Справа № 265/106/19
Провадження № 2/265/586/19
У Х В А Л А

15 січня 2019 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, вивчивши позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з даною позовною заявою, якою просить

визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 (вулиця не зазначена) та зняти його з реєстраційного обліку

зобовязати міську міграційну службу міста Маріуполя Донецької області зняти з реєстрації відповідача, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Крім того, з метою забезпечення позову, позивач просить викликати свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5

Ознайомившись із даним позовом та додатками до нього, суддя дійшла висновку, що позов не відповідає вимогам, встановленим статтями 175, 177 ЦПК України, а саме:

- у позовній заяві не зазначено, чи наявні у позивача або в іншої особи оригінали наданих суду письмових доказів;

- не надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи;

- позовна заява не містить підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав

- до позову не додано докази тієї обставини, що відповідач є сином позивача.

Крім того, відповідно до вимог п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити, крім іншого, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Так, у п. 1 вимог заяви не зазначена повна адреса квартири (вулиця), відносно якої позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування.

Крім того, позивач просить визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням відповідача, який є його сином, посилаючись на положення ст.ст. 68, 72, 151, 156 Житлового кодексу України.

Разом із тим, положення статей 71, 72 ЖК України передбачають підстави втрати права користування жилим приміщенням членами сімї наймача, а положення статті 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сімї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сімї власника без поважних причин понад один рік.

При цьому слід зазначити, що до взаємовідносин власника жилого приміщення та членів його сімї підлягає застосуванню також ч. 2 ст. 405 ЦК України.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 16 листопада 2016 року, справа № 6-709цс16.

Проте, як вбачається з доданих до позову документів, відповідач є співвласником квартири АДРЕСА_2.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. Такий же принцип непорушності права приватної власності закріплений в ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, де зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Також, Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ в п. 34 постанови № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» вказав, що оскільки право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла.

Тому позивачу необхідно уточнити вимоги позовної заяви, з посиланням на відповідні обставини та докази, визначивши правові підстави для визнання особи такою, що втратила право користування приватним житловим приміщенням, яка є власником, а не наймачем чи просто членом сімї власника житла та у залежності від цього визначитись із нормами матеріального права, які підлягають застосуванню у даному випадку, обравши таким чином належний спосіб захисту.

Також, з доданих до позовної заяви документів вбачається, що співвласниками квартири крім позивача та відповідача є ще ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, однак з позовом до суду звертається лише ОСОБА_2, тобто підлягає уточненню питання, з яких підстав інші співвласники даної квартири не залучаються до участі у справі на стороні позивача.

За вимогами ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене, суддя дійшла висновку про залишення вказаної позовної заяви без руху для усунення позивачем виявлених недоліків і відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України надає позивачу строк для їх усунення протягом десяти днів з дня вручення йому копії даної ухвали.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 175, 185 ЦПК України, суддя-

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення зазначених в мотивувальній частині недоліків протягом десяти днів з дня вручення йому копії даної ухвали.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: