Справа № 199/6015/18
РІШЕННЯ

Іменем України

14.01.2019 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

за участю секретаря Гасанової М.Ю.

представника позивача Новік Л.Є., представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі справу за позовом Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №159 «Рубін» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И В:

Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив №159 «Рубін» звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за комунальні послуги.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу від 04 квітня 2003 року придбав у ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1.

Відповідач свої зобов'язання по сплаті житлово-комунальних послуг виконував неналежним чином, у зв'язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 20059,08 гривень.

10.10.2013 року дану квартиру ОСОБА_3 продав своєму брату ОСОБА_5, не сплативши заборгованість за житлово-комунальні послуги.

10.12.2014 року був виданий судовий наказ № 199/10363/14 про стягнення з ОСОБА_5 заборгованості за комунальні послуги у розмірі 23587,97 гривень, який 09.02.2015 року ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду був скасований, оскільки заборгованість виникла у період з 01.01.2011 року по 01.10.2014 року, в той час, коли власником квартири АДРЕСА_2 був його брат ОСОБА_3.

Відповідач був членом ЖБК № 159 «Рубін», у добровільному порядку борг погасити не бажає, хоча неодноразово був попереджений про сплату заборгованості. У зв'язку з цим, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_3 борг по сплаті житлово-комунальних послуг станом на 10.10.2013 року в сумі 20 059,08 грн., а також судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача Новік Л.Є. надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, та додатково зазначила, що після продажу квартири одним братом іншому не були сплачені борги за житлово-комунальні послуги. ЖБК № 159 «Рубін» звертався до суду із заявою про видачу судового наказу, однак виданий судом наказ про стягнення заборгованості був скасований, а також зазначила, що вважає строк позовної давності повинен рахуватися з часу скасування судового наказу - 09.02.2015 року, однак до суду позивач звернувся лише 13.08.2018 року у зв'язку з відсутністю коштів для сплати судового збору внаслідок несплати споживачами житлово-комунальних послуг, тому просила визнати це як поважною причиною пропуску строку позовної давності та задовольнити позов.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_2 у судовому засіданні визнав наявність боргу, однак просив застосувати строк позовної давності, який сплив у лютому 2018 року. Відсутність коштів для сплати судового збору вважає неповажною причиною у зв'язку з чим просив суд відмовити у позові у повному обсязі.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що вказана позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.04.2003 року ОСОБА_3 придбав у ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_3, що підтверджується договором купівлі продажу, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Кулінічем С.А., реєстровий №797.

Відповідач належним чином не сплачував житлово-комунальні послуги, у зв'язку з чим станом на 01.10.2014 року перед позивачем - Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив №159 «Рубін» утворилася заборгованість у розмірі 20 059,08 грн.

10.10.2013 року дану квартиру ОСОБА_3 продав своєму брату ОСОБА_5, не сплативши заборгованість за житлово-комунальні послуги, що підтверджується договором купівлі-продажу від 10.10.2013 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Рудкевичем Є.В., реєстровий №486.

10.12.2014 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська був виданий судовий наказ № 199/10363/14 про стягнення з ОСОБА_5 заборгованості за комунальні послуги у розмірі 23587,97 гривень, який 09.02.2015 року ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду був скасований, оскільки заборгованість виникла у період з 01.01.2011 року по 01.10.2014 року, в той час, коли власником квартири АДРЕСА_2 був його брат ОСОБА_3.

Відповідно до ст.162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку, що належить громадянину на праві приватної власності , встановлюється угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату на утримання будинку і споруд та прибудинкової території.

Відповідно до п.5 ч.З ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 257, 258 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. До вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Згідно ст. 261 ЦК України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Частини 2-5 статті 267 ЦК України зазначає, що заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Таким чином, позовна давність пов'язується із судовим захистом суб'єктивного права особи в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Якщо упродовж установлених законом строків особа не подає до суду відповідного позову, то за загальним правилом ця особа втрачає право на позов у розумінні можливості в судовому порядку здійснити належне їй цивільне майнове право. Тобто сплив позовної давності позбавляє цивільне суб'єктивне право здатності до примусового виконання проти волі зобов'язаної особи.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт перший статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

10.01.2019 року представник позивача ОСОБА_2 надав до суду заяву про застосування строків позовної давності, в якій зазначив, відповідач визнає заборгованість по сплаті за комунальні послуги, що утворилася за період з 01.01.2011 року по 01.01.2014 року у сумі 20 059,08 грн., однак позов про стягнення з відповідача суми боргу був поданий лише 13.08.2018 року. У зв'язку з чим, просив суд відмовити у позові через сплив позовної давності, оскільки доказів поважності причин для його поновлення позивач не надав.

До посилань представника позивача щодо поважності причин пропуску строку позовної давності у зв'язку з відсутністю коштів для сплати судового збору, суд ставиться критично, оскільки у даному випадку позивач визнає, що строк позовної давності був пропущений, тобто йому було відомо про його порушене право, однак за захистом порушеного права позивач звернувся лише після спливу позовної давності.

У встановлений законом трирічний термін позивач з позовом до суду про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за комунальні послуги не звертався та не надавав заяви про звільнення від сплати судового збору чи розстрочку сплати.

Суд погоджується з розрахунком заборгованості наданим позивачем, окрім цього представник відповідача також погодився з наявністю такої заборгованості за ОСОБА_3, однак позовні вимоги не підлягають задоволенню через сплив позовної давності, у зв'язку з чим суд вважає відмовити Обслуговуючому кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №159 «Рубін» у позові до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за комунальні послуги.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст.12, 13, 19, 80, 81, 82 89, 129, 131, 141, 223, 258, 259, 263-265 ЦПК України, 257,258,267 ЦК України, -

В И Р І Ш И В:

Обслуговуючому кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №159 «Рубін», , в позові до ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_1, про стягнення заборгованості за комунальні послуги, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення буде виготовлений 24.01.2019 року.

Суддя Л.Г.Якименко