ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 669/76/17
Провадження № 22-ц/4820/287/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Купельського А.В. (суддя-доповідач),

Спірідонової Т.В., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Кошельник В.М.

за участю учасників справи: представника апелянта Богуша І.А., представників відповідача ТзОВ НВА «Перлина Поділля» Постульги В.Є., Олігорського О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Україна 2001» на рішення Білогірського районного суду Хмельницької області від 17 жовтня 2018 року (суддя Бараболя Н.С.) у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Україна 2001» до ОСОБА_8, товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича агрофірма «Перлина Поділля» про визнання недійсним договору оренди землі,

в с т а н о в и в :

У січні 2017 року ТОВ «Україна 2001», звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначало, що 7 травня 2012 року між ОСОБА_8 та ТОВ «Україна 2001» був укладений договір оренди земельної ділянки, площею 1,6287 га, (кадастровий НОМЕР_2) строком на 10 років, який зареєстровано у відділі Держкомзему Білогірського району Хмельницької області. Позивач зазначав, що відповідно до п. 37 вказаного Договору оренди, його дія припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбанням орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки, а згідно п. 38 цього ж Договору - шляхом його розірвання. Натомість, в період дії зазначеного договору, 29 серпня 2016 року між орендодавцем ОСОБА_8 та ТОВ НВА «Перлина Поділля» укладено договір оренди на ту ж саму земельну ділянку, орендарем якої є ТОВ «Україна - 2001» і договір оренди з яким не припинив свою дію, не був розірваний ні за згодою сторін, ані в судовому порядку.

Вважає, що в зв'язку з укладенням ОСОБА_8 договору оренди з новим орендарем ТОВ НВА «Перлина Поділля» в період дії договору з попереднім орендарем, були порушені права ТОВ «Україна 2001», як орендаря, які підлягають захисту в судовому порядку шляхом визнання недійсним договору оренди землі, укладеного між відповідачами.

У зв'язку з цим позивач, уточнивши позовні вимоги просив суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 1,6287 га, (кадастровий НОМЕР_2), укладений 29 серпня 2016 року між ОСОБА_8 та ТОВ НВА «Перлина Поділля», право оренди за яким зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 14 вересня 2016 року рішенням державного реєстратора №31382544.

21 лютого 2018 року ухвалою суду першої інстанції у даній справі призначено судову почеркознавчу експертизу для встановлення належності рукописного тексту та підпису ОСОБА_9

Рішенням Білогірського районного суду Хмельницької області від 17 жовтня 2018 року у позові ТОВ «Україна 2001» до ОСОБА_8, ТОВ НВА «Перлина Поділля» про визнання недійсним договору оренди землі відмовлено.

Стягнуто з ТОВ «Україна 2001» на користь ТОВ НВА «Перлина Поділля» судові витрати, пов'язані із проведенням почеркознавчої експертизи, в сумі 2250,24 грн.

Не погоджуючись з цим рішенням, ТОВ «Україна 2001» в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги.

Вважає, що вказане рішення винесено у зв'язку з неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права, неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Зазначає, що відповідачами не було надано суду доказів на спростування подання позивачем заяви на реєстрацію договору оренди та доказів відмови в прийнятті даної заяви.

На думку апелянта судом першої інстанції без з'ясування всіх обставин справи, на підставі повідомлень відділу Держгеокадастру у Білогірському районі №29-28-99.1-273/15-17 від 21 лютого 2017 року, №201/403-17-0.19 від 25 травня 2017 року про відсутність Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі в паперовій формі, зроблено висновок про відсутність реєстрації договору оренди землі в установленому порядку.

В той же час, судом не надано належної оцінки тим фактам, що Книга записів не була сформована та не була збережена в архівних справах реєструючого органу внаслідок недбалих дій посадових осіб відділу Держгеокадастру у Білогірському районі при виконанні своїх посадових обов'язків, що підтверджено актом перевірки ГУ Держгеокадастру в Хмельницькій області від 28 лютого 2017 року, листами начальника відділу Держгеокадастру у Білогірському районі від 10 серпня 2016 року, від 13 лютого та 18 жовтня 2017 року. Згідно листа в.о. начальника ГУ Держгеокадастру в Хмельницькій області від 13 березня 2017 року встановлено чисельні та грубі порушення посадовими особами відділу Держгеокадастру у Білогірському районі порядку вчинення реєстраційних дій, а саме встановлено відсутність поземельних книг, встановлені факти подвійної реєстрації договорів саме на користь ТОВ НВА «Перлина Поділля».

