Справа № 183/5817/19
№ 2-о/183/204/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2019 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря Пащенко А.С.,

розглянувши у судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Новомосковська районна державна нотаріальна контора, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, -

в с т а н о в и в:

19 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, у якій просить встановити факт родинних відносин між нею та її бабусею ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також встановити факт належності ОСОБА_2 свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок (домоволодіння), розташований в АДРЕСА_1 , видане 24 листопада 1989 року Новомосковською районною радою на підставі рішення виконкому Новомосковської районної ради народних депутатів №96 від 17.03.1987 року на ім`я (російською мовою) « ОСОБА_2 ».

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті заявник звернулася до Новомосковської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини на належний спадкодавцю житловий будинок за АДРЕСА_1 .

Під час огляду документів, нотаріусом було виявлено, що у свідоцтві про народження батька заявника ОСОБА_3 , в графі мати вказана ОСОБА_4 ОСОБА_5 , замість її імені за паспортом ОСОБА_2 . Крім того, у свідоцтві про право власності на будинок АДРЕСА_1 , виданого 24 листопада 1989 року Новомосковською районною радою на підставі рішення виконкому Новомосковської районної ради народних депутатів №96 від 17.03.1987 року, власником будинку вказано ОСОБА_2 . У зв`язку з цим, 09.09.2019 року по спадковій справі №162/2018 нотаріусом винесено постанову, якою відмовлено заявникові у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Таким чином, усі вищезазначені розбіжності у документах не дають можливості заявнику реалізувати свої спадкові права, тому вона звернулася до суду з даною заявою.

Ухвалою суду від 19 вересня 2019 року відкрито провадження у справі, одночасно цією ж ухвалою суду зобов`язано Новомосковську районну державну нотаріальну контору надати копію спадкової справи після смерті ОСОБА_2 .

Представник заявника адвокат Чос Т.І. в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заяву про встановлення факту підтримав.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилася, однак її неявка не перешкоджає розгляду справи.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка села Знаменівка Новомосковського району Дніпропетровської області померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Піщанка Новомосковського району Дніпропетровської області, що стверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.11).

Після смерті ОСОБА_2 Новомосковською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №162/2018, матеріали якої свідчать про те, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті бабусі ОСОБА_2 , подавши нотаріусу відповідну заяву (а.с.22). В свою чергу, онук померлої ОСОБА_6 відмовився від прийняття спадщини за заповітом (а.с.23). Даних про наявність інших спадкоємців за законом чи за заповітом судом не встановлено.

Між тим, 09.09.2019 року державним нотаріусом відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 ) після смерті ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що в поданих заявником до нотаріальної контори документах наявні розбіжності в іменах спадкодавця і власника, що не дає можливості видати свідоцтво про право на спадщину (а.с.30).

У відповідності до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.п. 1,6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; про встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі, прізвище, ім`я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігається з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народженні або паспорті.

Так, суду подано копію свідоцтва про народження батька заявника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.9), в графі «мати» записано ОСОБА_2 .

Згідно свідоцтва про народження заявника, остання народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , її батьком записано ОСОБА_3 (а.с.8). В подальшому, після реєстрації шлюбу дівоче прізвище заявника « ОСОБА_4 » було змінено на « ОСОБА_7 », що стверджується свідоцтвом про одруження (а.с.9).

Згідно свідоцтва про смерть (а.с.10) батько заявника ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Новоселівка Новомосковського району Дніпропетровської області.

Так, в матеріалах справи міститься копія свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок, видане 24 листопада 1989 року Новомосковською районною радою на підставі рішення виконкому Новомосковської районної ради народних депутатів №96 від 17.03.1987 року на ім`я (російською мовою) ОСОБА_2 (а.с.29), у відповідності до якого остання являється власником житлового будинку (домоволодіння), що розташований в АДРЕСА_1 .

Таким чином, аналіз поданих документів, свідчить про наявність розбіжностей в написанні ім`я спадкодавця в документах, що перешкоджає заявникові у реалізації її права, в тому числі на спадкування, і не можуть бути усунені іншим чином, ніж шляхом встановлення юридичних фактів, завалених заявником. При цьому, вимоги заявника підтверджуються належними допустимими та достовірними доказами, доданими до заяви та підтверджують обставини, на які вона посилається.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Так, сама по собі наявність у заявника оригіналів усіх зазначених вище документів, свідчить на її користь, тому у суду є всі підстави для встановлення юридичних фактів, на яких наполягала ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76, 81, 89, 263, 265, 315 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та її бабусею ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок (домоволодіння), розташований в АДРЕСА_1 , видане 24 листопада 1989 року Новомосковською районною радою на підставі рішення виконкому Новомосковської районної ради народних депутатів №96 від 17.03.1987 року на ім`я (російською мовою) ОСОБА_2 , в дійсності належить ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення може бути подана в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суду в тридцятиденний термін після його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В. Сорока