Справа № 2-1890/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2019 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Дикаленко А.В.

заінтересованої особи - ОСОБА_1

представників заінтересованої особи - ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі заяву ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», заінтересовані особи Публічне акціонерне товариство «Кредобанк», ОСОБА_5, ОСОБА_1, про залучення правонаступника позивача, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», в обґрунтування якої зазначено, що 31.05.2012 року Кіровським районним судом м.Дніпропетровська було ухвалено рішення по справі №2-1890/11 про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_5, ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредобанк» заборгованості за кредитним договором №75/08-Ф від 18.04.2008 року. 23.06.2018 року за договором факторингу №23/06-03 та договором відступлення прав заставодержателя (іпотекодержателя), укладеним між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», останнє набуло право вимоги до ОСОБА_5 за кредитним договором №75/08-Ф від 18.04.2008 року та право заставодержателя (іпотекодержателя) щодо переданого нею в іпотеку майна. В звязку з цим, посилаючись на положення ст.ст.512,514,1077 ЦК України, заявник на підставі ст.55 ЦПК України просив залучити до участі у справі №2-1890/11 в якості правонаступника позивача ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

В наданій заяві представник ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» просив проводити розгляд заяви за його відсутності.

ПАТ «Кредобанк» за викликами явку свого представника не забезпечило, про поважність причини неявки не повідомило.

Представники відповідача у справі ОСОБА_5 та відповідач ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді проти задоволення заяви заперечували та просили відмовити в її задоволенні, посилаючись на ненадання заявником належних доказів набуття права вимоги за кредитним договором та забезпечувальними договорами, а також відсутність передбачених ст.55 ЦПК України підстав для заміни позивача у справі, по якій вже було ухвалено заочне рішення, яке перебуває на стадії виконання.

Перевіривши викладені в заяві доводи,заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали останньої, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів цивільної справи №2-1890/11, що заочним рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 31.05.2012 року було задоволено позов ПАТ «Кредобанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_1 про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором №75/08-Ф від 18.04.2008 року.

Звертаючись до суду з заявою ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» посилалось на те, що 23.06.2018 року за договором факторингу №23/06-03 та договором відступлення прав заставодержателя (іпотекодержателя), укладеним між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», останнє набуло право вимоги за кредитним договором №75/08-Ф від 18.04.2008 року та забезпечувальними договорами.

В звязку з цим, заявник на підставі ст.55 ЦПК України просив залучити його до участі у справі в якості правонаступника позивача.

Поряд з цим, суд враховує, що ст.55 ЦПК України регулює питання залучення правонаступника сторони або третьої особи у справі на стадії розгляду справи.

З матеріалів цивільної справи №2-1890/11 вбачається, що по останній 31.05.2012 року судом було ухвалено заочне рішення по суті заявлених ПАТ «Кредобанк» позовних вимог, яке не оскаржувалось та набрало законної сили в загальному порядку.

На виконання вказаного заочного рішення судом за заявою представника ПАТ «Кредобанк» було видано та направлено виконавчі листи.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Таким чином, оскільки на теперішній час по цивільній справі ухвалено рішення, яке спрямовано для примусового виконання шляхом видачі виконавчих листів, тобто справа перебуває не на стадії судового розгляду, а на стадії виконавчого провадження.

В звязку з цим, правові підстави для залучення заявника відповідно до ст.55 ЦПК України в якості правонаступника позивача відсутні, оскільки на даній стадії вказане питання може бути вирішено в порядку, передбаченому ст.442 ЦПК України.

За вказаних вище обставин, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні заяви, як такої, що не ґрунтується на законі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.211,247,258-260,442 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», заінтересовані особи Публічне акціонерне товариство «Кредобанк», ОСОБА_5, ОСОБА_1, про залучення правонаступника позивача - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України та може бути оскарження учасниками справи шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 05 березня 2019 року.

Суддя С.Ю.Казак