Справа № 660/363/16-ц
Номер провадження 2/660/36/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2019 рокусмт Нововоронцовка

Нововоронцовський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Гончаренка О.В.

при секретарі Свяцькому О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Нововоронцовка цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1, в інтересах позивача ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Явір Агроінтернешнл», ОСОБА_3 про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, скасування його державної реєстрації, витребування земельної ділянки з чужого незаконного користування та стягнення винагороди за користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1, в інтересах позивача ОСОБА_2 звернувся до Нововоронцовського районного суду Херсонської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Явір Агроінтернешнл», ОСОБА_3 про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, скасування його державної реєстрації, витребування земельної ділянки з чужого незаконного користування та стягнення винагороди за користування земельною ділянкою. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача ОСОБА_1 посилається на те, що позивачу ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом належить земельна ділянка сільськогосподарського призначення загальною площею 10,9059 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована на території Нововоскресенської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області, яку вона успадкувала після смерті ОСОБА_4, якому вона належала на праві приватної власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 (дублікат), виданого 21.12.2007 року. ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, він був чоловіком позивача, останні роки подружжя прожило окремо, проте продовжували спілкування, шлюб не розривали, підтримували нормальні стосунки. Документи на своє нерухоме майно, в тому числі і на земельну ділянку, ОСОБА_4 передав на зберігання позивачу. Зі слів ОСОБА_4 ще за його життя позивачу було відомо, що земельна ділянка знаходиться в користуванні відповідача, але без укладення будь-якого договору оренди. В ході оформлення спадщини позивач звернулася до відділу Держгеокадастру в Нововоронцовському районі за витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, отримавши витяг, вона дізналася про те, що дана земельна ділянка знаходиться в оренді у відповідача, що договір оренди був зареєстрований реєстраційною службою Суворовського РУЮ у м.Херсоні 06.08.2015 року, тобто більш ніж через 2 місяці після смерті ОСОБА_4 Таким чином, позивач, яка на даний час є власником спірної ділянки, не визнає договір оренди земельної ділянки між ОСОБА_4 та ТОВ «Явір Агроінтернешнл», та просить визнати даний договір оренди недійсним, скасувати державну реєстрацію договору оренди, усунути перешкоди в користуванні майном та стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти за користування земельною ділянкою та судові витрати.

Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити, зазначила, що неодноразові клопотання відповідача та його представника про відкладення розгляду справи є затягуванням процесу розгляду справи, до того ж ОСОБА_3 не розрахувався з нею за користування земельною ділянкою за 2018 рік, за 2016-2017 роки заплатив грошові кошти не в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_5 надав до суду заперечення, згідно яких зазначив, що твердження позивача щодо недійсності договору оренди земельної ділянки є безпідставними, оскільки договір було укладено особисто між орендарем та орендодавцем. Одностороння незгода сторони з реєстрацією раніше підписаного нею договору не може визнаватися обставиною для визнання його недійсним. Тому, просив відмовити у задоволені позові.

Заслухавши пояснення сторін, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, які є належними, допустимими і достовірними у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3, виданого виконавчим комітетом Нововоскресенської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області 03.06.2015 року, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Як вбачається з дублікату Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого Нововоронцовською районною державною адміністрацією 21.12.2007 року на підставі розпорядження голови Нововоронцовської районної державної адміністрації Херсонської області від 16.11.2002 року №601 і зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №1АА002388/18, земельна ділянка площею 10,9057 га, кадастровий номер НОМЕР_1, розташована на території Нововоскресенської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області, належить ОСОБА_4.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.02.2016 року, спадкоємцем спадкового майна ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, є його дружина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В матеріалах цивільної справи міститься договір оренди земельної ділянки від 10.03.2015 року № ЯВ-70, укладений між ОСОБА_4 і товариством з обмеженою відповідальністю «Явір Агроінтернешнл», в особі директора ОСОБА_3, загальною площею 10,9057 га., кадастровий номер НОМЕР_1. Догоір зареєстровано у встановленому законом порядку.

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

В силу ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Виходячи з положень ст. 32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

За вказаних обставин до позивача перейшли всі права та обов'язки за договором оренди землі від 10.03.2015 року.

В силу положення ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі».

Статтею 93 Земельного кодексу України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі платне володіння і користування земельною ділянкою необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Орендодавцями земельної ділянки є їх власники або уповноважені ними особи. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом.

