Провадження №22ц/812/231/19 Доповідач апеляційного суду Кушнірова Т.Б.
Постанова

Іменем України

26 лютого 2019 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського Апеляційного суду у складі:

головуючого Кушнірової Т.Б.,

суддів: Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М.,

із секретарем Горенко Ю.В.,

за участю:

- відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ухвалене 20 березня 2018 року об 11.40 год. суддею цього ж суду Ротар М.М., у справі №473/579/18, за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2018 року Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що між Банком та відповідачем 21 грудня 2013 року укладено кредитний договір №б/н (у формі анкети-заяви), згідно якої відповідач отримав кредит, у розмірі 5200 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення вимог закону та умов договору ОСОБА_2 зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконував, а тому станом на 24 січня 2018 року утворилась заборгованість в розмірі 11467 грн. 41 коп., яку позивач просив суд стягнути на його користь.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 березня 2018 року в позові Банку відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що Банк в односторонньому порядку з порушенням умов договору збільшив розмір процентів.

Крім того, Банк не надав доказів збільшення ліміту, а враховуючи, що відповідач сплатив кошти на погашення кредиту і їх розмір значно перевищує нараховану Банком заборгованість, тому відсутні підстави стягнення кредитної заборгованості.

В апеляційній скарзі Банк просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, невірну оцінку доказів у справі та порушення норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не взято до уваги те, що умовами кредитного договору передбачалося право Банку в односторонньому порядку збільшити розмір процентної ставки за користування кредитом у розмірі, встановленому «Тарифами Банку», що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті з розрахунку 360 календарних днів на рік. Тому суд помилково вважав, що Банк безпідставно підвищив процентну ставку.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

21 грудня 2013 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_2 укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг.

За умовами вищевказаного договору без номеру позичальник отримав платіжну картку без встановлення на неї початкового кредитного ліміту.

Підписавши заяву погодився, що він згоден з тим, що ця заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг.

При укладенні кредитного договору сторони керувались частиною першою статті 634 ЦК України, якою передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Пунктом 1.1.3.2.3. Умов та Правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід'ємних частин Договору.

За змістом цього пункту банк має право проводити зміни тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, в тому числі у виписці по картрахунку відповідно до пункту 1.1.3.1.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт прийняв нові умови.

Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в пункті 1.1.3.1.9 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідно до пунктів 1.1.3.1.9, 2.1.1.3.7 Умов та Правил надання банківських послуг банк зобов'язаний не рідше одного разу на місяць способом вказаним у заяві, надавати позичальнику виписки з картрахунку про стан картрахунків і про проведені за минулий місяць операції по картрахункам. При підключенні клієнта до комплексу Mobile-banking банк надає можливість доступу до інформації про стан рахунку шляхом використання функції SMS-повідомлень.

Базова ставка, згідно із Тарифами банку на вид картки «Універсальна» станом на момент укладення договору становила 30 % на рік.

В подальшому процентна ставка була змінена.

Так, з 01 вересня 2014 року відсоткову ставку змінено з 30% на 34,80 %; з 01 квітня 2015 року з 34,80% на 43,20%; з 18 серпня 2015 року з 43,20% на 42%.

Згідно наданого банком розрахунку, ОСОБА_2, користуючись кредитними коштами по картці, періодично сплачував заборгованість за наданим кредитом з урахуванням процентів за користування ним. Разом з тим, взяті на себе зобов'язання належним чином не виконував, своєчасно платежі в рахунок погашення кредиту та процентів не вносив, у зв'язку з чим, станом на 24 січня 2018 року, заборгованість за кредитним договором склала 11467 грн. 41 коп., з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 5386 грн. 29 коп., заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 5058 грн. 86 коп., штраф (фіксована частина) у розмірі 500 грн., штраф (процентна складова) у розмірі 522 грн. 26 коп.

Загальна сума залишку заборгованості за відсотками розрахована за підвищеними процентними ставками.

Згідно частини першої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у договорі про надання споживчого кредиту може зазначатися, що відсоткова ставка за кредитом може змінюватися залежно від зміни облікової ставки Національного банку України або в інших випадках. Про зміну відсоткової ставки за споживчим кредитом споживач повідомляється кредитодавцем письмово протягом семи календарних днів з дати її зміни. Без такого повідомлення будь-яка зміна відсоткової ставки є недійсною.

