Справа № 502/1957/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2019 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О. А.,

за участю секретаря судового засідання Скрипкіної А.Ю.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області

про визнання права власності за спадщиною

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області про визнання права власності за спадщиною. З уточненої позовної заяви, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_5 помер батько позивача - ОСОБА_2, який на день смерті проживав в АДРЕСА_1 Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, яке складалося з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області площею 2,83 га відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_3 від 07.06.2005 року, кадастровий номер НОМЕР_2. Померлому ОСОБА_2 додатково належав майновий пай розміром 420 грн. в КСП «Маяк» відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серія НОМЕР_4 від 28.10.2005 року. Позивач, донька померлого, відповідно до ст. 1261 ЦК України є єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2. Позивач прийняла спадщину фактично відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як на момент смерті постійно проживала з спадкодавцем за однією адресою. Позивач, як спадкоємець за законом, звернувся до нотаріальної контори за оформленням спадщини після померлого ОСОБА_2 та їй приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області Юрченко М.Є. було надано роз'яснення, в якому зазначено, що відсутня реєстрація земельної ділянки, відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку, що унеможливлює оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку. У разі відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, це питання вирішується у судовому порядку. Нотаріус зазначив, що за вирішенням даного питання необхідно звернутися до суду. Таким чином було виявлено, що відсутній оригінал державного акту, який зберігався в СВК «Маяк», відсутня також і державна реєстрація прав на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до державного акту про право власності на земельну ділянку, в зв'язку з тим, що державна реєстрація земельної ділянки за державним актом про право власності на земельну ділянку, власник якої помер, можлива лише після переходу прав (у даному випадку спадкових прав) на нового власника - спадкоємця, а державна реєстрація земельної ділянки на померлу особу у даному випадку не є можлива, що відображено в нормі ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр». Наявність вищезазначених причин унеможливлює оформлення спадкових прав єдиного спадкоємця, після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6, в нотаріальному порядку, що стало підставою для звернення до суду з вимогою про встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно.

В зв'язку з зазначеним, позивач просив суд:

- встановити факт належності земельної ділянки загальною площею 2,83 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_3, виданий Кілійською районною державною адміністрацією 07.06.2005 року, кадастровий номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2, померлому ІНФОРМАЦІЯ_5;

- визнати за позивачем ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на земельну ділянку загальною площею 2,83 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_3, виданий Кілійською районною державною адміністрацією 07.06.2005 року, кадастровий номер НОМЕР_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5;

- визнати за позивачем ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на спадщину у вигляді права на пайовий фонд майна КСП «Маяк» (право на майновий пай) в розмірі 420 грн., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5.

Позивачем було надано заяву, відповідно до якої вона підтримала позовні вимоги та просила розглянути справу без її участі.

Представник відповідача - Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, в судове засідання не прибув, надав заяву в якій просив розглянути справу у межах чинного законодавства України, за відсутності представника Кілійської міської ради.

На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів в підготовчому судовому засіданні, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 виданого 02.07.1993 р. Кілійським райвідділом ЗАГС Одеської області, запис акта про народження № 186 - ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6 ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрували шлюб 24.01.2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області, про що зроблено актовий запис за № 19. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище «Кошовенко».

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_7 від 24.11.2010 р., шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано.

Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_8, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 267, ОСОБА_2, помер ІНФОРМАЦІЯ_7

З копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, виданого 7 червня 2005 року на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Одеської області від 22.11.2004 р. № 699, вбачається, що ОСОБА_2 передано у власність земельну ділянку площею 2,83 гектарів, розташовану на території Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_2.

28.10.2005 р. ОСОБА_2 видано свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії НОМЕР_4.

З акту про встановлення фактів складеного депутатом Кілійської міської ради від 14.11.2018 р., ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 на момент смерті свого батька ОСОБА_2, померлого 04.04.2015 р., постійно проживала зі спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_2

Як вбачається з інформаційного листа від 21.08.2018 р. № 493/01-16, приватним нотаріусом Юрченко М.Є. на підставі звернення ОСОБА_1 щодо оформлення спадщини, роз'яснено, що оскільки не подано правовстановлюючих документів на спадкове майно, за відсутності цих документів, необхідно звернутися до суду за вирішенням зазначеного питання.

При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

За змістом ст. ст. 1, 9 Закону України від 14 лютого 1992 року «Про колективне сільськогосподарське підприємство» колективне сільськогосподарське підприємство є добровільним об'єднанням громадян у самостійне підприємство для спільного виробництва сільськогосподарської продукції та товарів і діє на засадах підприємництва та самоврядування.

Право членів підприємства на пайовий фонд майна залежить від їх трудового внеску.

Пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства.

Відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельний пай одержали, зокрема, громадяни, які на момент паювання землі були членами сільськогосподарського акціонерного товариства (далі - АТ) і яких було включено до списку осіб, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Згідно п. п. 5-6 Указу видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації.

Відповідно до п. 12 Методичних рекомендацій щодо паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям, затверджених наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 11 від 20.02.96 р. відновлення втрачених сертифікатів на право на земельну частку (пай) провадиться тими районними державними адміністраціями, які здійснювали їх видачу.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» до пайового фонду майна членів підприємства включається вартість основних виробничих і оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінні папери, акції, гроші та відповідна частка від участі в діяльності інших підприємств і організацій.

У відповідності до Указів Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення процесу реформування аграрного сектора економіки» від 03.12.1999 р. № 1529/99, «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки» №62/2001 від 29.01.2001 р., «Про додаткові заходи щодо підвищення рівня захисту майнових прав сільського населення» №774/2002 від 27.08.2002 р., Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2001 р. №177 «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки» підприємство - правонаступник має зобов'язання перед пайовиками (членами) КСП з виділення майна пайового фонду в натурі та його збереження до такого виділення.

Майно пайового фонду належить на праві спільної часткової власності пайовикам. Частки пайовиків в пайовому фонді визначаються в грошовому виразі та в процентах і називаються майновими паями. Співвласники майна пайового фонду вільні у розпорядженні своїми майновими паями. Пайовик має право на отримання індивідуально визначеного майна в натурі зі складу майна пайового фонду, пропорційно розміру його майнового паю.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.

На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вказано в ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов'язки,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом ycієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом також встановлено, що в зв'язку з тим, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в зв'язку з чим його право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.12, 81, 207, 259, 263-265, 315 ЦПК, ст. ст. 16, 1261 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області про визнання права власності за спадщиною - задовольнити повністю.

Встановити факт належності земельної ділянки загальною площею 2,83 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_3, виданий Кілійською районною державною адміністрацією 07.06.2005 року, кадастровий номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2, померлому ІНФОРМАЦІЯ_5.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1 право власності на земельну ділянку загальною площею 2,83 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_3, виданий Кілійською районною державною адміністрацією 07.06.2005 року, кадастровий номер НОМЕР_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1 право власності на спадщину у вигляді права на пайовий фонд майна КСП «Маяк» (право на майновий пай) в розмірі 420 грн., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников