ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/3608/19
Провадження № 2/210/1789/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"26" листопада 2019 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді Сільченко В. Є.

секретаря судового засідання Семко Н. А.

за участі:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконкому Металургійної районної у м. Кривому Розі ради про встановлення факту постійного проживання спадкоємцем на час відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді перебуває на розгляді вищевказана цивільна справа. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що його мати ОСОБА_6 згідно свідоцтва на право власності на житло була власником квартири АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача, ОСОБА_6 , яка за своє життя склала заповіт та заповіла позивачу вищевказану квартиру.

На час смерті мати позивача була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_1 , на час її смерті був зареєстрований та мешкав в квартирі АДРЕСА_3 .

Однак на час смерті мамі було повних 81 рік, в силу свого престарілого віку та хвороб, вона потребувала допомоги, а так як позивачу до мами було далеко їздити, а допомоги вона потребувала постійної, то вони з дружиною з грудня 2007 року, забрали маму до себе, де вона й мешкала до смерті.

У 2019 році позивач звернувся до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, та отримав відмову у видачі такого свідоцтва, мотивувавши тим, що в порушенні вимог ст.1268 ЦК України позивач не прийняв спадщину у встановлений шестимісячний строк, а також на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем не проживав, а був зареєстрований за іншою з мамою адресою: АДРЕСА_4 .

У зв`язку з викладеним, позивач просив суд встановити факт, постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, просили задовольнити.

Відповідачдо судового засідання не з`явились, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надавали, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 згідно свідоцтва на право власності на житло була власником квартири АДРЕСА_5 . Свідоцтво видане Управлінням житлово - комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської Ради народних депутатів від 12 квітня 1993 року № 5519, житло набуте згідно з ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду (а.с. 10, 11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 19 червня 2009 року, виданим Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 564 (а.с. 14).

ОСОБА_6 23 червня 1993 року склала заповіт, посвідчений Рукавіциною Н. В., державним нотаріусом Третьої Криворізької державної нотаріальної контори, яким заповіла ОСОБА_1 , квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 12).

Постановою від 07.06.2019 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с. 9).

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір (частини 1, 3 статті 60 ЦПК України).

Як встановлено статтею 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обов`язку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», в судовому засіданні необхідно дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Так, у підтвердження того факту, що позивач проживав на момент відкриття спадщини з його матір`ю підтверджується актом сусідів (а.с. 15), а також поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , допитаних в залі суду, котрі пояснили, що ОСОБА_6 близько двох років мешкала зі своїм сином (позивачем) в квартирі АДРЕСА_3 .

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 1 ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно п. 2постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Відповідно до п. 23постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

За змістом п. 3.22 розділу 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5та зареєстрованого 22 лютого 2012 року за № 282/20595, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті проживав разом із спадкодавцем.

Таким чином, оцінивши усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає, що факт постійного проживання ОСОБА_1 , із спадкодавцем ОСОБА_6 , яка померла, ІНФОРМАЦІЯ_1 , з грудня 2007 року по час відкриття спадщини по ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_4 , знайшов своє підтвердження під час судового розгляду, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.258,263-265,293-294,315-316,318-319 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Виконкому Металургійної районної у м. Кривому Розі ради про встановлення факту постійного проживання спадкоємцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт, постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а саме, що спадкоємець за заповітом ОСОБА_1 , постійно проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з грудня 2007 року по час відкриття спадщини по ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_4 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу або безпосередньо до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в порядку, передбаченому ст.ст. 354-356 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: В. Є. Сільченко