Також судом, на думку апелянта, не надано належної оцінки листу відділу Держгеокадастру у Білогірському районі від 5 травня 2017 року, в якому зазначено, що в результаті проведеного аналізу даних ДП ХРФ «Центру державного земельного кадастру» Книг записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі по Білогірському району, наявні Книги записів реєстрації договорів оренди з ТОВ «Україна 2001» та громадянами Залузької сільської ради, в тому числі, з ОСОБА_8, що повністю спростовує доводи відповідача про відсутність Книги записів (розділ 4) договору оренди землі з ОСОБА_8, яка була відновлена з резервної копії бази даних автоматизованої системи.

Крім того, суд не надав належної оцінки показанням свідка ОСОБА_11 стосовно наявності гербової печатки реєструючого органу на оригіналі договору оренди між ТОВ «Україна 2001» та ОСОБА_8, а також показання свідка ОСОБА_12, який підтвердив факт подачі на реєстрацію договору оренди землі з ОСОБА_8 та виплату їй орендної плати.

В апеляційній скарзі також зазначено, що судом першої інстанції не враховано норму ст. 204 ЦК України, якою встановлена презумпція правомірності правочину.

Апелянт не погоджується з тим, що суд першої інстанції вказує на виправлення та недоліки у договорі оренди землі, укладеному між ТОВ «Україна 2001» та ОСОБА_8, адже з цих мотивів вказаний договір в судовому порядку жодною із сторін не оскаржувався.

Судом першої інстанції не встановлено, а відповідачами не доведено належними та допустимими доказами наявність судового рішення, на підставі якого було б визнано недійсним договір оренди землі, укладений між ТОВ «Україна 2001» та ОСОБА_8 у 2012 році.

Крім того, укладення договору оренди землі з новим орендарем можливе лише після розірвання договорів оренди землі з попереднім орендарем.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ НВА «Перлина Поділля» просить залишити рішення Білогірського районного суду Хмельницької області від 17 жовтня 2018 року без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Зазначає, що ТОВ НВА «Перлина Поділля» належним чином та відповідно до вимог чинного законодавства 14 вересня 2016 року провело державну реєстрацію договору оренди спірної земельної ділянки.

Товариство також вважає, що договір оренди спірної земельної ділянки, укладений 7 травня 2012 року між ТОВ «Україна 2001» та ОСОБА_8, не був зареєстрований належним чином у порядку, який діяв на час його реєстрації, а саме визначеному Постановою КМУ від 9 вересня 2009 року №1021 «Про затвердження порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі», а відтак відсутнє право ТОВ «Україна 2001» на оренду земельної ділянки загальною площею 1,6287 га, кадастровий НОМЕР_2.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки, згідно з положеннями ст. ст. 125, 126 ЗК України, виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Правочин, відповідно до ст. 210 ЦК України, підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюється законом.

Договір оренди землі, відповідно до ст. ст. 18, 20 ЗУ «Про оренду землі» в редакції від 5 вересня 2012 року, чинній на час укладення договору оренди між позивачем та ОСОБА_8, набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, відповідно до ст. 640 ЦК України в редакції, чинній на час укладення спірного договору оренди, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відомості Державного реєстру прав, відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зареєстрованих у Державному реєстрі прав, вчиняються на підставі відомостей, що містяться в цьому реєстрі. При цьому позивачем не зазначено підстав скасування реєстраційної дії, не зазначено порушень, вчинених державним реєстратором.

Відповідно до п. 12 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051, відомості державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об'єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом. Слід звернути увагу на те, що позивачем не зазначено доказу, який би свідчив про недостовірність інформації у Державному земельному кадастрі щодо відсутності інформації про його зареєстровані права оренди на спірну земельну ділянку.

Отже, за змістом наведених норм права, пункту 43 умов договору оренди земельної ділянки від 7 травня 2012 року, цей договір набирає чинності з моменту його державної реєстрації, а право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Такий висновок цілком відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постановах від 18 вересня 2013 року (справа N 6-99цс13), від 13 червня 2016 року (справа №6-643цс16).

Порядок державної реєстрації договору оренди станом на 7 травня 2012 року регулювався Постановою Кабінету Міністрів України від 9 вересня 2009 №1021 «Про затвердження порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі».

Цей Порядок визначає процедуру ведення за формою згідно з додатком Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі (далі - Книга записів) - документа, який є власністю держави і складовою частиною державного реєстру земель та містить відомості про зареєстровані державні акти на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою та договори оренди (суборенди) землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок (пункт 1).

Згідно з пунктом 4 Порядку Книга записів відкривається та ведеться:

-у паперовому вигляді - територіальним органом Держземагентства;

-в електронному вигляді - операторами - структурними підрозділами державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» - адміністратора автоматизованої системи державного земельного кадастру, які мають доступ та вносять відомості до автоматизованої системи державного земельного кадастру (далі - автоматизована система), заповнюють бланки державних актів на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою з використанням автоматизованої системи та формують з її використанням аркуші Книги записів.

Книга записів у паперовому вигляді зберігається у територіальному органі Держземагентства за місцем розташування земельної ділянки.

Книга записів в паперовому вигляді складається з аркушів, які формуються з використанням автоматизованої системи.

Книга записів в електронному вигляді ведеться у складі автоматизованої системи та формується на підставі даних файла обміну даними про результати робіт із землеустрою в електронному вигляді (далі - обмінний файл) та електронних (цифрових) зображень документів, отриманих від територіальних органів Держземагентства (пункт 6 Порядку).

Записи до розділів Книги записів вносяться при видачі документа, що посвідчує право на земельну ділянку, якими є державний акт на право власності на земельну ділянку, державний акт на право постійного користування земельною ділянкою, договір оренди землі, договір суборенди землі та договір про внесення змін до договорів оренди та суборенди землі (пункт 10).

Згідно з пунктом 11 Порядку дата внесення запису до розділу Книги записів є датою державної реєстрації документа, що посвідчує право на земельну ділянку.

Кожному документові, що посвідчує право на земельну ділянку, при здійсненні його державної реєстрації, з використанням автоматизованої системи, присвоюється реєстраційний номер (пункт 14).

Виконання Постанови КМУ від 9 вересня 2009 року №1021 на час укладення договору оренди від 07.05.2012 року забезпечувалося функціонуванням Перехідної реєстраційної системи, що діяла у період з 3 серпня 2011 року по 30 грудня 2012 року, адміністраторами якої були підрозділи державного підприємства «Центр державного земельного кадастру».

В подальшому, з набранням чинності Законом України «Про державний земельний кадастр», з 1 січня 2013 року Перехідна реєстраційна система припинила функціонування, наявні у ній відомості в автоматизованому порядку перенесено до Національної кадастрової системи.

Виходячи зі змісту наведених пунктів 4-11 Порядку датою державної реєстрації документа, що посвідчує право на земельну ділянку (зокрема, право оренди), є дата внесення запису до розділу Книги записів спочатку в електронному вигляді (до автоматизованої системи державного земельного кадастру), в подальшому - в паперовому вигляді, що формується з використанням автоматизованої системи.

Статтею 3 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» визначено, що Державний земельний кадастр базується на принципах об'єктивності, достовірності та повноти відомостей у Державному земельному кадастрі.

Відповідно до п. 12 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року №1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об'єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом.

За змістом ст. 638 ЦК України учасники правочину, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують відповідний письмовий документ, надаючи згоді встановленої форми.

Разом з тим, цивільні права та обов'язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін під час укладення договору оренди, набуваються після відповідної державної реєстрації договору.

При цьому реєстраційний напис на примірнику договору оренди земельної ділянки не є достатнім та допустимим доказом на підтвердження факту державної реєстрації договору оренди земельної ділянки, оскільки цей напис є похідним від запису у Книзі записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі.