Частиною четвертою статті 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність» передбачено, що банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами або зменшувати її розмір за договорами банківського вкладу (крім вкладу на вимогу), за винятком випадків, встановлених законом.

Так, відповідно до частини першої статті 1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на час підписання анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг) процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Згідно із частиною третьою цієї статті фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

У частині четвертій указаної статті передбачено, що в разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

У разі підвищення банком процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.

З огляду на вищенаведене боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 12 вересня 2012 року у справі № 6-57цс12, від 30 листопада 2016 року у справі № 6-82цс16, від 14 грудня 2016 року № 6-2315цс16, від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1374цс17.

Таким чином, вищезазначені норми визначають правові наслідки неповідомлення або неналежного повідомлення банком позичальника про будь-яку зміну відсоткової ставки за кредитом, яким є недійсність такого правочину.

Матеріали справи не містять доказів належного повідомлення позивача про підвищення відсоткової ставки та згоди останнього на таке збільшення з 01 вересня 2014 року, скріпленої його підписом.

Встановивши наведені обставини справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про зміну умов договору по картковому рахунку в односторонньому порядку без згоди позивача з порушенням Умов та Правил надання банківських послуг.

Однак, такі обставини не виключають нарахування позивачем заборгованості за початковою відсотковою ставкою в межах строку дії кредитної картки.

Згідно наданої позивачем виписки з особового рахунку позичальника ОСОБА_2, яка відповідно до положень статей 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є первинним документом бухгалтерського обліку, довідки про видачу відповідачу кредитних карток після укладання договору про надання банківських послуг, ОСОБА_2 отримав у Банку кредитні картки: 03 січня 2014 року № 721190 з терміном дії - 09/17, 18 серпня 2015 року № 381630 з терміном дії 10/18, за допомогою яких використовував кредитні кошти, надані позивачем та проводив виплати обов'язкових за умовами договору платежів.

Так, востаннє використання коштів відбулося 28 грудня 2016 року, а погашення заборгованості - 23 січня 2018 року.

Факт укладання договору про надання банківських послуг, отримання кредитних карток та використання кредитних коштів відповідач не оспорював.

У зв'язку з порушенням відповідачем умов договору щодо погашення кредиту та відсотків по ньому виникла заборгованість за кредитним договором.

Встановлене свідчить про неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору та наявність підстав, передбачених ст.ст. 526, 611, ч.2 ст. 1050 ЦК України, для стягнення на користь Банку із відповідача заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до розрахунку Банку, наданого до апеляційного суду, розмір заборгованості відповідача виходячи із відсоткової ставки у 30 % становить 901 грн. 30 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 900 грн. 55 коп. та 0,75 коп. заборгованості за відсотками за користування кредитом. Доказів іншого суду не надано.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції помилково розрахував заборгованість за процентами виходячи з суми боргу за тілом кредиту в розмірі 5 712 грн. 53 коп. При цьому не врахував, що відповідач здійснював часткове погашення заборгованості за підвищеною відсотковою ставкою і зарахування коштів проводилося Банком із урахуванням черговості, тобто прострочена заборгованість за тілом кредиту погашалася в останню чергу, після сплати всіх інших платежів (відсотків, неустойки). Таким чином, остаточна сума тілу кредиту виходячи із відсоткової ставки у 30 % та з урахуванням всіх сплачених відповідачем сум, після перерахунку Банком склала 900 грн. 55 коп. Тому саме на цю суму Банком мали б нараховуватися відсотки і їх розмір, з урахуванням всіх сплачених відповідачем сум, склав 0,75 коп.

Із врахуванням наведених обставин, колегія приходить до висновку про наявність підстав для стягнення на користь Банку із відповідача заборгованості за кредитом в розмірі 901 грн. 30 коп.

Відповідно до ст.141 ЦПК України на користь Банку із відповідача пропорційно задоволеним вимогам підлягає стягненню 343 грн. 59 коп. витрат по сплаті судового збору за подачу позовної заяви та апеляційної скарги.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 20 березня 2018 року скасувати та постановити нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого АДРЕСА_1 а, ІПН НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» 901 грн. 30 коп. заборгованості за кредитним договором укладеним 21 грудня 2013 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк «ПриватБанк» та ОСОБА_2, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 900 грн. 55 коп., та заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 0,75 коп., а також 343 грн. 59 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий

Судді :

_________________

Повний текст судового рішення виготовлено 28.02.2019 р.