Справа №295/3602/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Лєдньова Д.М.,

секретаря Зубрицької Т.Л.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,-

встановив

Позивач звернулась в суд із позовом, де зазначила, що сторони по справі перебували у шлюбі, який рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 14.10.2010 року розірвано. Сторони є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно рішення Богунського районного суду м. Житомира від 26.01.2011 року з відповідача ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини усіх видів заробітку.

Позивач зауважує, що боржник ухиляється від виконання обов»язку щодо сплати аліментів, внаслідок чого має заборгованість. Посилаючись на положення ст. 196 СК України, яка визначає відповідальність за прострочення сплати аліментів, позивач просить стягнути пеню в сумі 38 388,67 грн., що складає 100% виниклої заборгованості зі сплати аліментів.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Відповідач позов визнав частково, зазначив, що на протязі певного періоду часу здійснював добровільну сплату аліментів, а чеки про перерахування коштів не збереглися. Поновити відповідні підтверджуючі документи не має можливості у зв»язку з обмеженим строком збереження інформації за касовими операціями. Визнав, що допускав прострочення по сплаті аліментів, на час розгляду справи в суді здійснює оплату аліментів своєчасно.

На уточнюючи запитання суду з приводу доходу вказав на середньомісячний дохід в розмірі 8000 грн.

Представник відповідача позов визнав частково, просив суд при визначенні суми пені вирішити питання про розстрочення виконання рішення суду.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд встановив.

Сторони по справі є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На виконанні Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області перебуває виконавчий лист № 2-1412 від 26.01.2011 року, виданий Богунським районним судом м. Житомира, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, починаючи з 07.12.2010 року. За розрахунком № 46679/7.21-30/12 від 15.08.2018 року, виконаним старшим державним виконавцем відділу виконавчої служби ОСОБА_5, заборгованість по аліментам станом на 01.08.2018 року становить 38 388,67 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Згідно з ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У своїй постанові від 25.04.2018 року по справі № 572/1762/15-ц Верховний Суд зазначив, що у статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Наданий позивачем розрахунок пені виконаний з урахуванням розміру несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, строку, на протязі якого такий платіж прострочено, з врахуванням вимог ст. 196 СК України та наведених висновків Верховного суду.

Доказів на доведення невірного обрахунку державним виконавцем заборгованості, а також на підтвердження помилковості розрахунку суми пені як залежної від заборгованих сум періодичних платежів, відповідачем не надано.

Перевіривши шляхом математичного обрахунку суму неустойки, суд приходить до висновку про відповідність її вищевказаним правилам обрахунку, відтак її правильність.

Оскільки максимальний розмір неустойки, який може стягуватись з боржника, є обмеженим приписами ч.1 ст. 196 СК України та становить 100 % заборгованості, сума неустойки (пені), обов»язок в оплату якої покладається на боржника, станом на 01.03.2018 року становить 38 388,67 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Судом встановлено, що відповідач має на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3. Дружина відповідача перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років з 30.01.2018 року по 29.12.2019 року, що підтверджується довідкою ПАТ КБ «ПриватБанк».

Суд приймає до уваги, що хоча відповідач неналежно виконував обов»язок щодо сплати аліментів, на час розгляду справи здійснює сплату аліментів в повному обсязі, визнає необхідність сплати виниклої заборгованості.

З урахуванням майнового стану відповідача, керуючись принципом виваженості, суд вважає необхідним визначити розмір пені в сумі 15 000,00 грн.

З приводу розстрочення сплати визначеної до стягнення суми пені суд звертає увагу на наступних обставинах.

У відповідності до п.2 ч.7 ст. 265 ЦПК України у разі необхідності в резолютивній частині також вказується про: надання відстрочення або розстрочення виконання рішення.

Питання відстрочення вирішується шляхом звернення до вимог ст. 435 ЦПК України. за частинами третьою - четвертою якої підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сімї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Визначення обов»язку сплати неустойки внаслідок несвоєчасної оплати аліментів переслідує мету як встановлення рівня дисциплінованості боржника при усвідомленні передбаченої відповідальності, так і практичного забезпечення дитини у випадку, коли її утримувач зазнавав утруднень в отриманні аліментів, був змушений вдаватись до інших заходів відповідного напрямку.

За положеннями ч.1 ст. 3 «Конвенції про права дитини», що ратифікована постановою ВР № 789-XII від 27.02.91, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно принципу 8 «Декларації прав дитини», прийнятою резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, дитина за будь-яких обставин має бути серед тих, які першими одержують захист і допомогу.

За таких обставин суд не знаходить підстав для розстрочення виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 141, 258-273 ЦПК України, ст. 196 СК України суд, -

ухвалив :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_2, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_5, пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 15 000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 704,80 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення буде виготовлено 16.01.2019 року.

Суддя: Д.М.Лєдньов