Статтею 15 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки ); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Згідно ст.16 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Відповідно до ст.203 ЦК України: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч.1); особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч.2); волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч.3); правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч.4); правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч.5); правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (ч.6).Згідно до ч.3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно ч.3 ст.215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

У травні 2016 року позивачка звернулася із заявою про вчинення злочину посадовими особами ТОВ «Явір Агроінтернешенл», які підробили підписи на вказаному договорі оренди землі та акті прийому-передачі земельної ділянки. Було порушено кримінальне провадження, внесено до ЄРДР за № 0000205. Під час досудового слідства Херсонським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром була проведена судово-почеркознавча експертиза № 366-ПТ від 14.09.2017 року, згідно якої підпис в графі «ОРЕНДОДАВЕЦЬ:» на лицьовому боці третього аркуша наданого на дослідження Договору оренди земельної ділянки від 10.03.2015 року № ЯВ-70, укладеного між ОСОБА_4 і товариством з обмеженою відповідальністю «Явір Агроінтернешнл», в особі директора ОСОБА_3 (Орендарем), виконаний не ОСОБА_4, а іншою особою. Підпис в графі «ОРЕНДОДАВЕЦЬ:» на лицьовому боці аркуша наданого на дослідження Акту прийому-передачі земельної ділянки від 10 березня 2015 року виконаний не ОСОБА_4, а іншою особою.

Слід зазначити, що ухвалою Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 03 квітня 2018 року у цивільній справі за позовом представника позивача ОСОБА_1, в інтересах позивача ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Явір Агроінтернешнл», ОСОБА_6 про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, скасування його державної реєстрації, витребування земельної ділянки з чужого незаконного користування та стягнення винагороди за користування земельною ділянкою за клопотанням сторони відповідача та згоди сторони позивача було призначено проведення посмертної судової почеркознавчої експертизи, на вирішення якої зокрема поставлено питання чи міг бути підпис виконаний на вказаних документах ОСОБА_4 в незвичайному стані (хвороба, алкогольне або наркотичне сп'яніння, стан афекту та інше). Обов'язок оплати за проведення експертизи покладено на відповідача - ОСОБА_3. 06 листопада 2018 року до суду надійшло клопотання експерта від 29.10.2018 року про необхідність оплати вартості експертизи в сумі 6864,00 грн. та експертом встановлено 45-денний термін для здійснення оплати. 12 листопада 2018 року представником відповідача ОСОБА_3 - адвокатом ОСОБА_5 було отримано оригінал рахунку за проведення експертизи. У зв'язку із несплатою рахунку за проведення експертизи у судовому засіданні 03 грудня 2018 року судом стороні відповідача було надано 3-дений строк для надання доказів на підтвердження факту оплати вартості експертизи. Так, 03 грудня 2018 року на електронну пошту суду надійшло платіжне доручення товариства з обмеженою відповідальністю "Явір Агроінтернешнл" №323 від 26.11.2018 року, згідно якого встановлено, що 26 листопада 2018 року ТОВ «Явір Агроінтернешнл» було сплачено грошові кошти у сумі 864,00 (вісімсот шістдесят чотири гривні 00 коп) на рахунок ОНДІСЕ за проведення експертизи за рахунком 14-4404/44 від 29.10.2018 року. Таким чином, враховуючи те, що представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5 був повідомлений належним чином про необхідність оплати рахунку за проведення експертизи, і до 10.12.2018 року ОСОБА_3 не здійснив оплату за проведення експертизи, суд прийшов до висновку про скасування ухвали від 03 квітня 2018 року про призначення посмертної судової почеркознавчої експертизи та призначив справу до судового розгляду.

Відповідно до ст.109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Аналізуючи наведені положення процесуального закону, суд вважає, що відповідач, не здійснивши оплату за проведення експертизи, умисно ухилився від проведення експертизи, внаслідок чого експертиза проведена не була.

Враховуючи предмет і підстави позову, посилання позивача на те, що підписи в оскаржуваному договорі оренди землі виконані не ОСОБА_4, а іншою особою, з'ясування питання ідентифікації виконавця підпису в цих документах при проведенні судово-почеркознавчої експертизи мало важливе значення для встановлення обставин справи, а також способом реалізації основоположних засад цивільного судочинства щодо змагальності сторін, доведеності та переконливості їх доводів та доказів перед судом.

Також у судовому засіданні були допитані свідки.

Свідок ОСОБА_7 дав показання про те, що в травні 2015 році, коли ремонтували автобус разом зі ОСОБА_8, до них прийшов ОСОБА_4 та запропонував ОСОБА_8 взяти у нього в оренду земельну ділянку, так як ще у 2013 році закінчився договір оренди з ОСОБА_3 Свідок пояснив, що так само і у нього закінчився строк оренди у ОСОБА_3, тому він знає про всі ці питання оренди. Самого ОСОБА_4 він знає давно, коли працював у ОСОБА_3, на роботі у стані алкогольного сп'яніння його не бачив.

Свідок ОСОБА_8 дав показання про те, що в кінці травня 2015 року в 20-х числах ОСОБА_4 прийшов до нього та запропонував йому взяти в оренду земельну ділянку, так як закінчився договір оренди з ОСОБА_3 і будь-якого іншого договору він не укладав. ОСОБА_8 погодився, домовилися зустрітися. Чи зловживав ОСОБА_4 спиртними напоями, він не бачив. ОСОБА_4 неодноразово працював у нього, допомагав в ремонті техніки та завжди був тверезий. Чи лікувався від алкогольної залежності, йому не відомо.

