Єдиний унікальний номер справи 486/478/17
Провадження №22-з/812/111/19 Головуючий в апеляційній інстанції - Лисенко П.П.
У Х В А Л А

іменем України

11 листопада 2019 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючого: Лисенка П.П.,

суддів: Галущенка О.І., Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання - Горенко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без виклику учасників справи, заяву Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про ухвалення додаткового судового рішення в частині розподілу судових витрат, у цивільній справі за апеляційною скаргою прокурора Южноукраїнського відділу Первомайської місцевої прокуратури Руденко О.В., в частині вирішення цивільного позову, на вирок Южноукраїнського міського суду Миколаївської області, який ухвалено 12 грудня 2017 року, за матеріалами кримінального провадження, в частині позовних вимог Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южноукраїнська атомна електрична станція" до ОСОБА_1 про стягнення матеріальних збитків, завданих кримінальним правопорушенням,

в с т а н о в и л а:

04 квітня 2017 року Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», в особі Відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція», в порядку кримінального судочинства та межах кримінальної справи, пред`явила до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зазначений цивільний позов, який обґрунтувало наступним

27 лютого 2017 року близько 03-00 год. ОСОБА_1 , за попередньою змовою з ОСОБА_2 , викрали частину належного позивачеві магістрального кабелю марки ТПП 100х2х0.4, спричинивши цим підприємству збитки у розмірі 47 774 гривні 17 копійок.

Посилаючись на виписані обставини, позивач просив стягнути зазначену грошову суму з відповідачів у солідарному порядку.

В липні 2017 року ВП «ЮУ АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом» збільшило позовні вимоги та кінцево просило стягнути з відповідачів в солідарному порядку на свою користь на відшкодування матеріальних збитків 49 774 гривні 17 копійок та 1 500 гривень в рахунок відшкодування понесених витрат на оцінку збитків.

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 15 серпня 2017 року, матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_2 було виділено з кримінального провадження по обвинувальному акту відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в окреме провадження.

Вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 12 грудня 2017 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та стягнуто на користь Відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 24 637 гривень 09 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України 351 гривню 84 копійки, витрати пов`язані із залученням експерта.

Прокурор вважає, що вирок є незаконним і таким, що підлягає зміні з підстав істотного порушення вимог процесуального закону, у зв`язку з чим просив зменшити матеріальну шкоду вартості відновлювальних робіт стягнуту з ОСОБА_1 з 24 637 гривень 09 копійок до 723 гривні 84 копійки, оскільки документально вказана вартість не підтверджена.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 03 травня 2018 року зменшено суму відшкодування матеріальної шкоди з 24 637 гривень 09 копійки до 723 гривень 84 копійок.

Представник ДП «НАЕК «Енергоатом» подав на вирок суду 1 інстанції та ухвалу апеляційної інстанції касаційну скаргу, в якій просив скасувати їх в частині вирішення цивільного позову та вирішити його повторно.

Постановою Верховного Суду від 13 червня 2019 року, касаційну скаргу представника ДП «НАЕК «Енергоатом» задоволено, ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 03 травня 2018 року, щодо ОСОБА_1 в частині вирішення цивільного позову скасовано і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції в порядку цивільного судочинства.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Миколаївського апеляційного суду апеляційну скаргу призначено до розгляду в апеляційній інстанції.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 03 вересня 2019 року апеляційну скаргу прокурора Южноукраїнського відділу Первомайської місцевої прокуратури Руденко О.В. задоволено частково. Вирок Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 12 грудня 2017 року, в частині цивільного позову - змінено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южноукраїнська атомна електрична станція" на відшкодування збитків, завданих кримінальним правопорушенням, 9 073 гривні 00 копійок та 288 гривень судового збору на користь держави.

02 жовтня 2019 року на адресу Миколаївського апеляційного суду надійшла заява ДП «НАЕК «Енергоатом» про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат, а саме, щодо стягнення з відповідача на користь позивача 1 500 гривень в рахунок відшкодування понесених витрат на оцінку збитків.

Як вбачається із заяви ДП «НАЕК «Енергоатом», заявник зазначив, що суд апеляційної інстанції під час ухвалення постанови від 03.09.2019 року не вирішив питання щодо розподілу судових витрат, понесених ним на оплату Звіту про незалежну оцінку, складену ФОП «Полупаненко М.М.» 12.05.2017 року, розміру збитків (а.с. -177 -178)

Дійсно, згідно з п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

При цьому, порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується ст. ст. 133 та141 ЦПК України.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову - судові втрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Частиною 8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до п.35 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення ст.88 ЦПК України (ст.141 ЦПК України в чинній редакції) та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Як вбачається із вироку Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 12 грудня 2017 року, ухвали Апеляційного суду Миколаївської області від 03 травня 2018 року та постанови Верховного Суду від 13 червня 2019 року (а.с. - 107-109), ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні, разом з іншою особою, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та заподіянням їх сумісними діями збитків позивачеві.

Належними та допустимими доказами, а саме, зробленого на замовлення позивача звітом експерта (а.с. -104 - 118), компанія довела, що розмір збитків від розкрадання становить 9 073 гривні 00 копійок, а тому, саме названу грошову суму і було стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача.

Як вбачається з заяви ДП «НАЕК «Енергоатом» (т.2 а.с. 176-178), на їх замовлення, та відповідно до договору №1/2017/37-123-08-17-03262 від 12 квітня 2017 року, укладеного між ДП «НАЕК «Енергоатом» та ФОП « ОСОБА_3 », останнім було зроблено звіт від 27.02.2017 р. про незалежну оцінку майна, що знаходиться на балансі ВП «ЮУ АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом», підрозділу «ЦДТУ» за який підприємство сплатило 1 500 гривень, згідно (т 1 а.с. 94-98).

Відповідно до протоколу погодження договірної оцінки від тієї ж дати (т. 1 а.с. 99) та акту здачі-приймання наданих послуг від 05 травня 2017 року, позивач дійсно сплатив зазначені грошові кошти за виготовлення звіту, проте дата звіту зазначена 27.02.2017 року, а договір-замовлення датований 12 квітня 2017 року.

Крім того, в своїй заяві про ухвалення додаткового судового рішення ДП «НАЕК «Енергоатом», просить стягнути зазначену суму 1 500 гривень, як судові витрати.

Відповідно до ч. 3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3)пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Зазначена сума 1 500 гривень ДП «НАЕК «Енергоатом» не належить до судових витрат, а тому у її стягненні, шляхом розподілу судових витрат, як бажав заявник, слід відмовити.

З огляду на викладені обставини, заява Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про ухвалення додаткового судового рішення, в частині розподілу судових витрат - задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 133 і 270 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

В задоволені заяви Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про ухвалення додаткового судового рішення - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: П.П. Лисенко

Судді : О.І. Галущенко

Т.В. Серебрякова

____________________________________________________

Повний текст ухвали складено 12 листопада 2019 року