Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

14.01.2019 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Степаненко Ю.А.

при секретареві Шак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у спрощеному позовному провадженні, в залі суду м.Василівка Запорізької області цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: 71630, АДРЕСА_1)

до

ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, місце реєстрації: 71630, АДРЕСА_1),

про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

В позовній заяві ОСОБА_1 вказує, що їй на праві приватної власності належить квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Разом з нею в будинку зареєстрований її онук - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

З серпня 2008 року ОСОБА_2 за вказаною адресою не проживає, а проживає на території іншої держави в м. Москва.

На сьогоднішній день, у звязку з матеріальними проблемами та оформленням певних соціальних виплат, вона стикається з перешкодами в їх оформленні через той факт, що в квартирі зареєстрована особа, яка вже тривалий час в ній не проживає.

Позивачка просить суд:

- визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_3, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2

Ухвалою судді від 02.10.2018 року позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків.

Ухвалою судді від 02.11.2018 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 разом з представником в особі ОСОБА_3 не зявились, але надали суду заяви, в яких просять суд розглянути справу в їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять суд їх задовольнити.

В судове засідання відповідач неодноразово не зявився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином.

Суд, оглянувши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу та ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів.

Суд, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні та як видно із матеріалів справи, позивачка ОСОБА_1 - є власником квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру, витягом про державну реєстрацію речових прав, копії яких є у справі.

Позивачка, як власник вказаного житла, має право, відповідно до ст.41 Конституції України, ст.317 ЦК України, володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Її право приватної власності - є непорушним.

Згідно ст.ст.321, 383, 386 ЦК України, позивачка не може бути протиправно позбавлена цього права чи обмежена у його здійсненні; вона має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва; держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

ОСОБА_2, який є онуком позивачки, у зазначеній квартирі зареєстрований, але з серпня 2008 року в ній не проживає, що підтверджується, крім пояснень позивачки, викладених у позові, довідкою Дніпрорудненської міської ради №7220 від 14.09.2018 року, довідкою голови ЖБК «Набережний» № 31 від17.09.2018 року, які є у справі.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, проаналізувавши вищевикладені обставини справи та законодавчі норми, виходячи з принципів: законності, розумності та справедливості, суд вважає, що відповідач, будучи зареєстрованим в квартирі, яка належить позивачці на праві власності, але не проживаючи в ній, чинить позивачці перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні квартирою, а тому, суд вважає можливим визнати ОСОБА_2 особою, яка втратила право користування квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Враховуючи вищевказане, керуючись Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Конституцією України, ст.ст.181, 316-319, 321, 325, 379, 383, 391, 405 ЦК України, ст.ст.10, 11, 12, 13, 133, 141, 258, 259, 263, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву: ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: 71630, АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, місце реєстрації: 71630, АДРЕСА_1, інші дані відсутні), про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,- задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, місце реєстрації: 71630, АДРЕСА_1, інші дані відсутні) - особою, яка втратила право користування квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Василівського

районного суду ОСОБА_4