Справа № 500/6385/18
Провадження № 2-з/500/28/19
УХВАЛА

27 лютого 2019 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Пащенко Т.П.

при секретарі Топтигіної О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ізмаїлі заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

25.02.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони ОСОБА_2 у будь-який спосіб відчужувати 3/100 частки бази відпочинку «Епсілон», розташованої за адресою: Одеська область, Кілійський район, сільська рада Приморська, Узбережжя Чорного моря, що належить ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності. Вимоги заяви позивач обґрунтовує тим, що невжиття заходів по забезпеченню позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду. ОСОБА_2 добровільно кошти не повертає, в той час на її прохання, до позивача постійно звертаються малознайомі особи з вимогою відмовитись від позовних вимог та погрожують життю та здоровю йому та його сімї. Інформація щодо належності ОСОБА_2 станом на 25.02.2019 року іншого майна, окрім 3/100 частки бази відпочинку «Епсілон», розташованої за адресою: Одеська область, Кілійський район, сільська рада Приморська, Узбережжя Чорного моря, вартістю 9 200 грн. відсутня.

Дослідивши матеріали справи, заяву про забезпечення позову, суд прийшов до висновку що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1,2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається, як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо не вжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 частини 1 ст.150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 3 ст.150 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

У заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 просить забезпечити позов шляхом накладення арешту та заборони ОСОБА_2 у будь-який спосіб відчужувати 3/100 частки бази відпочинку «Епсілон», розташованої за адресою: Одеська область, Кілійський район, сільська рада Приморська, Узбережжя Чорного моря, що належить ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності, вартістю 9 200 грн.

На підтвердження вартості вказаної частки позивач надає договір купівлі-продажу нежитлових будівель серія та номер №3792, виданого 26.11.2014 року, видавник: ОСОБА_3 приватний нотаріус Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь грошові кошти у розмірі 100 000,00 грн.

Проте, позивачем не доведено дійсну ринкову вартість нерухомого майна на теперішній час, на яке він просить накласти арешт та відповідно не доведено співмірність ціни позову з вартістю предмета забезпечення позову. У звязку з чим є підстави вважати, що забезпеченням позову шляхом накладення арешту на частину нерухомого майна за відсутності даних доказів можуть бути порушені права інших осіб, які не є стороною по справі.

Частиною першою ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Відповідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.6 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

За таких обставин, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення заяви про забезпечення позову у звязку з її необґрунтованістю.

Одночасно суд роз'яснює, що ця відмова не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку, встановленому ЦПК України.

Керуючись статтями 149-153,260,353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі в 15-ти денний строк з дня складення повного судового рішення апеляційної скарги, що не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: ОСОБА_4