Дата документу 15.01.2019 Справа № 335/6063/18
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 335/6063/18Головуючий у 1-й інстанції Геєць Ю.В. Повний текст рішення складено 19.10.2018 року
Пр. № 22-ц/807/593/19Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Кочеткової І.В., Маловічко С.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі ОСОБА_3 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_5, про стягнення збитків заподіяних внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року ОСОБА_4 звернулась до суду із вищезазначеним позовом, який у подальшому уточнила (а.с. 51-53) та в якому просила стягнути з відповідача втрату товарної вартості автомобілю на суму 20562,67 грн., а також витрати по сплаті судового збору 704,80 грн.

В обґрунтування свого позову позивач зазначала, що 19.11.2017 року о 18:47 годині у м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 14, водій автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_2, перед початком руху не переконалась, що це буде безпечним, не витримала безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотрималась безпечної дистанції, в результаті чого здійснила наїзд на автомобіль НОМЕР_2 (водій ОСОБА_5), що стояв, чим порушила пп.10.1, 12.1, 13.1 ПДД України. Внаслідок ДТП транспортні засоби пошкодженні, чим завдано матеріальних збитків, постраждалих немає.

17.01.2018 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя винесено постанову про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП ОСОБА_2

Згідно із договором добровільного страхування №63366а7еж від 01.03.2017 року укладеним між ОСОБА_4 та Запорізькою дирекцією АТ «СК «АХА Страхування» автомобіль MAZDA СХ5, державний номер НОМЕР_3, було застраховано по програмі «Повне КАСКО».

Відповідно до платіжного доручення:

-№ 398 736 від 06.12.2017 року АТ «СК «АХА Страхування» було перераховано страхове відшкодування згідно акту №АХА2314036 на рахунок ТОВ «АЛЬФА СЕРВІС» (сервісного центру, який здійснював відновлювальний ремонт автомобіля) у розмірі 117574,48;

- № 405 479 від 27.12.2017 року АТ «СК «АХА Страхування» було перераховано страхове відшкодування згідно акту №АХА2348308 на рахунок ТОВ «АЛЬФА СЕРВІС» (сервісного центру, який здійснював відновлювальний ремонт автомобіля) у розмірі 11321,16 грн.

Згідно із рахунком фактурою №АС-0723 від 04.12.2017 року загальна сума відновлювальних робіт склала 128895,64 грн.

Страховою компанією було виплачене страхове відшкодування лише за відновлювальні роботи, оскільки згідно п. 30.4.12 договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» страхувальник не відшкодовує втрату товарної вартості ТЗ.

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №704 від 30.11.2017 року величина втрати товарної вартості автомобіля склала 20562,67 грн.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 липня 2018 року (а.с. 85) провадження у цій справі за вищезазначеним позовом позивача відкрито.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 жовтня 2018 року (а.с. 113-116) ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4) на користь ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_5) 20562,67 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4) на користь ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_5) 704,80 грн. на відшкодування судових витрат.

Заяву ОСОБА_4 про повернення зайво сплаченої частини судового збору задоволено.

Зобов'язано Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжі Запорізької області повернути ОСОБА_4 зайво сплачену нею: суму судового збору у розмірі 806, 87 грн., що було перераховано: отримувач коштів: УК у м. Запоріжжі/Вознесенівс/22030101, р/р 0007, код отримувача 38025409; МФО 813015, квитанція № 2302705 від 25.05.2018 року (код квитанції 3508-0358-6319-1001).

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, відповідач ОСОБА_2 в особі ОСОБА_3 у своїй апеляційній скарзі (а.с. 119-124) просила рішення суду першої скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» від 29.12.2017 року №452/2017 ліквідовано зокрема: Апеляційний суд Запорізької області та утворено Запорізький апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Запорізьку область з місцезнаходженням у місті Запоріжжі.

Указом Президента України № 297/2018 від 28.09.2018 «Про переведення суддів» судді Апеляційного суду Запорізької області переведені до Запорізького апеляційного суду, який почав роботу з 05 жовтня 2018 року.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Кочеткову І.В. та Маловічко С.В. (а.с. 128).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 16 листопада 2018 року (а.с. 129), справу призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ст. 369 ч. 1 ЦПК України (а.с.132).

В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

В силу вимог ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Позивач не скористалась своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу у цій справі станом на час розгляду цієї справи апеляційним судом.

Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга відповідача ОСОБА_2 в особі ОСОБА_3 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи позов позивача у цій справі, керувався ст.ст. 12- 13, 76-82, 89, 141, 263-265 ЦПК України та виходив із обґрунтованості та доведеності позовних вимог позивача у цій справі.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, а рішення суду першої інстанції таким, що ухвалено із додержанням вимог закону, є правильним та законним.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України - питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Рішення суду першої інстанції вимогам ст. ст. 263-264 ЦПК України у цій справі відповідає.