Згідно із положеннями ст. ст. 210, 640 ЦК України, ст. 125 ЗК України у випадку непроведення державної реєстрації договорів оренди землі, такі правочини є неукладеними та не породжують у їх учасників цивільних прав і обов'язків.

За змістом ст. 15 ЦК України, ст. 4 ЦПК України лише порушене, невизнане або оспорюване право підлягає захисту в судовому порядку.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_3, виданого на підставі розпорядження Білогірської районної державної адміністрації №94/2010 р. від 25 березня 2010 року, зареєстрованого 7 червня 2010 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №73, відповідач ОСОБА_8 є власником земельної ділянки площею 1,6287 га (кадастровий НОМЕР_2), переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Залузької сільської ради Білогірського району Хмельницької області (т. 1 а. с. 7, 64).

7 травня 2012 року між ОСОБА_8 та ТОВ «Україна 2001» був укладений договір оренди вказаної земельної ділянки строком на 10 років (т. 1 а. с. 5-6).

Згідно з пунктом 43 договору він набирає чинності після підписання його сторонами та його державної реєстрації.

Остання сторінка зазначеного договору містить реєстраційний напис, згідно якого договір зареєстрований у відділі Держкомзему Білогірського району Хмельницької області, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 7 травня 2012 року №03124. Напис містить підпис із зазначенням прізвища та ініціалів посадової особи, що провела державну реєстрацію - ОСОБА_9, та відбиток печатки відділу Держкомзему у Білогірського району.

Із Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №68064936, сформованого 14 вересня 2016 року державним реєстратором Комунального підприємства «Ізяславське районне бюро технічної інвентаризації» Лапчук Л.І. вбачається, що останньою на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 14 вересня 2016 року, індексний номер 31382544, здійснено державну реєстрацію іншого речового права (права оренди земельної ділянки площею 1,6287 га (кадастровий № НОМЕР_1), прийнятого на підставі договору оренди земельної ділянки б/н, укладеного 29 серпня 2016 року між ОСОБА_8 та ТОВ НВА «Перлина Поділля» (т. 1 а. с. 65-66).

З повідомлень відділу Держгеокадастру у Білогірському районі №29-28-99.1-293/15-17 від 27 лютого 2017 року, №203/403-17-0.19 від 25 травня 2017 року вбачається, що у Національній кадастровій системі відсутні відомості про реєстрацію договору оренди землі від 7 травня 2012 року, укладеного між ОСОБА_8 та ТОВ «Україна 2001», Книги записів (Розділ 4) реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі відсутні. В переданій ДП ХРФ «Центр Державного земельного кадастру» резервній копії Книг записів (в електронному вигляді) відсутні відомості щодо реєстраційного номеру договору оренди, дати реєстрації та його терміну дії (т. 1 а. с. 72, 86).

Згідно висновку експерта Хмельницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру №1.1.-0061:18 від 18 травня 2018 року рукописний текст, а саме запис про назву державного органу та посадової особи, яка провела державну реєстрацію, в договорі оренди земельної ділянки від 7 травня 2012 року, на останній сторінці вказаного договору та підпис від імені ОСОБА_9 виконані не ОСОБА_9 (т. 1 а. с. 243-247).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що відсутність запису про реєстрацію договору оренди від 7 травня 2012 року, укладеного між позивачем та ОСОБА_8 у Книзі записів свідчить про те, що вказаний договір не було зареєстровано у встановленому порядку, цей договір не набрав чинності, відтак право оренди землі в орендаря ТОВ «Україна 2001» на спірну земельну ділянку не виникло.

Щодо доказів сплати орендної плати ОСОБА_8, надані представниками ТОВ «Україна 2001», які підтверджують факт користування земельною ділянкою площею 1,6287 га, (кадастровий НОМЕР_2), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, судом зазначено, що в жодному з цих документів не визначається конкретно, за що саме сплачувались грошові кошти відповідачу ОСОБА_8, і чи ці оплати пов'язані саме з орендою вищезазначеної земельної ділянки.

Також судом відмічено, що договір оренди земельної ділянки від 7 травня 2012 року містить ряд виправлень, неточностей та відсутність обов'язкових реквізитів.

