Провадження № 2/234/784/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року місто Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Данелюк О.М.,

при секретарі Антоненко О.В.

за участі:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Краматорську за правилами загального провадження цивільну справу за позовом:

ОСОБА_5, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1

до

Приватного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівний завод», юридична адреса: м. Краматорськ, вул. О. Тихого, 5;

Третя особа:

Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Краматорського міського відділення УВДФСЦ в Донецькій області, юридична адреса: м. Краматорськ, бул. Машинобудівників, 37,

про відшкодування моральної шкоди, заподіяної професійним захворюванням на виробництві, -

Обставини справи:

05.12.2018 року позивач ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівний завод», третя особа Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Краматорського міського відділення УВДФСЦ в Донецькій області про відшкодування моральної шкоди, заподіяної професійним захворюванням на виробництві.

Із позову вбачається, що він з 1986 року став працювати у редукторному цеху Приватного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівний завод» (ПрАТ «НКМЗ»), де з перервами працював до звільнення у 2018 році. З 11.06.2007 року до 19.07.2018 рік він працював обрубником на обробці литва наждаком та вручну в фасонно ливарному цеху ПрАТ «НКМЗ», ці обставини підтверджено записами у трудовій книжці, копія якою додається до позову.

За час роботи на ПрАТ «НКМЗ зі шкідливими та небезпечними умовами праці, він, отримав професійне захворювання,яке вперше встановили 02.05.2018 році, і у зв'язку чим він змушений був звільнитися 19.07.2018 року. Ці обставини підтверджується трудовою книжкою, актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (форми П-4) від 2 травня 2018 року, довідками МСЕК, виписками з історії хвороби, висновками спеціалістів (додано до позову).

Позивач перебував у трудових правовідносинах з ПрАТ «НКМЗ», де відпрацював на посаді обрубника в умовах впливу шкідливих чинників, 11 років 1 місяць, що підтверджується копією трудової книжки (додається до позову). Працював він зі шкідливими та небезпечний умовами праці, в умовах перевищуючих гранично - допустимий рівень пилу, шуму, вібрації, фізичних навантажень. Внаслідок такої праці він отримав професійне захворювання та змушений був звільнитись з ПрАТ «НКМЗ», за власним бажанням, у зв'язку з виходом на пенсію.

У зв'язку з погіршенням здоров'я, починаючи з 2017 року, він неодноразово стаціонарно проходив курси лікування, як за місцем проживання у місцевій лікарні №3 так і у обласній клінічній лікарні профзахворювань м. Києва, де згодом його визнали хворим та встановили професійне захворювання.

Під час проходження, у травні 2017 року, обов'язкового щорічного медогляду у поліклініки міської лікарні №3 м. Краматорська, йому було встановлено діагноз на підозру у професійному захворюванні: вібраційна хвороба, хронічний бронхіт та двобічна сенсоневральна приглухуватість.

У травні 2017 року, він вперше пройшов стаціонарне обстеження в клініці професійних захворювань Держаної установи «Інститут медицини праці національної академії медичних наук України»( КПЗ ДУ ІМПНАМНУ) у м. Києві, на вул. Саксаганського, 75, де у нього, згідно медичного висновку центральної лікарсько-експертної комісії за №16/385 від 02.05.2018 року було вперше встановлено професійне захворювання:

1.) хронічний бронхіт II ст., фаза затихаючого загострення; дифузний пневмосклероз, ЛН І-ІІ(один-два)ст. 2.) Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з легким (ІІ)ступенем зниження слуху за класифікацією Остапкович та Пономарьової. 3.) Вібраційна хвороба ІІ ст.(вегето-сенсорна поліневропатія верхніх кінцівок з деформуючим артрозом І ст. міжфалангових, перших пьястно - фалангових, запьястно - пьястних і ліктьових суглобів.

Спеціалістом Головного управління Держпраці у Донецькій області, проведено санітарно-гігієнічне обстеження його робочого місця на ПрАТ «НКМЗ», про що складено акт від 12.03.2018 року №62, копія якого додано до позову. Під час проведення перевірки встановлено численні порушення умов праці, що знайшло відображення у п.п.11.2 та 12 вказаного документа. В акті вказано перелік шкідливих факторів, що мали місце при виконанні робіт: локальна вібрація, запиленість повітря робочої зони, виробничий шум, фізичне перевантаження, несприятливий мікроклімат, фактичні значення яких перевищували нормативні данні.

Факт професійного захворювання в подальшому було підтверджено і комісією, яка в місті Краматорську, Донецької області, на ПрАТ «НКМЗ», склала акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 25 травня 2018 року (за формою П-4). Згідно вказаного акта (пункт 16), встановлено, що професійне захворювання виникло в період тривалої роботи обрубувачем «у зв'язку з недосконалістю технологічного процесу та недостатньою ефективністю засобів індивідуального захисту, виконував роботи в умовах впливу на організм високих концентрацій пилу фіброгенної дії, виробничого шуму та локальної вібрації, концентрації та рівні яких перевищували гранично допустимі».

А причинами професійного захворювання (пункт 17 акту) стало: «робота протягом тривалого часу ОСОБА_5 в умовах дії шкідливих факторів - 10 років 10 місяців у фасонносталиварному цеху ПрАТ «НКМЗ» у якості обрубувача, зайнятого на обробці лиття наждаком і вручну 4 розряду, в умовах впливу на організм пилу фіброгенної дії, концентрація якого в повітрі робочої зони складали 5,2- 12,4 мг/куб.м. при ГДК = 4мг/куб.м.(3 клас 2 ступень шкідливості); виробничого шуму, рівень якого складав 92-95дБА, при ГДР=80дБА (3 клас 2 ступень шкідливості) та локальної вібрації, рівень якої складав 80,1-93,3дБ, при ГДР-=76дБ (за віброприскореннням) (3 клас 2 ступень шкідливості)».

11.07.2018 року обласна профпатологічна медіко-соціальна експертна комісія у м. Слов'янськ, Донецької області, вперше визнала захворювання позивача професійним та безстроковим тобто по життєвим, з 65% втрати працездатності (40% вібраційна хвороба, 20% хронічний бронхіт, 5% приглухуватість) та встановила третю групу інвалідності (професійне захворювання). Цей факт підтверджено довідкою МСЕК серії 12ААА №066969 від 11.07.2018р., довідкою до акту огляду МСЕК серії АВ №0869734 від 11.07.2018р. та пенсійним посвідченням НОМЕР_1 від 25.07.2018р., копії яких додаються до позову.

Хворіти він почав вже з 2007 року, але коли у нього з'явилися сильні болі, оніміння, мерзлякуватість кистей рук, а також сухий кашель, задуха, зниження слуху то у 2017 році прийшлось проходити стаціонарне лікування, що підтверджує виписка з амбулаторної карти №9583 від 04.01.2018р. (копії якої додано до позову). Періодично, у зв'язку з отриманим професійним захворюванням, він змушений знаходитися на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, проходити курси реабілітації, обстеження та консультації лікарів (копії висновків та виписок додаються до позову). Необхідність проходження курсу лікування йому встановлено за результатами огляду МСЕК, згідно висновку якого йому для підтримки здоров'я, необхідно проходження медикаментозного лікування. Внаслідок погіршення стану здоров'я, він неодноразово проходив медичний огляд, а саме: у клініці професійних захворювань Держаної установи «Інститут медицини праці національної академії медичних наук України» м. Києва: з 23.04.2018р. по 14.05.2018р., також у місцевій лікарні №3 м. Краматорська: багаторазово: у 2017 року чотири рази: з 15 по 26 травня, з 2 по 13 листопада, з 4 по 18 грудня та з 18 по 28 грудня. У 2018 році двічі: з 12 по 21 березня та з 18 червня по 5 липня. Також я змушений звертатись до лікарів за консультацією та рекомендаціями лікування, лікарні №3 та №2 м. Краматорська - 05.12.2017 р., 15.05.2018р., 29.05.2018р. та 01.06.2018р.; до ДУ «Інституту травматології та ортопедії НАМН України» у м. Київ, - 25.04.2018р., які підтверджували його захворювання та призначали лікування.

У зв'язку з отриманим професійного захворювання він зазнав фізичних страждань та емоційних переживань, що призвело до завдання моральної шкоди. Стан його здоров'я є невідновним, внаслідок чого він отримав психологічну травму. Внаслідок такого захворювання змінився його життєвий уклад, життя зазнало суттєвих змін: він частково втратив працездатність, обмежений під час вибору міста праці, час від часу відчуває фізичну біль у грудях, суглобах, стан здоров'я дуже незадовільний, не може вести нормальний спосіб життя, порушилась душевна рівновага, порушилися зв'язки із оточуючими, стало неможливо продовжувати активний спосіб життя. Моральна шкода полягає у душевному хвилюванні, нервових зривах, несприятливій атмосфері в сім'ї, фізичному болю та стражданнях, які він зазнав безпосередньо під час роботи обрубником та які відчуває і на теперішній час.

Вважає, що моральна шкода у сумі 100000 (сто тисяч) грн. буде малою компенсацією за завданий душевний та фізичний біль, тому що він втратив 65% працездатності, а це значно більше половини. Ціна враховує в себе усі страждання, які довелося перенести, зокрема: порушення звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоров'я, а також моральних страждань, пов'язаних з професійним захворюванням.

Визначену суму моральної шкоди у розмірі 100000,00грн., вважає мінімальною компенсацією за перенесені душевні страждання.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 06.12.2018 року провадження по цивільній справі за позовомОСОБА_5 до Приватного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівний завод», третя особа Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Краматорського міського відділення УВДФСЦ в Донецькій області про відшкодування моральної шкоди, заподіяної професійним захворюванням на виробництві відкрито та призначено попередній судовий розгляд по справі у судовому засіданні на 26.12.2018 року.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 29.01.2019 року зазначену цивільну справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 14.02.2019 року.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, надала письмові пояснення із яких вбачається, що у позові ОСОБА_5 зазначає, що моральна шкода, яка йому заподіяна, полягає у душевному хвилюванні, фізичному болю та стражданнях; отриманні психологічної травми; зміні його життєвого укладу; порушенні зв'язків із оточуючими, неможливості продовжувати активний спосіб життя, реалізовувати свої звички та бажання. Але жодних доказів щодо наявності цих обставин він не наводить та не додає до позовної заяви. Крім того, позивачем не доведено, що зміни, які сталися в його особистому житті пов'язані саме з наявністю у нього професійного захворювання, а також, які додаткові зусилля він докладає для організації свого життя.

В обґрунтування своїх вимог позивач додає до позову медичні виписки, у яких зазначено, що «загальний стан задовільний», що спростовує його заяви про наявність у нього «психологічної травми» та «нервових зривів».

Враховуючи вище наведе, вважаємо, що немає правових підстав для компенсації моральної шкоди позивачу, оскільки відсутній склад цивільного правопорушення, а саме: протиправна поведінка, моральна шкода, причинний зв'язок між протиправною поведінкою та завданою моральною шкодою.

В судовому засіданні представник третьої особи просив винести рішення на розсуд суду, надав письмові пояснення по справі, із яких вбачається, що Потерпілий на виробництві ОСОБА_5 перебуває на обліку в Краматорському міському відділенні з 25 травня 2018 року.

За висновком МСЕК від 11 липня 2018 року серія 12 ААА №066969 потерпілому встановлена стійка втрата працездатності 65% та 3 група інвалідності внаслідок професійного захворювання, яке отримане за час роботи на підприємстві Приватне акціонерне товариство «Новокраматорський машинобудівний завод».

На підставі статті 44 Закону України №1105-XIV постановами Краматорського міського відділення 0526/4307/4307/1, 0526/4307/4307/2 від 10.08.2018 року відповідно до статті 36 та 42 Закону України №1105-XIV було призначено одноразову допомогу в сумі 20343,05грн. (двадцять тисяч триста сорок три грн. 05коп.) та щомісячні страхові виплати в розмірі 16946,31грн. (шістнадцять тисяч дев'ятсот сорок шість грн. 31коп.).

Відповідно до частини 7 статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» страхові виплати складаються із:

1) страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата);

2) страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім'ї та особам, які перебували на утриманні померлого);

3) страхової виплати дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності:

4) страхових витрат на медичну та соціальну допомогу.

Положеннями частини 8 статті 36 зазначеного Закону України №1105-XIV передбачено, що відшкодування моральної (немайнової) шкоди потерпілим від нещасних випадків на виробництві або професійних захворювань і членам їх сімей не є страховою виплатою та здійснюється незалежно від часу настання страхового випадку відповідно до положень Цивільного кодексу України та Кодексу законів про працю України.

