Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2019 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Лемак О.В.

за участі секретаря судового засідання Сухан Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з даним позовом в якому просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ «Дельта Банк» 2 121 341,94 грн., а також судовий збір у розмірі 3 441,00 грн., мотивуючи його тим, що 09.02.2006 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник АТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 , був укладений кредитний договір №0 (відповідно до додаткового договору реєстраційний номер було змінено на №1), згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 200 000,00 доларів США з розрахунку 13% річних на строк з 09.02.2006 року по 11.02.2021 року.

Зазначає, що 08.12.2011 року між публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, АТ «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами.

Вказує, що виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором забезпечується поруками відповідно до укладеного договору поруки №36/10/06-МК(2) від 01.08.2006 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 (поручитель), №36/10/06-МК(1) від 01.08.2006 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 , згідно з яким поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов`язань за кредитним договором №0 від 09.02.2006 року.

Зазначає, що станом на 18.07.2013 року відповідач не виконував належним чином зобов`язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму 2 121 341,94 грн., з яких:

1) за додатковою угодою № 1:

- сума заборгованості за кредитом 1 378 686,51 грн.;

- сума заборгованості за відсотками 704 549,14 грн.;

2) за кредитним договором:

- відсотки 38 106,31 грн.

06.06.2014 року представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Митровка Я.В. зареєстрував через канцелярію суду заперечення проти позову, в яких зазначає, що по-перше, згідно з ч. 2 ст. 517 ЦК України, боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржнику доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Натомість, стверджує, що належно засвідченої копії відповідного договору та його додатків (або виписок з них) ні АТ «УкрСиббанк», ні ПАТ «Дельта Банк» поручителю ОСОБА_2 не надіслали в установленому порядку. Окрім того, стверджує, що до позову долучено лише виписку із договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року, однак, вона не може рахуватися належним доказом переходу прав від АКБ «УкрСиббанк» до ПАТ «Дельта Банк», так як містить лише окремі норми, з яких не можна зробити висновок про те, чи стосується даний документ спірних правовідносин.

Стверджує, що таким чином, позивачем не надано належних доказів повідомлення боржників (поручителя) про правонаступництво, не подано належним чином завіреного доказу переходу прав вимоги за кредитом ОСОБА_1 від АТ «УкрСмббанк» до позивача, а тому просить суд у задоволені позову відмовити.

Також 24.09.2014 року представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Митровка Я.В. подав додаткові пояснення у справі, в яких звернув увагу суду на п.2.3 а) вищезазначеної виписки з договору, з якого випливає, що невід`ємною частиною договору, який свідчить про виконання продавцем зобов`язання із передачі прав вимог покупцю є Акт приймання-передавання прав вимоги за кредитами у дату закриття, однак такий позивачем не був наданий.

У додаткових поясненнях у справі представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Митровки Я.В., зареєстрованих 02.12.2014 року зазначено, що окрім того, що доказів отримання боржником доказів переходу прав вимоги до нового кредитора немає, також вимога позивача щодо солідарного звернення стягнення з обох поручителів одночасно є незаконною.

Вважає, що норма ст. 554 ЦК України про солідарне стягнення заборгованості з боржника і поручителя не може бути застосована, оскільки поручителі не несуть солідарну відповідальність один перед одним, якщо інше не передбачено договором, і таку поруку не можна вважати їхньою спільною. Стверджує, що у даному випадку кредитор має право пред`явити окрему вимогу (позов) до кожного з поручителів на підставі відповідного договору.

20.01.2015 року представник позивача ПАТ «Дельта Банк» в особі представника за довіреністю Петюшка Р.В. подав через канцелярію суду письмові пояснення, в яких зазначив, що Згідно Додатку № 1 до даного договору разом з іншими договорами від первісного кредитора до нового ПАТ «Дельта Банк» були передані кредитний договір № 0 від 09.02.2006 року (№ 1 від 30.01.2009 року) та забезпечувальні договори: договір поруки № 36/10/06-МК (1), укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та договір поруки № 36/10/06-МК (2), укладений з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та договір іпотеки. Виписку з Додатку № 1 додано до пояснень.

Вказує, що у відповідності з умовами Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року передача прав вимоги за кредитами (за кредитними та забезпечувальними договорами) відбулася згідно з Актом прийому-передачі від 19.12.2011 року.

Одночасно зазначає, що відповідачам було достовірно відомо про заміну кредитора у зобов`язанні. Цей факт підтверджується заявами відповідачів від 11.06.2012 року та 12.12.2012 року, направленими на адресу ПАТ «Дельта Банк» з пропозиціями добровільного погашення заборгованості за певних умов, копії яких додано до пояснення.

Отже, стверджує, що позиція представника відповідача про недоведеність юридичного факту укладення правочину щодо відступлення права вимоги за кредитним договором № 0 від 09.02.2006 року та договорами поруки № 36/10/06-МК та № 36/10/06-МК, про відсутність доказів переходу прав вимоги за кредитним та забезпечувальними договорами, неповідомленням відповідачів про перехід права вимоги є безпідставною і спростовується матеріалами.