З таким висновком погоджується Хмельницький апеляційний суд.

Оскільки позивачем не доведено, що укладений 7 травня 2012 року між ОСОБА_8 та ТОВ «Україна 2001» договір оренди земельної ділянки пройшов державну реєстрацію договорів оренди, такий договір не є неукладеним та не породжує у їх учасників цивільних прав і обов'язків. Тому суд правомірно відмовив позивачу у задоволені позову про визнання недійсним договору оренди землі, 29 серпня 2016 року між орендодавцем ОСОБА_8 та ТОВ НВА «Перлина Поділля».

Посилання апелянта на те, що відповідачами не було надано суду доказів на спростування подання позивачем заяви на реєстрацію договору оренди та доказів відмови в прийнятті даної заяви, є необґрунтованим. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач не довів надання зазначених документів до відділу Держкомзему у Білогірському районі та знаходження їх там.

Твердження апелянта про те, що судом першої інстанції без з'ясування всіх обставин справи, на підставі повідомлень відділу Держгеокадастру у Білогірському районі про відсутність Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі в паперовій формі, зроблено висновок про відсутність реєстрації договору оренди землі в установленому порядку, є безпідставним. Судом досліджено усі докази в сукупності згідно ч. 2 ст. 89 ЦПК України. При цьому реєстраційний напис на примірнику договору оренди земельної ділянки не є достатнім та допустимим доказом на підтвердження факту державної реєстрації договору оренди земельної ділянки, оскільки цей напис є похідним від запису у Книзі записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі яка не виявлена.

Доводи апеляційної скарги, що судом не надано належної оцінки тим фактам, що Книга записів не була сформована та не була збережена в архівних справах реєструючого органу внаслідок недбалих дій посадових осіб відділу Держгеокадастру у Білогірському районі при виконанні своїх посадових обов'язків, не може бути підставою для задоволення позову. Даних про те, що спірний договір не був зареєстрований, зазначене посилання не спростовує.

Посилання апелянта на те, що судом не надано належної оцінки листу відділу Держгеокадастру у Білогірському районі від 5 травня 2017 року, в якому зазначено, що в результаті проведеного аналізу даних ДП ХРФ «Центру державного земельного кадастру» Книг записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі по Білогірському району, наявні Книги записів реєстрації договорів оренди з ТОВ «Україна 2001» та громадянами Залузької сільської ради, в тому числі, з ОСОБА_8, що повністю спростовує доводи відповідача про відсутність Книги записів (розділ 4) договору оренди землі з ОСОБА_8, яка була відновлена з резервної копії бази даних автоматизованої системи, є необґрунтованим. Зазначена інформація появилась набагато пізніше дати подачі позову. У цих документах на міститься інформація яка передбачена постановою КМУ від 9 вересня 2009 року №1021.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть, відповідно до ст. 78 ЦПК України, підтверджуватися іншими засобами доказування.

Тому безпідставними, на думку апеляційного суду, є доводи апеляційної скарги, що суд не надав належної оцінки показанням свідка ОСОБА_11 стосовно наявності гербової печатки реєструючого органу на оригіналі договору оренди між ТОВ «Україна 2001» та ОСОБА_8, а також показання свідка ОСОБА_12, який підтвердив факт подачі на реєстрацію договору оренди землі з ОСОБА_8 та виплату їй орендної плати.

Посилання ТОВ «Україна 2001», що судом першої інстанції не враховано норму ст. 204 ЦК України, якою встановлена презумпція правомірності правочину, не є підставою для задоволення позову у даній справі. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Незгода апелянта з твердженнями суду про виправлення та недоліки у спірному договорі оренди землі, свідчить лише про незгоду товариства з прийнятим рішенням.

Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про обґрунтованість позову, а стосуються переоцінки доказів.

Доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог процесуального права, апеляційний суд не вбачає підстав для його скасування.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Україна 2001» залишити без задоволення.

Рішення Білогірського районного суду Хмельницької області від 17 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне судове рішення складено 1 березня 2019 року.

Судді А.В. Купельський

Т.В. Спірідонова

О.І. Ярмолюк