справа № 462/7435/19
Провадження № 2-н/462/1509/19
УХВАЛА

29 листопада 2019 року суддя Залізничний районний суд м. Львова Бориславський Ю.Л., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення із Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» середнього заробітку за час затримки розрахунку,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ДП «Львівський державний завод «ЛОРТА» середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Згідно норм чинного законодавства про працю, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

Відтак, за пред`явлення позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку позивачу слід сплатити судовий збір.

Така позиція суду узгоджується з позицією Великої палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 30.01.2019 року в справі № 910/4518/16, згідно якої за змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання фізичною особою заяви про видачу судового наказу становить 0, 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що подана заява про видачу судового наказу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку не відповідає вимогам ст. 163 ЦПК України.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали заяви про видачу судового наказу, суд приходить до переконання, що заявнику ОСОБА_1 слід відмовити у видачі судового наказу.

Керуючись ст. 163, 165 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Відмовити ОСОБА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у видачі судового наказу про стягнення із Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно ч.1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Бориславський Ю. Л.