Провадження № 2/947/5603/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2019 року

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Луняченка В.О.,

за участю : секретаря судового засідання Нефедової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

30.08.2019 року з позовом про стягнення аліментів та додаткових витрат на навчання, до суду звернулась ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , 2006 року народження у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 гривень, починаючи з 30.08.2019 року та до досягнення дочкою повноліття, а також додаткові витрати на утримання дочки періодично щомісяця у розмірі 3500,00 гривень для оплати навчання, мотивуючи позовні вимоги тим, що вона та ОСОБА_2 , шлюб з яким розірвано, є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу дочка залишилась проживати з матір`ю, яка її утримує та піклується нею, а батько натомість самоусунувся від виконання обов`язку з утримання своєї дочки. яка потребує не тільки коштів на соє утримання, а й додаткових витрат для розвитку її здібностей та таланту. Оскільки їх спільна дочка займається уроками танців, відвідує спортивну школу, додатково займається вивченням іноземної мови, а також навчається в комп`ютерній академії Шаг», і це все є на платній основі тому позивач зазначає, що батько дитини повинен брати участь не тільки в утриманні дитини та сплачувати аліменти у розмірі 3000 гривень щомісячно, а й нести додаткові витрати по утриманню дочки періодично у розмірі 3500 гривень. Добровільно відповідач не бажає надавати матеріальну допомогу на утримання дочки, що зумовило звернення позивача до суду з відповідним позовом.

У судовому засіданні позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить позов задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме щодо стягнення аліментів визнав у розмірі 2000 гривень, щодо участі у додаткових витратах на утримання дочки визнав у сумі 1000 гривень.

Суд вислухав учасників справи, вивчив матеріали справи і встановив наступне:

ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , який між ними вже розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 видане 12.02.2009 року Другим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. Від даного шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка після розірвання шлюбу між батьками проживає з матір`ю, про що свідчить довідка №711 від 05.11.2019 року видана СТ «ОСМДМалиновський». Малолітня ОСОБА_3 , 2006 року народження перебуває на повному утриманні матері. Відповідач Батько дитини, самоусунувся від виконання батьківського обов`язку з утримання дочки, що зумовило звернення позивача до суду.

Так судом встановлено, що ОСОБА_3 , 2006 року народження є ученицею 8 класу школи №4 м.Одеси, за твердженням позивача, дочка окремо займається вивченням іноземної мови, відвідує спортивні секції у ДЮСШ №5, займається танцями у студії танців «Олімпія», а також навчається у комп`ютерній академії «Шаг». Розвиток здібностей дитини у спорті, танцях, вивчені іноземної мови та навчання в комп`ютерній академії потребує значних витрат, в яких також не бере участі батько дитини. Так позивач зазначає, що навчання танцям коштує 680 грн. на місяць , навчання у спортивній школі коштує 500 грн., навчання в англійський школі коштує 3000 грн., навчання в академії «Шаг» коштує 1800 грн. однак з наведеного у позові щодо додаткових витрат на у тримання дочки, з боку позивача надано докази щодо навчання дочки в Комп`ютерній академії «Шаг» на доказ чого позивачем надано Договір №131002771 від 13.09.2016 року, укладений між нею ОСОБА_4 з однієї сторони та ТОВ «Мала комп`ютерна академія Шаг Одеса» з другої сторони, з якого вбачається, що ОСОБА_3 , є слухачем «Малої комп`ютерної академії Шаг», термін навчання становить 5 років. Вартість навчання за рік становить 13168,00 гривень. Також позивачем надано квитанції щодо сплати вартості навчання дочки.

Дослідивши наведені сторонами доводи і надані докази, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»,кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Стаття 12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року №2402-ІІІ, зобов`язує батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Частина 2 ст.59 Закону України "Про освіту" на кожного з батьків покладає однакову відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Стаття 180 СК України визначає « батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття». Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Згідно з вимогами ч.2ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (частини 1статті 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статті183,184 СК України.

Згідно з частиною 1статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі, що передбачено ч.3 ст.181 СК України. Оскільки суд не отримав доказів щодо розміру щомісячного доходу батька, а беручи до уваги розмір прожиткового мінімуму, встановлений чинним законодавством, який для дітей вікoм вiд 6 дo 18 рокiв з 01 січня 2019 пo 30 червня - 2027 грн., с 01 липня пo 30 листопада 2118 грн., з 01 грудня - 2218 грн. та згоду відповідача на щомісячну сплату аліментів у розмірі 2000 гривень, суд вважає за доцільне стягувати аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 2118 грн. на місяць з дня звернення з цим позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Щодо частини позовних вимог про стягнення з відповідача додаткових витрат, що викликані особливими обставинами, суд дійшов висновку про їх часткове задоволення виходячи з наступного.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові витрати. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

На підтвердження додаткових витрат на дитину позивачем надано копії чеків, що підтверджують сплату позивачем вартості навчання дочки у «Комп`ютерній академії Шаг».

У п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства га стягнення аліментів» роз`яснено, що участь у додаткових витратах на утримання дитини, можна притягати лише батьків, у цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягнення коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

Згідно ст. ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Тобто позивачем доведено тільки її витрати на навчання дочки в «Комп`ютерній академії ШАГ».

Суд вважає, що обґрунтовуючи позовні вимоги у цій частині позивач не довела належними та допустимими доказами понесених нею додаткових витрат на утримання дочки з відвідування нею спортивної шкоди, студії танців та навчання в англійській школі.

Суд враховує, надані позивачем докази сплати додаткових витрат на дитину, проте виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості приходить до висновку, що підлягає до стягнення додаткових витрат з ОСОБА_2 на користь позивача 903, 00 грн. ( Ѕ додаткових витрат на дитину, доведених документально позивачем), оскільки на думку суду саме цей розмір буде відповідати інтересам всіх сторін.

Відповідно до ч. 6ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258,259, 263-265,268,273,354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити частково позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 ( НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно, починаючи з 30.08.2019 року і до досягнення повноліття, аліменти у розмірі 2118 ( дві тисячі сто вісімнадцять ) гривень та додаткові витрати у розмірі 903 ( дев`ятсот три ) гривні.

Допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у розмірі суми платежу за один місяць - 2118 ( дві тисячі сто вісімнадцять ) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 ( НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь держави судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 768,40 гривень.

Повне судове рішення буде складено протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Луняченко В. О.

Повне судове рішення складено 22.11.2019 року