Справа № 489/3536/18
Провадження № 22ц/812/206/19 Головуючий у 1-ї інстанції Рум'янцева Н.О.
Категорія 27 Доповідач в апеляційній інстанції Ямкова О.О.
У Х В А Л А

16 січня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого: Ямкової О.О.,

суддів: Локтіонової О.В., Колосовського С.Ю.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Ленінського районного суду міста Миколаєва від 3 грудня 2018 року, ухваленого під головуванням судді Рум'янцевої Н.О. в приміщенні суду в місті Миколаєві о 15 годині 55 хвилин зі складанням його повного тексту 3 грудня 2018 року, по справі

за позовом

ОСОБА_2

до Акціонерного товариства «ПриватБанк»

(далі- АТ КБ «ПриватБанк»)

про стягнення заборгованості за договором вкладу та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ПАТ КБ «ПриватБанк» та просив про стягнення 32 560 грн. 50 коп. заборгованості за договором вкладу і 30 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 3 грудня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що банком надані достовірні докази щодо укладення декількох договорів по накопичувальним вкладам з позивачем з розірванням попередніх та укладенням нових з більшим розміром відсотків та внесенням в якості першого внеску суми пенсії, що накопичена за попереднім договором, та сплатою відсотків, нарахованих за попереднім договором. Факту наявності заборгованості за договором вкладу і як наслідок підстави для відшкодування компенсації моральної шкоди позивачем у судових засіданнях за допомогою достеменних та належних доказів не доведено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, просить його скасувати та ухвалити нове про задоволення його вимог у повному обсязі.

Стверджував, що банком не надано доказів на спростування його вимог.

В той же час надані відповідачем інші договори, крім копії від 15 лютого 2011 року є такими, що не мають відношення до предмету доказування, так як його вимоги стосуються тільки одного вищевказаного договору, який ним не було розірвано.

Ухвалою колегії суддів Миколаївського апеляційного суду з розгляду цивільних справ від 4 січня 2019 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у порядку письмового провадження.

16 січня 2018 року ОСОБА_2 подав клопотання про розгляд його скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи у письмовому провадженні, колегія суддів вважає, що клопотання не підлягає задоволенню із наступних підстав.

У відповідності до положень, передбачених частинами 1, 3 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 369 ЦПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частині першій і другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи (частина 3 статті 369 ЦПК).

Вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду, суд в своїх ухвалах від 2 та 4 січня 2018 року вирішив про розгляд справи без повідомлення сторін, так як: по-перше, справа відповідає умовам, визначеним частинами 4, 6 статті 19, статті 176 і частині 1 статті 274 ЦПК України: є малозначною з ціною позову, яка є менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; а по-друге, відсутні обставини справи, які б вимагали від сторін необхідність надати особисті пояснення у суді апеляційної інстанції.

Разом з тим, обґрунтовуючи подане клопотання позивач ОСОБА_2 посилався на порушення його права щодо публічності розгляду справи та позбавлення його можливості викласти особисто обставини про злочинні факти шахрайства банка у його пенсійному накопичувальному депозиті, які не були вказані у його позові та відсутні в його апеляційної скарзі.

Між тим за частиною 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами (частина 3 цієї же статті) та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Таким чином приймати нові доводи та вимоги апеляційної скарги, ніж ті, що викладені у прийнятій судом до розгляду апеляційній скарзі, за якою відкрито провадження, діючим процесуальним законодавством не передбачено, а тому немає підстав для особистого заслуховування пояснень сторони за обставинами, які не були предметом судового розгляду за поданим нею позовом та відсутні у змісті поданої нею апеляційної скарги.

Щодо злочинних дій представників банку, то з'ясування цих обставин не є метою та предметом цивільного розгляду, так як є виключною компетенцією кримінального судочинства.

Крім того чинні норми ЦПК України в частині порядку розгляду справ в письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами без повідомлення сторін є гарантією забезпечення захисту прав і законних інтересів учасників судового розгляду і за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., визначають порядок реалізації цього права, його законну мету.

Принцип публічного розгляду справи врегульовано у положеннях статей 7 і 8 ЦПК України, якими передбачено відкритість інформації щодо розгляду справи та можливість її перегляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення сторін.

Отже розгляд судом апеляційної інстанції справи в порядку частини 1 статті 369 ЦПК України без заслуховування особистих пояснень сторони за обставинами, які не були предметом судового розгляду, але бажають бути викладеними позивачем у судовому засіданні поза межами і доводами його апеляційної скарги, не можуть бути підставою для задоволення клопотання сторони і призначення справи у судове засідання з повідомленням сторін, та за особливостями процесуального законодавства щодо розгляду справ у суді апеляційної інстанції не є порушенням права учасника на публічний розгляд його справи.

Питання щодо оцінки конкретних обставин для необхідності виклику сторін у судове засідання по розгляду малозначних справ є правом, а не обов'язком суду апеляційної інстанції.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає доводи, викладені у клопотанні позивача безпідставними, та приходить до висновку щодо необхідності залишити клопотання без задоволення.

Керуючись статтями 182, 183, 367, 369, 381 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Клопотання ОСОБА_2 про призначення справи у судове засідання з повідомленням сторін залишити без задоволення.

Головуючий О.О. Ямкова

Судді С.Ю. Колосовський О.В. Локтіонова