При прийнятті рішення суд не приймає до уваги покази свідка ОСОБА_9 щодо того, що ОСОБА_4 в її присутності підписав спірний договір оренди земельної ділянки, оскільки свідок тривалий час працює головним бухгалтером товариства з обмеженою відповідальністю «Явір Агроінтернешнл» і є підлеглою відповідача за посадою, отримує від нього заробітну плату.

Також суд не приймає до уваги покази співмешканки ОСОБА_4 - ОСОБА_10, що ОСОБА_4 в її присутності підписав спірний договір оренди земельної ділянки, оскільки остання допитувалася у вказаному кримінальному провадженні № 0000205 і давала визнавальні покази про те, що вона особисто підписала вказаний договір оренди земельної ділянки за ОСОБА_4, але потім покази змінила. Мотивує визнавальні покази тиском на неї з боку працівників поліції, проте до правоохоронних органів з цього приводу не зверталась. Лікувалась від алкогольної залежності, і лікувала ОСОБА_4 Саме ОСОБА_10 неодноразово особисто отримувала орендну плату, заробітну плату за ОСОБА_4 і підписувалась у відомостях за нього. Також покази свідків ОСОБА_9 і ОСОБА_10 суперечать іншим матеріалам цивільної справи, фактам, встановленим судом.

Приймаючи до уваги вищевикладене, наявність експертизи, проведеної Херсонським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром № 366-ПТ від 14.09.2017 року, суд вважає за можливе визнати, що підписи, які виконані від імені ОСОБА_4 в договорі оренди земельної ділянки №ЯВ-70 від 10.03.2015 року, виконані не ОСОБА_4, а іншою особою.

Станом на 08.01.2019 року договір оренди землі від 10.03.2015 року не припинений, не розірваний, не визнаний судом недійсним.

Підстави для припинення договору оренди землі передбачені ст. 31 Закону України «Про оренду землі».

Положеннями ст. 32 Закону України «Про оренду землі» регулюються питання припинення договору оренди землі шляхом його розірвання.

Позивач направляла відповідачу листи із проханнями надати договір оренди земельної ділянки та сплатити грошові кошти за користування земельною ділянкою.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

В силу ч. 2 ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець зобов'язаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 152 ЗК України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані із позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється в тому числі шляхом визнання угоди недійсною.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду.

Пунктом 5 вищезазначеної Постанови передбачено, що відповідно до статей 215 та 216 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Таким чином, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання договору оренди земельної ділянки недійсним є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 387 ЦК України, власник має витребувати майно від особи, яка незаконно без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2014 р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» встановлено, що відповідно до статті 387 ЦК України, особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача (п. 23 вказаної Постанови). Застосовуючи положення статті 387 ЦК України, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним.

Відповідно до вимог статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, тому суд вважає також обґрунтованою вимогу позивача про витребування земельної ділянки з незаконного володіння товариства з обмеженою відповідальністю «Явір Агроінтернешнл».

Щодо інших позовних вимог слід зазначити наступне. Позовна вимога щодо скасування реєстрації оспорюваного договору оренди стосується прав і обов'язків осіб не залучених до розгляду справи, не стосується прав і обов'язків відповідачів, тому суд відмовляє в цій частині у задоволені позову. Так само суд відмовляє у задоволенні позову і до фізичної особи ОСОБА_3, оскільки у вказаних правовідносинах він брав участь як директор товариства з обмеженою відповідальністю «Явір Агроінтернешнл».

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача грошових коштів (орендної плати) за користування земельною ділянкою, то договір оренди земельної ділянки судом визнається недійсним, а отже не породжує наслідку стягнення саме орендної плати за користування землею. Збитки завдані у цьому випадку користуванням земельною ділянкою мають іншу правову природу (не є орендною платою) і як вбачається із обґрунтування заявленого позову виходять за його межі, тому у задоволенні цієї вимоги також слід відмовити у зв'язку із відсутністю достатнього обґрунтування і посилання на відповідні докази.

При вирішені питання про стягнення судових витрат суд керується ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 6, 12, 141, 263-265, 354, 355 ЦПК України, ЦК України, ЗК України, Законом України «Про оренду землі»,

УХВАЛИВ:

Позов представника позивача ОСОБА_1, в інтересах позивача ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Явір Агроінтернешнл», ОСОБА_3 про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, скасування його державної реєстрації, витребування земельної ділянки з чужого незаконного користування та стягнення винагороди за користування земельною ділянкою - задовольнити частково.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 10.03.2015 року № ЯВ-70, укладений між ОСОБА_4 і товариством з обмеженою відповідальністю «Явір Агроінтернешнл», в особі директора ОСОБА_3, загальною площею 10,9057 га., кадастровий номер НОМЕР_1.

Зобов'язати товариство з обмеженою відповідальністю «Явір Агроінтернешнл» повернути ОСОБА_2 земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 10,9057 га., кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована на території Нововоскресенської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Явір Агроінтернешнл» на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 551,20 грн.

У задоволені інших позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СуддяО.В. Гончаренко