Провадження № 2/638/1219/19
25.02.2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова
у складі: головуючого судді: Хайкіна В.М.
при секретарі: Жакун Н.О.
з участю судового розпорядника ОСОБА_1
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харків цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-
Позивач у вересні 2018 року звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з ОСОБА_3, 21.11.2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб, актовий запис № 2916. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння, постійні суперечки та розходження поглядів на сімейні відносини. Відповідач не здатен підтримувати моральну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Збереження сімї неможливе і суперечить її інтересам. На даний час спору щодо місця проживання дитини та поділу спільного майна не мають. Після розірвання шлюбу бажає залишити дошлюбне прізвище «Вакуленко». Просить суд позов задовольнити.
Позивач в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву щодо розгляду справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином та своєчасно, про що свідчать поштові документи та матеріали справи, причину неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав.
Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, причини неявки визнані судом неповажними, і тому неявка відповідача не може бути перешкодою для заочного розгляду судом справи, що відповідає положенням частини 1 статті 280 ЦПК України.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України.
Як встановлено матеріалами справи, між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, 21.11.2015 року було зареєстровано шлюб, актовий запис № 2916, що підтверджує свідоцтво про шлюб серії І-ВЛ №275965, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції 21.11.2015 року, прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - ОСОБА_3 (а. с. 4).
Від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджує свідоцтво про народження серії І-ВЛ №471461, видане Виконавчим комітетом Козачолопанської селищної ради Дергачівського району Харківської області 09.02.2017 року (а. с. 7).
Подружні стосунки між позивачем та відповідачем на даний час фактично припинені, тривалий час подружжя не веде спільного господарства і не проживає однією сімєю, збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача.
Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до частини 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Частинами 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до частини 2 статті 104, частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Частиною 3 статті 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.
Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до частини 2 статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.
Згідно із пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбупідлягає задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст. ст. ст.ст. 4, 5, 11-13, 265, 280-283 ЦПК України, ст. ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113 СК України, суд, -
ОСОБА_6 Геннадіївни до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 21.11.2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 2916, свідоцтво про шлюб серії І-ВЛ №275965.
Дзержинський районний у місті Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області просимо внести зміни до державного реєстру актів цивільного стану в Україні та внести відмітку до актового запису про шлюб № 2916 від 21.11.2015 року, місце реєстрації Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції.
Дозволити позивачу ОСОБА_2 після набрання рішенням законної сили змінити прізвище на дошлюбне «Вакуленко».
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий