Ухвала

20 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 564/877/17

провадження № 61-180ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 16 липня 2018 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 22 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: державний нотаріус Костопільської районної державної нотаріальної контори Рівненської області Матросова Андріана Миколаївна, приватний нотаріус Костопільського районного нотаріального округу Дідовець АллаГригорівна, про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

31 січня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 16 липня 2018 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 22 листопада 2018 року з пропуском строку на касаційне оскарження, установленого статтею 390 ЦПК України.

У касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження та вказує на те, що копію оскаржуваної постанови апеляційного суду його представник отримала лише 27 листопада 2018 року. Вперше касаційну скаргу на оскаржувані судові рішення його представник подала 21 грудня 2018 року. Однак ухвалою Верховного суду від 17 січня 2019 року її було повернуто, у зв'язку із тим, що суду було не надано доказів на підтвердження повноважень представника. Копію ухвали Верховного Суду отримано заявником 30 січня 2019 року. Обставини, що стали підставою для повернення скарги усунуто.

Перевіривши доводи заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження зазначених судових рішень та додані до касаційної скарги матеріали, суд вважає, що наявні підстави для поновлення цього строку, оскільки причини його пропуску є поважними, зокрема касаційна скарга, після її повернення, повторно подана в нетривалий проміжок часу з урахуванням зазначених причин повернення.

До касаційної скарги заявником додано квитанцію від 19 грудня 2018 року № 52 про сплату судового збору у розмірі 1 280,00 грн за розгляд касаційної скарги, яку представник ОСОБА_1 подавала 21 грудня 2018 року та яка ухвалою Верховного Суду від 17 січня 2019 року була повернута заявнику.

Закон України «Про судовий збір» не передбачає можливості Верховному Суду зараховувати в якості судового збору кошти, що сплачені громадянами за подання інших заяв чи скарг, по яким були ухвалені процесуальні рішення.

Водночас, заявник не позбавлений права звернутися до суду із клопотанням про повернення сплаченої суми судового збору відповідно до пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір».

Отже, касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки заявником на порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлено, що з 01 січня 2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1 600,00 грн.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду фізичною особою або фізичною особою - підприємцем позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду справляється у розмірі, що становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Як вбачається зі змісту оскаржуваних судових рішень, у цій справі позивач заявив одну вимогу майнового характеру (визнати право власності на спадкове майно) та дві вимоги немайнового характеру (визнати недійсним і скасувати свідоцтво про право на спадщину за заповітом; скасувати державну реєстрацію цього свідоцтва).

Отже, судовий збір за подання касаційної скарги на оскаржувані судові рішення у цій справі в частині вимог немайнового характеру становить 2 560,00 грн (1 600,00 грн ? 0,4 ? 2 ? 200 %).

Щодо вимог майнового характеру, то оскільки із наданих до касаційної скарги матеріалів неможливо встановити вартість спірного майна, заявнику необхідно надати суду докази на підтвердження його вартості та виходячи із розрахованої до неї суми, сплатити судовий збір відповідно до положень Закону України «Про судовий збір», але не менше 1 280,00 грн та не більше 16 000,00 грн.

Судовий збір має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н; код отримувача (за ЄДРПОУ) - 38004897; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - 6007; код класифікації доходів бюджету - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)»; символ звітності банку - 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК Україниу разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявникові строку для усунення недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 16 липня 2018 року та постанови Рівненського апеляційного суду від 22 листопада 2018 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 27 березня 2019 року, але не більше десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ступак