АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/155/19Головуючий у 1-й інстанції Прилуцький В.О. Доповідач в апеляційній інстанції Фетісова Т.Л.
Категорія: 310020000
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів цивільної палати:

судді-доповідача Фетісової Т.Л.

суддів Гончар Н.І., Пономаренка В.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

відповідач (скаржник) - ОСОБА_4,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу позивача на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12.11.2018 (ухвалене о 10 год. 10 хв. у залі удових засідань Смілянського міськрайонного суду, повний текст складено 12.11.2018, суддя в суді першої інстанції - Прилуцький В.О.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, :

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулася 31.05.2018 до суду з позовом, яким просила стягнути з відповідача на її користь: аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1 / 4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття; аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1 / 4 частини заробітку (доходу) платника аліментів починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною віку трьох років, тобто до 28.02.2019.

В обґрунтування вказано на те, що сторони з 20.12.2014 перебувають у шлюбі, від якого вони мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Оскільки відповідач кошів на утримання сина не надає, позивач змушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. Так як сину не виповнилось 3 років, а позивач не працює та перебуває у відпустці до досягнення дитиною трирічного віку, вона також просить суд стягнути з відповідача аліменти і на її утримання.

Рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 10.07.2018 позов у справі задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання спільної доньки в розмірі 2000,00 грн., але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття, тобто до 07.10.2033. При цьому суд виходив з того, що відповідач, як батько, зобов'язаний брати участь в утриманні дитини та дружини, яка перебуває у відпустці по догляді за дитиною, а вказаний розмір аліментів буде відповідати засадам розумності та справедливості. Також суд вказав, що розмір аліментів, які стягуються на утримання дружини, не може бути меншим за прожитковий мінімум, передбачений для певної категорії осіб.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог про стягнення аліментів на дружину, відповідач подав 18.12.2018 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи та на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції у зазначеній частині змінити шляхом зменшення розміру аліментів, що стягуються на утримання дружини, до 1 / 8 частини усіх доходів відповідача. Скаржник зазначає, що інших джерел доходів ніж його робота токарем на ПВКП «Огрант» він не має. Середньомісячний дохід скаржника у разі стягнення аліментів у розмірі, визначеному судом першої інстанції, не дозволить належним чином забезпечувати його проживання. Скаржник щомісячно повертає батькам позивача кошти, які вони витратили на облаштування балкону в колишньому помешканні сторін у справі, та сплачує своєму роботодавцеві кошти, одержані як поворотна фінансова допомога для проведення ремонту у квартирі сторін. Скаржник одноособово несе витрати по оплаті комунальних послуг у квартирі позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачка просила суд відхилити апеляційну скаргу, залишивши рішення суду першої інстанції без змін, оскільки вважає його законним та належним чином обґрунтованим.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Отже предметом апеляційного перегляду в цій справі є рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, оскільки саме правильність їх вирішення судом першої інстанції оспорює скаржник.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

При розгляді справи встановлено, що з 20.12.2014 сторони перебувають в зареєстрованому шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с.4). Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 02.03.2016 (а.с.5). Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач надає допомогу на утримання сина різними сумами, інколи купує речі та продукти харчування та оплачує витрати на комунальні послуги у квартирі, де проживають позивач та дитина. Позивач наразі не працює та перебуває у відпустці по догляді за дитиною до досягнення нею трирічного віку, інших доходів ніж щомісячна допомога на дитину не має, що підтверджується довідкою КЗ «ЧОЛ» Черкаської обласної ради №01-28/778 від 08.05.2018 (а.с.7) та відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 14.05.2018 (а.с.8).

Указані фактичні обставини сторонами у справі визнаються та не оспорюються.

Згідно вимог ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Правовідносини сторін у справі мають наступне правове регулювання.

Відповідно до положень ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; ч.3 ст.181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина; ст.182 СК України - при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Аналогічні роз'яснення містить п.17 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Крім того, ч.ч.2, 4 ст.84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

З урахуванням встановлених у справі фактичних обставин та вищевикладених норм законодавства, апеляційний суд вважає, що в даному випадку апеляційні доводи заслуговують на увагу, адже середньомісячний дохід скаржника становить 6413,14 грн., скаржник оплачує комунальні послуги у помешканні позивача та несе витрати по оплаті здійсненого там ремонту, що сторонами не оспорюється, отже стягнення із скаржника в цій справі аліментів на утримання дружини у розмірі 1 / 4 частини усіх його доходів та на утримання дитини у такому самому розмірі (тобто усього 1 / 2 частина доходів скаржника), становитиме надмірний та несправедливий тягар для нього.

Апеляційний суд вважає, що за наведених обставин розумним та справедливим розміром аліментів, які слід стягнути з відповідача на утримання дружини, є 1 / 6 частина всіх його доходів щомісячно.

В даному випадку апеляційний суд не може погодитися з висновками суду першої інстанції про те, що розмір аліментів, які стягуються на утримання дружини, не може бути меншим за прожитковий мінімум, передбачений для певної категорії осіб, адже нормами матеріального права, які регламентують стягнення аліментів на утримання дружини (ст. 84 СК України), зв'язку між розміром відповідних аліментів та прожитковим мінімумом не встановлено.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12.11.2018 у даній справі в частині визначення розміру аліментів, які слід стягнути з відповідача на користь позивача на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, слід змінити, визначивши його у розмірі 1 / 6 частини усіх доходів (заробітку) відповідача щомісячно, у зв'язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу - задовольнити частково.

Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12.11.2018 у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів - змінити в частині визначення розміру аліментів, які слід стягнути з відповідача на користь позивача на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, визначивши його у розмірі 1 / 6 частини усіх доходів (заробітку) відповідача щомісячно.

У решті рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12.11.2018 у даній справі - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 15 січня 2019 року.

Суддя-доповідач

Судді