Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.11.2019 Справа №607/21949/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Вийванко О. М.

за участю секретаря судового засідання Стрілкової М. С.

представника позивача ОСОБА_1 І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Настасівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до відповідача Настасівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, а саме, на житловий будинок з відповідною частиною господарських будівель і споруд, загальною площею 40,2 кв. м., житловою площею 26,0 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що після смерті його тітки відкрилась спадщина за заповітом на даний житловий будинок. Однак, постановою нотаріуса позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки було виявлено, що відсутній правовстановлюючий документ та державна реєстрації права власності на житловий будинок.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без участі їх представника, не заперечують щодо задоволення позову.

Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Тернопільської районної державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без участі їх представника.

Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла тітка позивача ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , видане 02.07.2018 р. виконавчим комітетом Настасівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис № 19.

До складу спадкового майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_3 входить зокрема, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , який належав їй як голові колгоспного двору на підставі довідки № 1588 від 10.09.2019 р. Настасівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

18 квітня ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , на випадок своє смерті склала заповіт та розпорядилася своїм майном, зокрема, житловий будинок з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , заповіла ОСОБА_2 .

Частина 3 статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Стаття 1269 ЦК України встановлює, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

У справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори заведено спадкову справу за № 314/2018, після смерті ОСОБА_3 , за заявою ОСОБА_2 про прийняття спадщини за заповітом за № 916 від 20 липня 2018 року.

З метою оформлення зазначеної спадщини, позивач звернувся у Тернопільську районну державну нотаріальну контору, однак, постановою від 06.09.2019 р. № 2977/02-14 йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу та державної реєстрації права власності на зазначений житловий будинок.

Згідно інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна ФОП ОСОБА_4 від 02.05.2019 р. станом на 02.05.2019 р. житловий будинок з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , рахується за ОСОБА_3

14.01.2019 р. ФОП ОСОБА_4 виготовлено технічний паспорт на житловий будинок з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у якому вказана характеристика будинку.

Як вбачається із експлікації приміщень до плану житлового будинку АДРЕСА_1 , загальна площа житлового будинку становить 40,2 кв. м., житлова площа 26,0 кв. м.

Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15.04.1991р.). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 р. мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні: б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних: г) згідно зі статтею 4 Постанови Верховної Ради України - Про введення в дію Закону України «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року.

Оскільки вищевказаний житловий будинок побудовано до 15.04.1991р. (до введення в дію Закону України «Про власність») спадкодавець як член колишнього колгоспного двору набув на нього право сумісної власності, причому це право збереглося за ним і після припинення колгоспного двору в результаті введення вдію вказаного Закону.

Статус майна колгоспного двору був врегульований ст.ст. 120-126 ЦК УРСР 1963 року в редакції, чинній на час існування спірних правовідносин.

Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК УРСР (1963року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР (1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Таким чином, оскільки в даному житловому будинку ніхто не був зареєстрований та не проживав, окрім ОСОБА_3 , а тому, вказане домоволодіння належало голові колгоспного двору ОСОБА_3 .

Нормами статті 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що позивач не має можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, оскільки спадкодавець не отримав за життя правовстановлюючих документів на належне майно та не здійснив державної реєстрації свого права власності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як в даному випадку мають місце порушення прав позивача, які підлягають захисту, шляхом визнання за ОСОБА_2 права власності на житловий будинок з відповідною частиною господарських будівель і споруд, загальною площею 40,2 кв. м., житловою площею 26,0 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 352-355ЦПК України, ст.ст. 328, 1216, 1217, 1223, 1268, 1276 Цивільного кодексу України, ст. 120 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, Постановою Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, суд, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_2 до Настасівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з відповідною частиною господарських будівель і споруд, загальною площею 40,2 кв. м., житловою площею 26,0 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Настасівська сільська рада Тернопільського району Тернопільської області, місцезнаходження: с. Настасів вул. Центральна, 303 Тернопільського району Тернопільської області.

Тернопільська районна державна нотаріальна контора, місцезнаходження: м. Тернопіль вул. Котляревського, 27, .

Рішення суду складено та підписано 27 листопада 2019 року.

Головуючий суддяО. М. Вийванко