Так, постановою Верховного Суду України від 21.08.2018 року у справі №579/951/16ц (провадження №61-8699зпв18) задоволено заяву відділення виконавчої дирекції Фонду в м. Конотоп Сумської області: скасовано рішення Кролевецького районного Сумської області від 07.06.2016 року, ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 16.08.2016 року та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.12.2016 року.

Позивачу відмовлено у позовних вимогах до відділення виконавчої дирекції Фонду в м. Конотоп Сумської області про відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров'я внаслідок нещасного випадку на виробництві та/або професійного захворювання.

У зазначеній постанові Верховний Суд висловив правову позицію, згідно з якою відшкодування моральної (немайнової) шкоди потерпілим від нещасних випадків на виробництві або професійних захворювань і членам їхніх сімей не є страховою виплатою та здійснюється незалежно від часу настання страхового випадку відповідно до положеньЦивільного кодексу України та Кодексу законів про працю України. Пункт 1 частини другої статті 10 Закону України №1105-XIV передбачає обов'язок страховика - Фонду виплачувати тільки ті страхові виплати, які передбачені цим законом.

Отже, Фонд соціального страхування України не здійснює відшкодування моральної шкоди постраждалим від нещасних випадків на виробництві або професійних захворювань і членам їхніх сімей.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд відповідно до ст.279 ч.8 ЦПК України вислухавши представників сторін, дослідивши надані сторонами матеріали, вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Так судом встановлено, що позивач ОСОБА_5 у період з 1986 року по 2018 рік працював у редукторному цеху ПрАТ «НКМЗ». З 11.06.2007 року до 19.07.2018 року, він працював обрубником на обробці литва наждаком та вручну в фасонно ливарному цеху ПрАТ «НКМЗ», що підтверджується копією трудової книжки (а.с.7-14).

Згідно медичного висновку Державної установи «Інститут медицини праці національної академії медичних наук України», у ОСОБА_5 згідно медичного висновку центральної лікарсько-експертної комісії за №16/385 від 02.05.2018 року було вперше встановлено 1.) хронічний бронхіт II ст., фаза затихаючого загострення; дифузний пневмосклероз, ЛН І-ІІ(один-два) ст. 2.) Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з легким (ІІ)ступенем зниження слуху за класифікацією Остапкович та Пономарьової. 3.) Вібраційна хвороба ІІ ст.(вегето-сенсорна поліневропатія верхніх кінцівок з деформуючим артрозом І ст. міжфалангових, перших пьястно - фалангових, запьястно - пьястних і ліктьових суглобів. (а.с.23).

Згідно акту спеціаліста Головного управління Держпраці у Донецькій області, проведено санітарно-гігієнічне обстеження робочого місця на ПрАТ» НКМЗ», від 12.03.2018 року №62 встановлено численні порушення умов праці та вказано перелік шкідливих факторів, що мали місце при виконанні робіт: локальна вібрація, запиленість повітря робочої зони, виробничий шум, фізичне перевантаження, несприятливий мікроклімат, фактичні значення яких перевищували нормативні данні (а.с.20-22).

Згідно Акту розслідування хронічного професійного захворювання від 21.02.2014 року по формі П-4, вказане професійне захворювання ОСОБА_5 отримав працюючи на ПрАТ «НКМЗ» за професією обрубника в ФЛЦ-1 (а.с.18-19).

25.02.2014 року обласною профпаталогічною МСЕК м. Донецька захворювання ОСОБА_5 було визнано професійним з 40% втратою працездатності та встановила йому 3 групу інвалідності, що підтверджується довідками МСЕК серії 10ААА №243128 від 25.02.2014 року, довідкою до акту МСЕК серії 10ААВ №492635 від 25.02.2014 року та пенсійним посвідченням інваліда серії ВС №013893 (а.с.24).

Під час проходження медичного огляду з 21.01.2015 року по 13.02.2015 року у клініці профзахворювань ДУ «Інститут медицини праці національної академії медичних наук України» м.Київ, ОСОБА_5 було вдруге встановлено нове професійне захворювання: хронічний бронхіт ІІ ст., фаза затихаючого загострення, дифузний пневмофіброз, ЛН 1 ст.(один), що підтверджується медичним висновком центральної лікарсько-експертної комісії №4/102 від 11.02.2015 року.

