КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

справа № 761/22513/15-ц

провадження № 06.07/824/225/2019

19 листопада 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Г. М. Кирилюк, розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Андрієнко А. М., Поліщук Н. В., Соколової В. В. у справі за позовом ОСОБА_1 до гаражно - будівельного кооперативу «Авіатор», голови правління гаражно-будівельного кооперативу Храплюка Сергія Михайловича, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Аксепт - Транс» про визнання незаконним рішення, дії і бездіяльності посадових осіб та визнання угоди недійсною,

встановив:

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 17 січня 2017 року закрито провадження у даній справі в частині вимог ОСОБА_1 щодо визнання недійсним вчиненого головою правління ГБК ОСОБА_2 запису у витязі з рішення зборів правління ГБК «Авіатор» від 15 лютого 2012 року про уповноваження голови правління на укладення та підписання угоди про реструктуризацію заборгованості за договором від 19 листопада 2001 року № 12/01 щодо будівництва підземного двоповерхового гаражу.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 14 травня 2018 року закрито провадження в частині вимог ОСОБА_1 щодо визнання недійсними протоколу № 2 та угоди від 15 лютого 2012 року, укладеної головою правління ГБК «Авіатор», про реструктуризацію заборгованості за договором від 19 листопада 2001 року № 12/01 про будівництво підземного двоповерхового гаражу.

На вказані ухвали суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить їх скасувати.

Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 19 вересня 2019 року справу призначено судді-доповідачу Андрієнко А. М., судді, які входять до складу колегії: Поліщук Н. В., Соколова В. В.

Ухвалою судді Київського апеляційного суду м. Києва від 22 жовтня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Андрієнко А. М. відмовлено.

14 листопада 2019 року ОСОБА_1 подав заяву про відвід колегії суддів Андрієнко А. М., Поліщук Н. В., Соколової В. В.

Заява обґрунтована тим, що 17 жовтня 2019 року вказаною колегією суддів було розглянуто заяву про відвід судді Андрієнко А. М. з грубим порушенням процесуального порядку та постановлено незаконну ухвалу, яка не містила висновку про необґрунтованість заявленого відводу та рішення про зупинення провадження у справі. При цьому йому не було надіслано копію вступної та резолютивної частини ухвали суду від 17 жовтня 2019 року, що є свідченням неповаги та дискримінації, не долучено до справи копії його заяви про направлення поштою копії цієї ухвали.

Крім цього, судом не було направлено до Єдиного державного реєстру судових рішень вступної та резолютивної частини ухвали суду від 17 жовтня 2019 року, в матеріалах справи відсутній супровідний лист про направлення йому ухвали суду від 17 жовтня 2019 року та її резолютивної частини.

До матеріалів справи також не були долучені його заперечення від 04 листопада 2019 року, що є свідченням підробки матеріалів справи.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 14 листопада 2019 року дану справу передано до канцелярії суду для визначення у порядку, встановленому ч.1 ст. 33 ЦПК України, судді для вирішення питання про відвід колегії суддів у складі: Андрієнко А. М., Поліщук Н. В., Соколової В. В.

Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 18 листопада 2019 року, вирішення питання щодо заявленого відводу призначено судді-доповідачу Кирилюк Г. М.

Відповідно до ч.8 ст.40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід суддів.

Заява про відвід суддів Андрієнко А. М., Поліщук Н. В., Соколової В. В. не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Підстави для відводу судді визначено статтею 36 ЦПК України.

Відповідно до статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (Білуха проти України, N 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року).

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що підстав для задоволення заяви про відвід суддів Київського апеляційного суду Андрієнко А. М., Поліщук Н. В., Соколової В. В. немає, оскільки доводи заявника не свідчать про існування обставин передбачених статтями 36, 37 ЦПК України, які є підставами для відводу.

Незгода особи з процесуальними рішеннями суддів відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України не може бути підставою для їх відводу.

Як вбачається зі змісту ухвали Київського апеляційного суду від 17 жовтня 2019 року, остання містить висновок про необґрунтованість заявленого відводу.

Як вбачається з матеріалів справи, заявнику було надіслано копію ухвали Київського апеляційного суду від 17 жовтня 2019 року та її резолютивної частини (а.с. 58-62, 63 т.6).

Матеріали справи також містять заперечення заявника від 04 листопада 2019 року (а.с. 58 т.6).

Згідно п. 13 Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2006 № 740, електронні копії судових рішень надсилаються суддею або відповідальною особою апарату суду не пізніше наступного дня після ухвалення судового рішення або виготовлення його повного тексту.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, електронний примірник (повний текст ) ухвали Київського апеляційного суду від 17 жовтня 2019 року було зареєстровано 22 жовтня 2019 та оприлюднено 23 жовтня 2019 року.

Відсутність в матеріалах справи копії заяви ОСОБА_1 про направлення йому копії ухвали суду від 17 жовтня 2019 року, не вирішення питання щодо зупинення провадження у справі не є обставинами, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності суддів.

Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що підстав для задоволення заяви про відвід суддям Київського апеляційного суду Андрієнко А. М., Поліщук Н. В., Соколової В. В. немає, оскільки доводи заявника не свідчать про існування обставин передбачених статтями 36, 37 ЦПК України, які є підставами для відводу судді.

При цьому зміст заяви ОСОБА_1 свідчить про незгоду з процесуальним рішенням суддів, що саме по собі не є доказом їх упередженості чи необ`єктивності та відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України не може бути підставою для відводу. Повторне заявлення безпідставного відводу може бути розцінено судом, як зловживання процесуальними правами.

За таких обставин заява ОСОБА_1 про відвід суддів Андрієнко А. М., Поліщук Н. В., Соколової В. В. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 36, 40 ЦПК України суд

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Андрієнко А. М., Поліщук Н. В., Соколової В. В. відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Г. М. Кирилюк