Так, судом першої інстанції було правильно встановлено, що 19.11.2017 року о 18:47 годині у м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 14, водій автомобіля НОМЕР_1, ОСОБА_2, перед початком руху не переконалась, що це буде безпечним, не витримала безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотрималась безпечної дистанції, в результаті чого здійснила наїзд на автомобіль НОМЕР_6 (водій ОСОБА_5), що стояв, чим порушила пп.10.1, 12.1, 13.1 ПДД України. Внаслідок ДТП транспортні засоби пошкодженні, чим завдано матеріальних збитків, постраждалих немає.

У відповідності до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.01.2018 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія автомобіля MAZDA СХ5, державний номер НОМЕР_3, ОСОБА_4 була застрахована у АТ «СК «АХА Страхування» на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №63366а7еж від 01.03.2017 року (а.с. 57-71).

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та оціночну діяльність в Україні» проведення незалежної оцінки майна є обов'язковим у випадках застави державного та комунального майна, відчуження державного та комунального майна способами, що не передбачають конкуренцію покупців у процесі продажу, або у разі продажу одному покупцю, визначення збитків або розміру відшкодування, під час вирішення спорів та в інших випадках, визначених законодавством або за згодою сторін.

Відповідно до висновку №704 від 30.11.2017 року автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку заподіяного власнику MAZDA СХ5, державний номер НОМЕР_3 внаслідок пошкодження при ДТП, складає 151166,87 грн., величина втрати товарної вартості автомобіля склала 20562,67 грн., вартість відновлювального ремонту автомобіля 130604,21 грн. (а.с. 13-45).

ТОВ «АЛЬФА СЕРВІС» (сервісний центр) здійснив відновлювальний ремонт автомобіля MAZDA СХ5, державний номер НОМЕР_3.

Згідно із платіжним дорученням №398 736 від 06.12.2017 року АТ «СК «АХА Страхування» було перераховано страхове відшкодування згідно акту №АХА2314036 на рахунок ТОВ «АЛЬФА СЕРВІС» (сервісного центру, який здійснював відновлювальний ремонт автомобіля) у розмірі 117574,48 грн. (а.с. 72).

Відповідно до платіжного доручення №405 479 від 27.12.2017 року АТ «СК «АХА Страхування» було перераховано страхове відшкодування згідно акту №АХА2348308 на рахунок ТОВ «АЛЬФА СЕРВІС» (сервісного центру, який здійснював відновлювальний ремонт автомобіля) у розмірі 11321,16 грн. (а.с. 73).

Згідно із рахунком фактурою №АС-0723 від 04.12.2017 року загальна сума відновлювальних робіт склала 128895,64 грн. (а.с. 74-80).

Відповідно до п. 30.4.12 договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» страхувальник не відшкодовує втрату товарної вартості ТЗ.

У зв'язку із чим, страховою компанією було виплачене ОСОБА_4 страхове відшкодування лише за відновлювальні роботи без відшкодування втрати товарної вартості ТЗ.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч.1ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Ст. 988 ЦК України установлено, що страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків.

Відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» у випадку завдання збитку проведення незалежної оцінки є обов'язковим.

За змістом п.1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

За загальним правилом та з огляду на положення ст. 1192 ЦК України розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до пункту 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Отже, за змістом указаних положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).

Пунктом 1.6 Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ.

Пунктом 8.6 Методики передбачено два випадки, коли в разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті.

Отже, показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу.

Втрата товарної вартості транспортного засобу розглядається в Методиці як економічне поняття, що охоплює, серед іншого, і втрату товарного (зовнішнього) вигляду.

Враховуючи зміст викладеного, втрату товарної вартості можна визначити як зменшення вартості транспортного засобу, викликане передчасним погіршенням товарного (зовнішнього) вигляду автомобіля та (або) його експлуатаційних якостей у результаті зниження міцності чи довговічності окремих деталей, вузлів й агрегатів, з'єднань і захисних властивостей покриттів унаслідок ДТП і подальшого ремонту. Передчасні зміни геометричних параметрів, фізико-хімічних властивостей, конструктивних матеріалів і характеристик інших процесів транспортного засобу, які є результатом проведення окремих видів ремонтних робіт, призводять до погіршення зовнішнього (товарного) вигляду, функціональних та експлуатаційних характеристик і зниження безвідмовності й довговічності транспортного засобу. Втрата товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією з причин фізичного зносу (у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту), яким характеризується величина втрати товарної вартості.

Економічна характеристика втрати товарного вигляду дозволяє віднести витрати на його відновлення до конкретних виявів реальних збитків.

Відповідно до пункту 8.6.1 Методики величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Складова частина КТЗ (складник) - деталь, складова одиниця чи комплектувальний виріб, які відповідають вимогам конструкторської документації (пункт 1.6 Методики).

Тобто величина втрати товарної вартості нараховується в разі потреби проведення ремонтних робіт, що здійснюються як методами відновлення, так і методами заміни пошкодженої: деталі, складової одиниці чи комплектувального виробу, які відповідають вимогам конструкторської документації, усіх типів КТЗ.

Пунктом 8.6.2 Методики визначено вичерпний перелік випадків, коли величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується, зокрема в разі заміни окремих складників, що не потребують фарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо) (підпункт "е").

Отже, нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли провадиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, якщо це впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, скла, шин тощо). Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу, втрата товарної вартості нараховується.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України № 6-760цс15 від 16 грудня 2015 року.

Виходячи з аналізу зазначених норм, визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (з відповідним змінами).

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Як зазначав у суді першої інстанції представник позивача, позивачу дійсно страховою компанією була виплачена вартість відновлювального ремонту, однак вказана сума коштів в повній мірі не покриває матеріальні збитки, завдані ОСОБА_4 зі сторони винуватця ДТП ОСОБА_2, оскільки втрата товарної вартості автомобіля, яка склала 20562,67 грн., не відшкодована.

Таким чином, суд першої інстанції правильно вважав, що внаслідок протиправних дій відповідача у справі, що встановлено відповідною постановою суду у справі про адміністративне правопорушення, майну позивача завдано матеріальну шкоду, частину якої відшкодовано за рахунок страховика цивільно-правової відповідальності відповідача, а іншу частину - має відшкодувати сам заподіював шкоди (відповідач), що слідує з положень ст.ст. 1166, 1192 ЦК України, а тому є підстави для стягнення з винної у ДТП особи - ОСОБА_2, втрати товарної вартості транспортного засобу у розмірі 20562,67 грн.

Розмір втрати товарної вартості ТЗ належним доказами у суді першої інстанції відповідачем не спростований, а доводи про недопустимість експертного дослідження № 704 від 30.11.2017 року є неприйнятними, оскільки хронологічність проведення дослідження та проведення робот не впливає на визначення розміру цієї шкоди.

У висновку № 704 від 30.11.2017 року автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку зазначено про необхідність заміни окремих складників КТЗ, їх фарбування, відновлювального фарбування інших деталей, а також вказано величину втрати товарної вартості транспортного засобу.

Доводи апеляційної скарги позивача відповідача ОСОБА_2 в особі ОСОБА_3 є такими, що не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі, а лише відображають позицію відповідача у цій справі, яку вона та її представник вважають такою, що є єдино вірною та єдино можливою.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 81 ч. 6 ЦПК України).

Суд першої інстанції розглянув дану справу з додержанням вимог ЦПК України, тобто в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів сторін, яким надав відповідну оцінку.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України).

Підстави для звільнення від доказування відповідача ОСОБА_2, передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі відсутні.

Відповідач та її представник не надали суду першої інстанції належних, допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень проти позову позивача у цій справі та у спростування звіту № 704 від 30.11.2017 року ОСОБА_6 (а.с. 13- 45), за змістом якого «предоставленный для оценки автомобиль MAZDA CX - 5 госномер НОМЕР_3 не имеет признаков, при которых расчет значения ВТВ (величины утраты товарной стоимости КТС) не проводится (см. протокол осмотра КТС от 20 ноября 2017 года) (а.с.21), який суд першої інстанції у тому числі правильно взяв до уваги у цій справі.

Апеляційний суд на виконання вимог ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги відповідача ОСОБА_2 в особі ОСОБА_3

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України).

В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Проте докази, передбачені ст. 367 ч. 3 ЦПК України, у цій справі відсутні, і зокрема відповідачем та представником останньої апеляційному суду не надані.

Згідно із ст. 376 ч. 3 ЦПК України передбачені порушення норм процесуального судом першої інстанції, які є обов'язковою підставою для скасування або зміни рішення.

В силу вимог ст. 376 ч. 2 ЦПК України лише порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, можуть бути підставою для скасування або зміни рішення.

Встановлено, що у цій справі відсутні порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення, а також відсутні порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення цієї справи по суті.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_2 в особі ОСОБА_3 не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим з додержанням вимог ЦПК України.

Встановлено також, що оскаржуємим рішенням суд першої інстанції правильно, з додержанням вимог ст. 141 ЦПК України вирішував питання про розподіл між сторонами у цій справі понесених судових витрат, пов'язаних із розглядом цієї справи судом першої інстанції.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції у цій справі або ж його зміни.

Крім того, в силу вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови відповідачу у задоволенні її вищезазначеної апеляційної скарги в особі представника на рішення суду першої інстанції у цій справі, остання не має права на компенсацію за рахунок позивача будь-яких судових витрат, пов'язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом, у тому числі у вигляді судового збору (а.с. 118), сплаченого нею при подачі вищезазначеної апеляційної скарги до апеляційного суду у цій справі.

Керуючись ст. ст. 7, 12-13, 81-82, 89, 141, 367-369, 371-372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 жовтня 2018 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови апеляційним судом у цій справі складений 15.01.2019 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Кочеткова І.В.Маловічко С.В.