Згідно Акту розслідування хронічного професійного захворювання від 26.02.2015 року по формі П-4, професійне захворювання у ОСОБА_5 виникло в період його тривалої роботи обрубником в ФЛЦ-1 на ПрАТ «НКМЗ».

03.04.2017 року Донецькою обласною МСЕК було повторно визнане захворювання ОСОБА_5 професійним, з 60% втрати працездатності (35% вібраційна хвороба та 25% хронічний бронхіт) та продовжено 3 групу інвалідності, що підтверджується довідкою МСЕК серії АБ №0049057 від 03.04.2017 року та довідкою до акту огляду МСЕК серії АВ №0605825 від 03.04.2017 року.

Представленими позивачем копіями медичних документів підтверджується факт його неодноразових стаціонарних лікувань та проведенням оздоровлень.

З огляду на наведені в позовних вимогах обґрунтування, позивач ОСОБА_5 вимагає від роботодавця ПрАТ «НКМЗ» відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок отриманих професійних захворювань.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до ст.237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Згода позивача на працю в тяжких умовах праці, не знімає обов'язку та відповідальності з відповідача за забезпечення належних умов праці.

Нормами Конституції України, зокрема ст.ст.21, 43, 46 передбачені права працівників на охорону їх життя та здоров'я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні та здорові умови праці.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 08.10.2008 року №20-рп/2008 у справі №1-32/2008 (про страхові виплати), статтею 237-1 КЗпП України потерпілим надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавцем розподіл обов'язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам ст.22 Конституції України.

Згідно ч.2 ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Як вбачається зі змісту даної норми, право на відшкодування моральної шкоди виникає у працівника у разі, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди. Відшкодування такої шкоди провадиться тоді, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Частиною 2 цієї статті встановлено, що порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Як вбачається зі змісту даної норми, право на відшкодування моральної шкоди виникає у працівника у разі, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Тому суд набуває висновку про те, що позивачу внаслідок ушкодження здоров'я на виробництві заподіяна моральна шкода, що полягає у душевних стражданнях, які позивач поніс у зв'язку з цим.

Даний висновок суду відповідає Рішенню Конституційного Суду України від 27.01.2004 року №1-9рп/2004 (справа про відшкодування моральної шкоди Фондом соціального страхування) згідно з яким, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, які він поніс у зв'язку з каліцтвом. Як наслідок, моральна шкода, заподіяна умовами виробництва, спричинює порушення таких особистих немайнових прав, як право на життя, право на охорону здоров'я тощо.

З огляду на викладене, сам факт отримання робітником професійного захворювання при виконанні трудових обов'язків свідчить про завдання йому моральних страждань. Законодавець у даному випадку не ставить право потерпілого на відшкодування немайнової шкоди в залежність від вини самого робітника або роботодавця.

Згідно ч.3 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грошима, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Суд не погоджується з розміром грошового відшкодування, який визначив для себе позивач, оскільки на думку суду він не відповідає тяжкості отриманих позивачем профзахворювань та є завищеним, у зв'язку з чим суд вважає, що з підприємства на відшкодування моральної шкоди слід стягнути 60000,00грн.

Таке відшкодування суд вважає розумним та справедливим по відношенню до глибини моральних страждань позивача, погіршення його фізичних здібностей, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» судові витрати слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст.10, 17, 18, 263, 265, 273, 351, 352, 354 ЦПК України, ст.23 ЦК України, ст.ст.153, 237-1 КЗпП України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_5 до Приватного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівний завод» (третя особа Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Краматорського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області) про відшкодування моральної шкоди, заподіяної професійним захворюванням на виробництві - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівний завод» (, ІПН: 59, 84305, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. О. Тихого, 5) на користь ОСОБА_5 моральну шкоду, завдану професійним захворюванням, в розмірі 60000,00грн. (шістдесят тисяч гривень 00коп.).

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівний завод» (, ІПН: 59, 84305, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. О. Тихого, 5) судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім гривень) 40коп. на користь держави в особі Державної судової адміністрації України (вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, ) за наступними реквізитами: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача: 820019; рахунок отримувача: 0001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд.

Суддя Краматорського

міського суду: О.М. Данелюк