У зв`язку з викладеним просить суд позовні вимоги задовольнити повністю.

25.06.2015 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором зупинено до вирішення іншої справи в Ужгородському міськрайонному суді.

19.11.2018 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області поновлено провадження у справі № 308/17291/13-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, так як ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 липня 2016 року, позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», за участю третьої особи ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним залишено без розгляду. Ухвала набрала законної сили 19.07.2016.

У судове засідання представник позивача не з`явився, однак, 03.06.2019 року представник АТ «Дельта Банк» - Петюшка Р.В. подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача. В заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити.

Відповідачі в судове засідання на вказану дату та час не з`явилися, хоча своєчасно і належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі.

Дослідивши письмові матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

В силу норм ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або не належне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Правовим наслідком порушення зобов`язання ст. 611 ЦК України встановлює сплату неустойки, яка у розумінні ст. 549 цього кодексу може бути штрафом чи пенею. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, а пенею неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 2 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Судом встановлено, що 09.02.2006 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник АТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 , був укладений кредитний договір № 36/10/06-МК (відповідно до додаткового договору реєстраційний номер було змінено на №0), згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 200 000,00 доларів США з розрахунку 13% річних на строк з 09.02.2006 року по 09.02.2013 року.

Як вбачається з додаткової угоди № 2 до кредитного договору №0 від 09.02.2006 року, кінцевим терміном повернення кредиту є 11.02.2021 року.

Виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором забезпечується поруками відповідно до укладеного договору поруки №36/10/06-МК(2) від 01.08.2006 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 (поручитель), №36/10/06-МК(1) від 01.08.2006 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 , згідно з яким поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов`язань за кредитним договором №0 від 09.02.2006 року.

Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Як вбачається з довідки від 18.07.2013 року, станом на 18.07.2013 року відповідач не виконав належним чином зобов`язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму 2 121 341,94 грн., з яких:

1) за додатковою угодою № 1:

- сума заборгованості за кредитом 1 378 686,51 грн.;

- сума заборгованості за відсотками 704 549,14 грн.;

2) за кредитним договором:

- відсотки 38 106,31 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на адресу відповідачів було надіслано досудову вимогу за вих. № 31.4-08/2407/13 від 22.03.2013 року на адресу ОСОБА_1 , досудову вимогу за вих. № 31.4-08/2639/13 від 22.03.2013 року на адресу ОСОБА_2 та досудову вимогу за вих. № 31.4-08/2570/13 від 22.03.2013 року на адресу ОСОБА_3 з вимогою сплатити прострочену заборгованість, однак, відповідачі на вимоги не відреагували, заборгованість не погашено.

Даний факт підтверджується також реєстрами поштових відправлень: № 28.03.2013/06 , № 28.03.2013/07 та № 28.03.2013/02.

Що стосується твердження представника відповідача про недоведеність юридичного факту укладення правочину щодо відступлення права вимоги за кредитним договором № 0 від 09.02.2006 року та договорами поруки № 36/10/06-МК та № 36/10/06-МК, про відсутність доказів переходу прав вимоги за кредитним та забезпечувальними договорами, неповідомленням відповідачів про перехід права вимоги то таке спростовується матеріалами справи.

Зокрема, 08.12.2011 року між публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, АТ «УкрСиббанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами.

Даний факт підтверджується також копією акту прийому-передачі документації за договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року, копією акту приймання-передачі від 19.12.2011 року та витягом з додатку № 1 до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» від 08.12.2011 року.

Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язані в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Також, з матеріалів справи вбачається, що відповідачам було достовірно відомо про заміну кредитора у зобов`язанні. Цей факт підтверджується заявами відповідачів від 11.06.2012 року та 12.12.2012 року, направленими на адресу ПАТ «Дельта Банк» з пропозиціями добровільного погашення заборгованості за певних умов, копії яких додано до пояснення представника позивача.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що з відповідачів слід стягнути солідарно на користь АТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 2 121 341,94 грн.

Крім цього, згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідачів слід стягнути на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 3 441,00 грн.

Керуючись ст. ст. 13, 76, 81, 82, 89, 141, 258, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 509, 526, 553, 554, 610-612, 625, 627, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість по кредитному договору в розмірі 2 121 341 (два мільйони сто двадцять одну тисячу триста сорок одну) гривню 94 копійки.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість по кредитному договору в розмірі 2 121 341 (два мільйони сто двадцять одну тисячу триста сорок одну) гривню 94 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» судовий збір у розмірі 1 147 (одна тисяча сто сорок сім) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» судовий збір у розмірі 1 147 (одна тисяча сто сорок сім) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» судовий збір у розмірі 1 147 (одна тисяча сто сорок сім) гривень 00 копійок.

Позивач: публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», яке знаходиться за адресою: вул. Щорса, 36-Б, м. Київ, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Дата складення повного судового рішення 04 листопада 2019 року.

ОСОБА_4 О.В. Лемак