Справа № 462/5691/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2019 року м.Львів

Залізничний районний суд м.Львова у складі:

судді Постигач О.Б.

секретаря Аврамишиної Д.О.

позивачки ОСОБА_1

третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житлом , -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 04.09.2019 року звернулася в суд з позовом, в якому просить відповідачів усунути перешкоди у користуванні житлом та припинити їхнє право користування таким. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 11 грудня 2018 року на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського територіального округу вона стала власником квартири АДРЕСА_1 . Згідно домовленості продавці не пізніше 6-ти місяців зобовязались звільнити продане приміщення та зняти з реєстрації до 30.07.2019р. третіх осіб, однак цього не зробили. У звязку з реєстрацією відповідачів позивачка вимушена сплачувати за ніби-то надані їм послуги «Львів-газЗбутом», а також, їхня реєстрація перешкоджає їй розпоряджатися своєю квартирою. Оскільки відповідачі не є членами її сімї, в зазначеній квартирі вони не проживають, а тому просить суд припинити їх право користування її житлом.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, дала пояснення аналогічно наведеними в позовній заяві, додатково пояснила, що нач час укладення договору купівлі-продажу і по сьогодні відповідачі не проживають у квартирі АДРЕСА_1 , а їхня реєстрація перешкоджає їй, як власнику, вільно розпоряджатись своїм майном. Проить позов задовольнити.

Відповідачі повторно в судове засідання не з`явилися, повідомлялися про розгляд справи належним чином. 25.10.2019 року подали до суду заяви, в яих зазначили, що просять справу розглядати без їхньої участі, проти задовлення позову не заперечують.

Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримала, просила такий задовольнити.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про розгляд справи належним чином. 10.10.2019 року подала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги позивачки підтримує та просить позов задовольнити.

Заслухавши пояснення позивачки та третьої особи ОСОБА_2 , оглянувши матеріали справи, дослідивши усі наявні докази у справі, суд виходив з наступного.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Зміст права власності, відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України, складає право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд ч.1 ст. 319 ЦК України.

Згідно ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Частиною 1 ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 34 постанови від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Відповідно до положень статей 391, 396 Цивільного кодексу України, позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 11.12.2018 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності /а.с. 5, 9/.

Згідно довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки, виданої ЛКП «Граніт» №2688 від 29.08.2019 року у даній квартирі зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 /а.с. 7/.

Також встановлено, що відповідачі на даний час не проживають у вищевказаній квартирі, наведене підтверджується актом ЛКП «Граніт» від 30.08.2019 р. /а.с. 10/.

Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням).

Виходячи з наведеного та враховуючи, що відповідачі відсутні за місцем своєї реєстрації у квартирі АДРЕСА_1 і не проживають у ній, в судовому засіданні не встановлено домовленості між ними і власником житла щодо порядку користування житловим приміщенням, добровільно виписатись із квартири позивача відповідачі не бажають, тим самим створюють перешкоди позивачу у здійсненні свого конституційного права власності на житло, яким вона вправі володіти, користуватися і розпоряджатися на власний розсуд, а тому, враховуючи заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання позову, відповідачів слід визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

В порядку ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідачів в користь позивача 768,40 грн. судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.12, 89, 263-265, ст.ст. 16, 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Зобовязати ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ) не чинити ОСОБА_1 перешкоди у користуванні житлом та визнати ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ) такими, що втратили право на користування приміщенням квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 НОМЕР_1 ), 768,40 гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Залізничний районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 28.11.2019 року.

Суддя /підпис/ Постигач О.Б.

З оригіналом згідно

Суддя Постигач О.Б.