Дата документу 06.11.2019 Справа № 336/4826/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №336/4826/18 Головуючий у 1 інстанції Жупанової І.Б.
Провадження № 22-ц/807/3307/19 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

Кухаря С.В.,

за участю секретаря судового засідання Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 вересня 2018 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_1 , про заміну стягувача,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2018 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», звернулося до суду з заявою про заміну стягувача, заінтересовані особи: ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_1

Заява обґрунтована тим, що 29.05.2018 між первісним стягувачем (ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») та його правонаступником (ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів») укладено договір №000127-а про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого АТ «Банк «Фінанси та Кредит» відступає, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуває права вимоги Банку до позичальників, зазначених у додатках 1,2,3 до договору, зокрема, й до ОСОБА_1

Просило суд замінити первісного стягувача за виконавчим листом №2-н-172/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості за кредитним договором №9-832-037ФД від 14.03.2007 на ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 вересня 2018 року заяву задоволено.

Замінено стягувача за судовим наказом, виданим Шевченківським районним судом м.Запоріжжя 11.03.2010 у цивільній справі №2-н-172/10, з АТ «Банк «Фінанси та Кредит» на правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, не відповідність висновків суду обставинам справи, просить ухвалу суду скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні заяви про заміну стягувача відмовити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Задовольняючи заяву ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну стягувача, суд першої інстанції виходив із того, що звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає вимогам ЦК України та Закону України "Про виконавче провадження".

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що судовим наказом Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 11.03.2010 у цивільній справі №2-н-172/10 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит» борг за кредитним договором №9-832-037ФД від 14.03.2007 та договором поруки №9-832-037П від 14.03.2007 в сумі 34028,58 гривень та судові витрати.

Згідно умов Договору про відступлення прав вимоги №000127-а від 29.05.2018, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», зокрема, згідно з витягом з додатку №1 до Договору, й за договором №9-832-037 ФД від 14.03.2007, укладеним з ОСОБА_1 .

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що права вимоги за вказаним кредитним договором, заборгованість за яким підлягає стягненню з боржника ОСОБА_1 на підставі судового наказу, виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя 11.03.2010, перейшли від первісного стягувача до заявника - ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Відповідно до ч.1 ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст.512 ЦК України, ст.442 ЦПК України та ст.15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1, 2 ч.1 ст.512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У разі такої заміни кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст.15 Закону України "Про виконавче провадження", ст.442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122 цс13.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, ч.5 ст.442 ЦПК України передбачено, що положення ст. 442 ЦК України (заміна сторони виконавчого провадження) застосуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Тобто, вказана норма закону має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту ст.ст. 512, 514 ЦК України та ст.15 Закону України "Про виконавче провадження".

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що нею до суду першої інстанції подано заяву про скасування судового наказу №2-н-172/10, а тому у випадку його скасування взагалі не буде підлягати виконанню ухвала Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03.09.2019 року.

17 жовтня 2019 року ОСОБА_1 надала до апеляційного суду копію ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 жовтня 2019 року, з якої вбачається, що судовий наказ №2-н-172/10, виданий 11 березня 2010 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя скасовано.

Колегія суддів звертає увагу, що ухвалу про заміну стягувача постановлено судом першої інстанції 03 вересня 2018 року, а ухвалу про скасування судового наказу постановлено 03 жовтня 2019 року. Тобто, на момент постановлення ухвали про заміну стягувача, судовий наказ не було скасовано.

Вказане не впливає на правильність оскаржуваної ухвали, оскільки судовий наказ за яким замінено стягувача скасовано та він не підлягає виконанню.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому цю ухвалу відповідно до ст.375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 вересня 2018 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 12 листопада 2019 року.

Головуючий

Судді: