КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№22-ц/824/4283/2019 Головуючий в 1 інстанції - П'ятничук І.В.
Унікальний № 759/4449/18 Доповідач - Панченко М.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Панченка М.М.

суддів - Волошиної В.М., Слюсар Т.А.

при секретарі - Кемському В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 06 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2018 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просила стягнути з відповідача на свою користь пеню за прострочення сплати аліментів у сумі 29 963 грн. 17 коп..

В обґрунтування вимог позовної заяви посилалася на те, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 10.04.2007 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього(на момент ухвалення рішення) сина сторін - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Між тим відповідач не виконував свої обов'язки з утримання дитини належним чином, сплачуючи аліменти лише частково, у зв'язку з чим за ним виникла заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 77 130 грн. 48 коп.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 06 грудня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 5000 грн. В задоволенні решти вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

При цьому, дійшовши висновку про наявність вини відповідача у простроченні сплати аліментів, суд врахував майновий та сімейний стан платника аліментів, а також факт погашення ОСОБА_3 суми заборгованості за аліментами у повному обсязі, а тому в силу ч. 2 ст. 196 СК України зменшив розмір пені до 5000 грн.

В поданій апеляційній скарзі позивач просить зазначене рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі. Скаржник послався на те, що підстави для зменшення розміру пені, передбачені ч. 2 ст. 196 СК України, в даному випадку відсутні.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи, в судове засідання не з'явилися, у зв'язку з чим колегія суддів в силу положень ст. 372 ЦПК України провела розгляд справи за їх відсутності.

Колегія суддів не може врахувати клопотання представника відповідача про відкладення судового засідання через зайнятість в інших судових справах, оскільки заявником не надано суду жодних документів на підтвердження викладених у клопотанні обставин.

Заслухавши доповідь судді Панченка М.М., з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

За змістом ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, з 09.11.1996 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який судовим рішенням від 30.12.2013 року розірвано.

Від шлюбу мають спільного сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 10 квітня 2007 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дати звернення до суду з позовом та до досягнення дитиною повноліття.

Зазначене судове рішення перебуває на примусовому виконанні в Святошинському районному відділі ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві.

Судом також встановлено, що відповідач здійснював сплату аліментів не в повному обсязі та нерегулярно, у зв'язку з чим станом на 14.03.2018 р. у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем зі сплати аліментів на утримання дитини в загальному розмірі 77130 грн. 48 коп.

Зазначені обставини підтверджуються довідками про розрахунок заборгованості, складеними державними виконавцями /а.с. 7-15/.

Задовольняючи частково позовні вимоги про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, суд першої інстанції встановив наявність вини відповідача у простроченні сплати аліментів, однак врахував майновий і сімейний стан платника аліментів, а також факт погашення ОСОБА_3 суми заборгованості за аліментами у повному обсязі, а тому в силу ч. 2 ст. 196 СК України зменшив розмір пені.

Проте, колегія суддів з таким висновком погодитися не може, з огляду на наступне.

Так, частинами 1-2 статті 196 СК України встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Статтею 180 СК України встановлений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

?p=(A1 х 1% х Q1)+(A2 х 1% х Q2)+……….(An х 1% х Qn), де:

?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Указаний висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року по справі №572/1762/15-ц.

В позовній заяві ОСОБА_2 наведено порядок розрахунку пені за прострочення сплати аліментів, який відрізняється від того, що зазначений у вказаній вище постанові, та ґрунтується на висновках, викладених у постанові Верховного Суду України від 01.07.2015 року по справі №6-94цс15, від яких в подальшому відступила ВеликаПалата Верховного Суду.

Таким чином, розраховуючи загальну суму пені, яка підлягає стягненню з відповідача в даному випадку, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що сума заборгованості по аліментам за кожний місяць підлягає множенню на 1% та на загальну кількість днів прострочення сплати відповідного платежу, а не на кількість днів місяця, в якому аліменти не сплачувались.

При цьому, враховуючи, що аліменти відповідачем сплачувалися нерегулярно та частково, а заборгованість була повністю погашена 18.04.2019 року, колегія суддів вважає, що саме указану дату слід вважати кінцевою при визначені періоду прострочення сплати аліментів.

Таким чином, оскільки заборгованість з оплати аліментів почала виникати з березня 2007 року, а період прострочення сплати аліментів є значним, слід зазначити, що загальний розмір пені в даному випадку в силу ч. 1 ст. 196 СК України становитиме 100% суми розміру заборгованості по кожному місячному платежу зі сплати аліментів з березня 2007 року по жовтень 2017 року, що в повній мірі відповідає позовним вимогам та не виходить за їх межі.

Тобто, розмір пені, який підлягає стягненню з відповідача в даному випадку становить: 328 + 509,94 + 530,52 + 575,39 + 593,47 + 588,26 + 602,56 + 635,12 + 50,03 + 88,44 + 159,38 + 167,15 + 153,67 + 202,57 + 224,46 + 183,62 + 201,35 + 209,08 + 191,11 + 293,24 + 104,39 + 121,80 + 181,17 + 192,69 + 172,38 + 226,69 + 236,60 + 187,61 + 218,57 + 211,90 + 194,39 + 327,08 + 148,24 + 161,57 + 248,05 + 218,83 + 229,15 + 303,82 + 301,03 + 263,72 + 277,74 + 289,51 + 310,27 + 449,58 + 269,30 + 294,71 + 379,53 + 386,40 + 371,21 + 448,70 + 419,90 + 434,25 + 438,10 + 448,09 + 453,35 + 442,97 + 482,50 + 550,25 + 554,00 + 523,25 + 563,00 + 581,00 + 548,86 + 553,90 + 578,00 + 577,96 + 748,00 + 546,25 + 558,50 + 591,75 + 607,00 + 659,25 + 682,00 + 738,00 + 245,17 + 233,83 + 246,00 + 243,00 + 342,34 + 203,17 + 235,50 + 291,50 + 303,00 + 284,67 + 310,17 + 345,83 + 293,83 + 299,67 + 310,50 + 321,67 + 475,00 + 752,25 + 930,75 + 985,00 + 1070,00 + 988,75 + 1100,75 + 1131,00 + 1131,00 + 1131,00 + 1131,00 + 1131,00 + 1377,50 + 1091,00 + 1057,00 + 1020,00 + 1137,00 + 1162,25 + 1146,50 + 1176,25 + 1187,25 + 1152,00 + 1773,00 + 1323,00 + 1458,00 + 1752,50 + 1697,00 + 1639,50 + 1772,75 + 1853,00 + 1853,00 + 1853,00 + 1324,50, що в загальній сумі становить 72 767 грн. 47 коп.

У листопаді-грудні 2017 року відповідачем сплачено місячні платежі по аліментам у повному обсязі.

У січні 2018 року відповідач мав заборгованість по місячному платежу зі сплати аліментів у розмірі 1663 грн. 50 коп.

Враховуючи, що повне погашення заборгованості мало місце 18.04.2018 року, а аліменти за січень підлягали сплаті до 31 січня 2018 року включно, період прострочення сплати аліментів слід вираховувати з 01.02.2018 року по 18.04.2018 року, що сукупно становить 77 днів прострочки.

Отже, пеня в частині заборгованості відповідача за січневим платежем 2018 року складає: 1663 грн. 50 коп. х 1% х 77 = 1280 грн. 89 коп.

Таким чином, загальна сума пені, яка підлягала стягненню з відповідача на користь позивача в даному випадку, складає: 72 767 грн. 47 коп. + 1280 грн. 89 коп. = 74 048 грн. 36 коп.

Між тим, в позовній заяві ОСОБА_2 просить стягнути з відповідача пеню в сумі 29 963 грн. 17 коп.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ч. 6 ст. 367 ЦПК України, в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Отже, колегія суддів не має права виходити за межі позовних вимог, які обмежені сумою в 29 963 грн. 17 коп., а тому пеня підлягає стягненню з відповідача саме у вказаному розмірі.

Відповідачем не наведено суду підстав (особливостей матеріального, сімейного стану тощо), у зв'язку з якими сума пені може бути зменшена.

Так, відповідач зазначає про перебування на його утриманні непрацездатних батьків, однак, згідно наданих відповідачем документів, його батьки перебувають на державному пенсійному забезпеченні. При цьому, будь-яких документів, які підтверджують факт понесення витрат на їх утримання останнім суду не надано.

Щодо посилання відповідача в суді першої інстанції на те, що ним створено нову сім'ю, а на його утриманні перебуває неповнолітня дитина, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що стягнення пені в розмірі 29 963 грн. 17 коп. замість передбаченого законом 74 048 грн. 36 коп. слід вважати врахуванням судом зміни сімейного стану ОСОБА_3 та наявності у нього на утриманні інших осіб.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що факт повного погашення відповідачем заборгованості у квітні 2018 року не може бути підставою для звільнення останнього від відповідальності за несвоєчасне виконання зобов'язаннь зі сплати аліментів протягом останніх десяти років.

Таким чином, враховуючи, що судом першої інстанції не виконано належний розрахунок пені за прострочення сплати аліментів та безпідставно застосовано ч. 2 ст. 196 СК України, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позову на суму у розмірі 29 963 грн. 17 коп.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Крім того, в порядку розподілу судових витрат, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір, який підлягав сплаті у судах першої та апеляційної інстанції в загальному розмірі 1762 грн.

Керуючись ст.ст.374,376 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати рішення Святошинського районного суду м. Києва від 06 грудня 2018 року та ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позов ОСОБА_2(ІНФОРМАЦІЯ_2, АДРЕСА_2) до ОСОБА_3(ІНФОРМАЦІЯ_3, АДРЕСА_1) про стягнення пені за прострочення сплати аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3(ІНФОРМАЦІЯ_3, АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_2(ІНФОРМАЦІЯ_2, АДРЕСА_2) пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 29 963 грн. 17 коп.

Стягнути з ОСОБА_3(ІНФОРМАЦІЯ_3, АДРЕСА_1) в дохід держави судовий збір у розмірі 1762 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 28 лютого 2019 року.

Суддя-доповідач

Судді