та не містить інших похідних вимог. Як вбачається зі змісту позовної заяви, більша її частина містить саме обґрунтування суми судових витрат, які позивач поніс та планує понести у зв`язку із розглядом справи, а не мотивування необхідності розірвання шлюбу.

До позовної заяви додано досить мало документів, більшість з яких стосуються саме надання позивачеві правової допомоги, і на їх копіювання та комплектування не потрібно багато часу та сил, до того ж саме професійної допомоги адвоката.

Крім цього, суд зауважує, що як в описі надання адвокатських послуг, так і у письмовій відповіді адвоката Статівка О.Є. на клопотання відповідачки про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу вказано, що додаткові витрати на правничу допомогу тривалістю 5 годин та вартістю 5 017,50 грн. заплановані у зв`язку із участю представника позивача у судових засіданнях та представленням інтересів позивача саме у Дзержинському районному суді м. Харкова, хоча справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу розглядається саме в Диканському районному суді Полтавської області. Можливо, це просто технічна помилка чи неуважність адвоката Статівка О.Є., який складав ці документи, однак, суд зауважує, що заявляючи розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн., представник позивача міг би бути при складанні документів більш уважнішим та значно детальніше перевіряти їх перед подачею до суду.

Враховуючи вищевказані обставини в їх сукупності, виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, на компенсацію яких має право сторона, враховуючи обсяг та характер наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, беручи до уваги всі аспекти та складність справи, яка, на думку суду, не є занадто складною, суд дійшов висновку, що змінені позовні вимоги в частині витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 15 000 грн. 00 коп. є значно завищеними, належним чином не обґрунтованими та становлять надмірний тягар для відповідачки, а тому суд вважає за необхідне змінені позовні вимоги в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката задовольнити частково та стягти з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_2 судові витрати у справі у вигляді витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 3 000 грн. 00 коп.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягти з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_2 судові витрати у справі у загальному розмірі 3 768 грн. 40 коп., що складаються з сплаченого позивачем за подачу позову до суду судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп. та витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 3 000 грн. 00 коп., та у задоволенні решти змінених позовних вимог в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката відмовити за безпідставністю.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, рішеннями Європейського суду з прав людини від 12.10.2006 року у справі "Двойних проти України" (п. 80), від 10.12.2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 року у справі ""East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95), від 28.11.2002 року у справі "Лавентс проти Латвії", ст. ст. 10, 12, 17, 81, 89, 133, 137, 141, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 40-860, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 та ОСОБА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 40-113, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , який був зареєстрований 28 жовтня 2007 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Диканського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 113.

Стягти з ОСОБА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 40-113, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 40-860, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , понесені ним судові витрати по справі у вигляді судового збору за подання позовної заяви у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. та витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 3 000 (трьох тисяч) грн. 00 коп., а всього разом 3 768 (три тисячі сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

У задоволенні решти змінених позовних вимог в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката відмовити за безпідставністю.

Рішення набирає законної сили через 30 днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Головуючий: