Справа № 344/30/18
Провадження № 22-ц/4808/1178/19
Головуючий у 1 інстанції Антоняк Т. М.
Суддя-доповідач Горейко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючої Горейко М.Д.,

суддів: Матківського Р.Й., Максюти І.О.,

секретаря Бойчука Л.М.

з участю представника апелянта Білана А .М., представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_3 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальність «Франк Девелопмент» на ухвалу Івано-Франківського міського суду, постановлену у складі судді Антоняка Т.М. 08 серпня 2019 року в м. Івано-Франківську,

в с т а н о в и в:

03.01.2018 року ОСОБА_3 звернувся в суд із заявою про визнання виконавчих листів, виданих Івано-Франківським міським судом 31.10.2013 року у справі №344/7374/2013 про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором №02/002 к від 28.03.2006 року у розмірі 3 823 754,61 грн. та 3 441,00 грн. судових витрат, такими, що не підлягають виконанню.

В обґрунтування заяви зазначив, що заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 11.07.2013 року з нього, як з поручителя, стягнуто на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором №02/002 к від 28.03.2006 року у розмірі 3 823 754,61 грн. та 3 441,00 грн. судових витрат. На виконання вказаного рішення суду 31.10.2013 року були видані виконавчі листи, які пред`явлені до виконання та по яких відкрито виконавче провадження.

04.10.2017 року ТОВ «Франк Девелопмент», якому ПАТ «Універсал Банк» відступило права вимоги за іпотечними договорами від 17.10.2007 року та від 04.05.2011 року, укладеними між ПАТ «Універсал Банк» та ПП «Комфорт-Сервіс», задовольнило свої вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором №02/002 к від 28.03.2006 року в позасудовому порядку, шляхом набуття у власність предмета іпотеки - адміністративно-виробничих приміщень по АДРЕСА_1 , належних ПП «Комфорт-Сервіс», на підставі застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься у двох вищевказаних договорах іпотеки. Тому всі наступні вимоги ТОВ «Франк Девелопмент» за кредитним договором №02/002 к від 28.03.2006 року в силу ч. 4 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» є недійсними, що є підставою для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

Посилаючись на наведене, просив заяву задовольнити.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 08 серпня 2019 року заяву ОСОБА_3 задоволено.

Визнано виконавчі листи, видані Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області 31.10.2013 року у справі №344/7374/13 про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором №02/002 к від 28.03.2006 року у розмірі 3 823 754,61 грн. та 3 441,00 грн. судових витрат такими, що не підлягають виконанню.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки ПП «Комфорт-Сервіс» є позичальником за кредитним договором №02/002 к від 28.03.2006 року та одночасно іпотекодавцем перед ТОВ «Франк Девелопмент», то задоволення вимог останнього шляхом позасудового врегулювання у вигляді передачі у власність адміністративно-виробничих приміщень по АДРЕСА_1 , є підставою для визнання виконавчих листів, виданих Івано-Франківським міським судом 31.10.2013 року у справі №344/7374/13 про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором №02/002 к від 28.03.2006 року у розмірі 3 823 754,61 грн. та 3 441,00 грн. судових витрат такими, що не підлягають виконанню.

У апеляційній скарзі ТОВ «Франк Девелопмент» посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема зазначає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про припинення зобов`язання ОСОБА_3 перед ТОВ «Франк Девелопмент» за кредитним договором №02/002 к від 28.03.2006 року, оскільки ні заявник, ні ПП «Комфорт-Сервіс» не зверталися в суд в порядку глави 50 розділу І книги п`ятої ЦК України з вимогою про припинення зобов`язань перед ТОВ «Франк Девелопмент» за вищевказаним кредитним договором.

Посилаючись в заяві на положення ч. 4 ст. 36 Закону України «Про іпотеку», ОСОБА_3 фактично заявив вимогу про припинення боргового зобов`язання, однак розгляд заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, не можна вважати розглядом справи по суті, що регламентовано розділом ІІІ ЦПК України.

Також апелянт вказує, що розглядаючи заяву ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд не з`ясував чи видавався такий виконавчий лист, чи звернутий він до виконання, чи відкрито виконавче провадження, які виконавчі дії здійснювалися державним виконавцем. Матеріали справи не містять жодних документів виконавчого провадження, в тому числі і самого виконавчого листа, а тому розгляд справи не відповідає вимогам процесуального закону.

Крім того, суд помилково дійшов висновку про те, що у разі звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку, навіть при частковому погашенні боргу за основним зобов`язанням, таке основне боргове зобов`язання припиняється.

З наведених підстав апелянт просить оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволені заяви ОСОБА_3 відмовити.

ОСОБА_3 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що посилаючись на норми ЦК України, апелянт помилково не врахував, що Закон України «Про іпотеку» є спеціальним законом відносно врегулювання питань, що виникають з іпотечного договору, та що згідно ст. 36 вказаного закону після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання основного зобов`язання є недійсними. ТОВ «Франк Девелопмент» задовольнило свої вимоги за кредитним договором шляхом визнання за ним права власності на іпотечне майно, а тому стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором з нього призведе до подвійної юридичної відповідальності.

Також апелянт помилково вказав, що ним обрано невірний спосіб захисту і що йому слід було подавати позовну заяву в загальному порядку, оскільки відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 18.09.2018 року у справі №921/107/15-г/16 боржник вправі звернутися в суд із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, з тих підстав, що борг, який визначений рішенням суду та за яким має місце порука, уже не існує.

Крім того, в апеляційній скарзі апелянт зазначив про наявність боргу ПП «Комфорт-Сервіс» перед кредитором в розмірі 3 900 077,46 грн., однак вказана інформація не підтверджена жодними належними та допустимими доказами.

Просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

В засіданні апеляційного суду представник апелянта апеляційну скаргу підтримав з мотивів, наведених у ній.

Представник ОСОБА_3 апеляційну скаргу не визнав з мотивів, наведених у відзиві на апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідача, представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 11.07.2013 року у цивільній справі №344/7374/13-ц позов ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_3 , третя особа на стороні відповідача - ПП «Комфорт-Сервіс» про стягнення заборгованості задоволено та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором №02/002 к від 28.03.2006 року (з подальшими змінами згідно додаткових договорів) у розмірі 3 823 754,61 грн. та 3 441,00 грн. судових витрат. (т. 1 а.с. 92-93).

Вказану заборгованість стягнуто з відповідача, як з поручителя ПП «Комфорт-Сервіс» згідно договору поруки №02/__-і від 28.06.2006 року (т. 1 а.с. 48).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 15.06.2016 року заяву відповідача ОСОБА_3 про перегляд та скасування заочного рішення Івано-Франківського міського суду від 11.07.2013 року залишено без задоволення (т. 1 а.с. 115).

На виконання зазначеного рішення суду Івано-Франківським міським судом видані виконавчі листи, що підтверджується відміткою на довідковому листі до справи (том 1).

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 14 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Виконання рішення суду будь-якої інстанції необхідно розглядати як важливу частину «судового провадження» відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а отже принцип справедливого правосуддя розповсюджується і на цю стадію судового провадження.

За положеннями статей 1 та 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, здійснюється з дотриманням серед інших таких засад як верховенства права, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Згідно з ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником або іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи:

матеріально-правові, зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання,

та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст. 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Встановлено, що рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 10.07.2013 року задоволено позов ПАТ «Універсал Банк» до ПП «Комфорт-Сервіс» та ТОВ БК «Комфортбуд-2» про стягнення заборгованості за кредитним договором №02/002 к від 28.03.2006 року із подальшими змінами та доповненнями та стягнуто солідарно з відповідачів ПП «Комфорт-Сервіс» та ТОВ БК «Комфортбуд-2» на користь позивача ПАТ «Універсал Банк» заборгованість в сумі 3 823 754,61 грн., з яких: 2 415 925,56 грн. - простроченої заборгованості по кредиту; 1 221 626,21 грн. - відсотків за користування кредитними коштами; 186 202,83 грн. - пені за прострочення платежу та 68 820,00 грн. - судового збору. Вказана заборгованість розрахована станом на 04.07.2013 року (т. 1 а.с. 200-207).

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 03.06.2014 року стягнуто в солідарному порядку з ПП «Комфорт-Сервіс» та ТОВ БК «Комфортбуд-2» на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість по відсотках за кредитним договором №02/002 к від 28.03.2006 року із подальшими змінами та доповненнями за період з 05.07.2013 року по 30.04.2014 року в розмірі 219 454,85 грн. та стягнуто з відповідачів по 2 194,55 грн. судового збору з кожного (т. 1 а.с. 208-214).

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 12.04.2016 року стягнуто з ПП «Комфорт-Сервіс» на користь ПАТ «Універсал Банк» 456 466,09 грн. заборгованості по відсотках, згідно умов кредитного договору №02/002 к від 28.03.2006 року із подальшими змінами та доповненнями, за період з 01.05.2014 року по 14.01.2016 року, 404 162,69 грн. пені за період з 19.07.2015 року по 14.01.2016 року, 2 496 239,22 грн. індексу інфляції та 3%річних за період з 10.07.2013 року по 26.01.2016 року, 50 353,02 грн. судового збору (т. 1 а.с. 215-222).

Отже, загальна сума заборгованості згідно вищевказаних рішень Господарського суду Івано-Франківської області становить 7 400 077,46 грн.

17.10.2007 року та 04.05.2011 року між ПАТ «Універсал Банк» та ПП «Комфорт-Сервіс» укладені договори іпотеки, відповідно до яких ПП «Комфорт-Сервіс» з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №02/002 к від 28.03.2006 року передало у іпотеку банку адміністративно-виробничі приміщення по АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 132-138).

В пункті 5.1 зазначених договорів іпотеки сторони погодили іпотечне застереження про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Позасудове врегулювання здійснюється відповідно до застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься у цьому договорі. Іпотекодержатель самостійно визначає один з наступних способів звернення стягнення на предмет іпотеки: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку»; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку».

10.11.2016 року ПАТ «Універсал Банк» відповідно до договору про відступлення права вимоги №02/002 к відступило своє право вимоги за кредитним договором №02/002 к від 28.03.2006 року та забезпечувальними договорами ТОВ «Фінансова компанія «Бонд Фінанс», яке, в свою чергу, 17.11.2016 року відповідно до договору про відступлення права вимоги №Ф013/16 відступило право вимоги ТОВ «Франк Девелопмент» (т. 1 а.с. 161-174).

Таким чином до ТОВ «Франк Девелопмент» перейшло право вимоги за кредитним договором №02/002 к від 28.03.2006 року та договорами іпотеки від 17.10.2007 року та 04.05.2011 року, укладеними між ПАТ «Універсал Банк» та ПП «Комфорт-Сервіс».

04.10.2017 року державним реєстратором Крихівецької сільської ради Івано-Франківської міської ради Федориним М.М. було здійснено реєстрацію за ТОВ «Франк Девелопмент» права власності на адміністративно-виробничі приміщення по АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т. 1 а.с. 128-131).

Законність рішення державного реєстратора Крихівецької сільської ради Івано-Франківської міської ради Федорина М.М. від 04.10.2017 №37403682 було предметом адміністративного позову ПП «Комфорт-Сервіс», за результатом розгляду якого постановою Івано-Франківського адміністративного суду від 27.11.2017 року відмовлено ПП «Комфорт-Сервіс» в задоволенні позовних вимог. Вказана постанова адміністративного суду переглядалась судами різних інстанцій. Постановою Верховного Суду від 21.06.2018 року касаційну скаргу ПП «Комфорт-Сервіс» залишено без задоволення. Постанову Івано-Франківського адміністративного суду від 27.11.2017 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2018 року залишено без змін (т. 2 а.с. 96-112).

За даними розрахунку заборгованості від 05.08.2019 року (т. 2 а.с. 2), наданого суду ТОВ «Франк Девелопмент», із загальної суми заборгованості за кредитним договором №02/002 к від 28.03.2006 року в розмірі 7 400 077,46 грн. погашено 3 500 000 грн. за рахунок стягнення об`єкту іпотеки - адміністративно-виробничих приміщень, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1. Станом на 05.08.2019 року солідарна заборгованість ПП «Комфорт-Сервіс», ТОВ Будівельна компанія «Комфортбуд-2» та поручителя ОСОБА_3 перед ТОВ «Франк Девелопмент» за вказаним кредитним договором складає 3 900 077 грн.

Однак, матеріали справи не містять доказів, які б підтвердили, що за рахунок іпотечного майна адміністративно-виробничих приміщень по АДРЕСА_1 ПП «Комфорт-Сервіс» погашено ТОВ «Франк Девелопмент» заборгованість саме в сумі 3 500 000 грн. Не надано таких доказів і представником апелянта апеляційному суду.

Згідно висновку експертного дослідження за результатами проведення оціночно-будівельного дослідження №031017 від 03.10.2017 року, тобто за день до передачі ПП «Комфорт-Сервіс» адміністративно-виробничих приміщень загальною площею 1890 кв.м, що розташовані по АДРЕСА_1 , ТОВ «Франк Девелопмент», їх дійсна (ринкова) вартість визначена експертом в розмірі 12 927 600 грн. (т. 1 а.с. 139-145, т. 2 а.с.118-131 ).

Доводи апелянта, що такий висновок експертного дослідження має бути виключений з числа належних та допустимих доказів, оскільки в матеріалах справи мається неналежна копія, не приймаються судом до уваги, оскільки апеляційним судом в судовому засіданні оглянуто оригінал вказаного експертного дослідження та долучено до матеріалів справи належним чином завірену його копію (т. 2 а.с.118-131).

Доказів на спростування експертного висновку представником апелянта апеляційному суду не надано.

Натомість, згідно договору іпотеки (т. 1 а.с. 132), укладеного 17.10.2007 року між ВАТ «Банк Універсальний» та ПП «Комфорт-Сервіс» в п. 1.2. сторони погодили, що ринкова вартість предмету іпотеки становить 10 822 477 грн.

За даними договору іпотеки від 04.05.2011 року, укладеного між ПАТ «Універсал Банк» (правонаступником ВАТ «Банк Універсальний») та ПП «Комфорт-Сервіс» (т. 1 а.с. 134), в п. 1.2. сторони визначили заставну вартість вказаного предмету іпотеки в розмірі 7 554 366 грн.

Тобто в кожному з наведених доказів вартість адміністративно-виробничих приміщень загальною площею 1890 кв.м, що розташовані по АДРЕСА_1 та передані ПП «Комфорт-Сервіс» на погашення заборгованості перед ТОВ «Франк Девелопмент», визначена в розмірі, вищому за загальний розмір заборгованості за кредитним договором №02/002 к від 28.03.2006 року.

Копії наведених договорів іпотеки містяться в матеріалах реєстраційної справи (копія справи на а.с. 134-185 в т. 2) про реєстрацію 04.10.2017 року державним реєстратором Федориним Мирославом Михайловичем за Товариством з обмеженою відповідальністю «Франк Девелопмент» права власності на об`єкт нерухомого майна - адміністративно-виробничі приміщення, що знаходяться по АДРЕСА_1 . Інших доказів щодо вартості відчужуваного майна матеріали реєстраційної справи не містять.

Доводи апелянта про те, що розгляд справи за заявою ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не відповідає вимогам процесуального закону, оскільки суд не з`ясував чи видавався такий виконавчий лист, чи звернутий він до виконання, чи відкрито виконавче провадження, які виконавчі дії здійснювалися державним виконавцем, не спростовують правильності судового рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Всупереч наведених положень жодна із сторін не надала суду вказані апелянтом документи.

В силу ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням недобросовісності учасників справи щодо надання доказів, апеляційним судом зобов`язано представника заявника надати суду копію матеріалів виконавчого провадження з виконання виконавчого листа, якого заявник просить визнати таким, що не підлягає виконанню, та витребувано копії таких документів в Івано-Франківського міського відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області.

На виконання ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 16.09.2019 року в.о. начальника Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в області повідомив, що виконавче провадження з виконання виконавчого листа, виданого Івано-Франківським міським судом 31.10.2015 року у справі №344/7374/2013, перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області (т.2 а.с.187).

За заявою представника заявника до матеріалів справи долучено копію виконавчого листа у справі №344/7374/2013 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Універсал Банк» 3 823 754,61 грн. та 3 441 грн. судових витрат (т. 2 а.с. 82); копію заяви ПАТ «Універсал Банк» від 04.07.2014 року, адресовану ВПВР УДВС Головного управління юстиції в Івано-Франківській області, про відкриття виконавчого провадження (т. 2 а.с. 115); копію постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №44008662 від 15.07.2014 року з виконання вказаного виконавчого листа (т. 2 а.с. 116) та копію постанови про арешт майна боржника ВП №44008662 від 12.06.2017 року (т. 2 а.с. 117), які свідчать про те, що виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Універсал Банк» 3 823 754,61 грн. та 3 441 грн. судових витрат був звернутий ПАТ «Універсал Банк» до примусового виконання ще в 2014 року до передачі боржником ПП «Комфорт-Сервіс» іпотечного майна у власність кредитора - іпотекодержателя, та перебуває на виконанні у ВПВР УДВС Головного управління юстиції в Івано-Франківській області.

Твердження представника апелянта, що факт виконання заявником грошового зобов`язання не настав, а тому ним неправильно обрано спосіб захисту цивільних прав та інтересів, що визначено ст. 16 ЦК України; у випадку виконання грошового зобов`язання він би міг ставити питання про визнання грошового зобов`язання припиненим і ні в якому разі не ставити питання про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не узгоджуються з положеннями ч. 2 ст. 432 ЦПК України.

Інші доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для її задоволення не вбачається.

З урахуванням встановлених обставин справи та норм процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Франк Девелопмент» 04.10.2017 року поза межами виконавчого провадження задовольнило свої вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором №02/002 к від 28.03.2006 року з боржників ПП «Комфорт-Сервіс» (позичальника - іпотекодавця), ТОВ БК «Комфортбуд-2», ОСОБА_3 (фінансових поручителів) шляхом передачі боржником ПП «Комфорт-Сервіс» у їхню власність об`єкту нерухомого майна - адміністративно-виробничих приміщень, що знаходяться по АДРЕСА_1 , що в силу ч. 2 ст. 432 ЦПК України є підставою для визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого листа про стягнення з поручителя ОСОБА_3 на користь ПАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ТОВ «Франк Девелопмент» 3 823 754,61 грн. заборгованості за кредитним договором №02/002 к від 28.03.2006 року та 3 441 грн. судових витрат.

З огляду на викладене та з урахуванням положень ст. 375 ЦПК України, суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу ТОВ «Франк Девелопмент» слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381- 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальність «Франк Девелопмент» залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського міського суду від 08 серпня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча М.Д. Горейко

Судді: Р.Й. Матківський

І.О. Максюта

Повний текст постанови складено 12 листопада 2019 року