Ухвала

13 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 751/4015/15-ц

провадження № 61-5659св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач),

суддів: Жданової В. С., Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Стрільчука В. А.,

учасники справи за первісним позовом:

позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

учасники справи за зустрічним позовом:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Публічного акцонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акцонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання недійсними пунктів 8.8, 8.9 договору про іпотечний кредит від 03 квітня 2008 року, а також пункту 2.4 цього договору в частині визначення загальновідомої формули розрахунку місячного ануїтетного платежу, визнання недійсною підвищення процентної ставки, визнання неукладеною додаткової угоди від 06 серпня 2008 року до договору про іпотечний кредит,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2015 року Публічне акцонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк», в якому просив: визнати недійсними пункти 8.8, 8.9 договору про іпотечний кредит від 03 квітня 2008 року, а також пункт 2.4 цього договору в частині визначення загальновідомої формули розрахунку місячного ануїтетного платежу; визнати недійсною підвищення процентної ставки за вказаним договором з 03 серпня 2008 року; визнати неукладеною додаткову угоду від 06 серпня 2008 року до договору про іпотечний кредит.

Короткий зміст судових рішень судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 травня 2016 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за договором про іпотечний кредит від 03 квітня 2008 року та додатковою угодою до нього від 06 серпня 2008 року станом на 31 березня 2016 року в розмірі 15 898,46 доларів США та 60 066,01 грн. В задоволенні зустрічного позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 04 жовтня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 травня 2016 року в частині стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_2 , як солідарного божника, скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення про відмову в позові. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 жовтня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 04 жовтня 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Короткий зміст заяви

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі.

Заява мотивована тим, що судом касаційної інстанції не було вирішено питання про розподіл судових витрат. Оскільки указаною постановою його касаційну скаргу задоволено частково, просив суд стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» сплачений ним судовий збір за подання касаційної скарги.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Заява про ухвалення додаткового рішення у справі не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до вимог підпункту «б» та «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України постанова суду касаційної інстанції складається з нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, - у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення та розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Постановою Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 04 жовтня 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Тобто зміни чи ухвалення нового рішення не відбулося.

Ураховуючи те, що Верховний Суд дійшов висновку про передачу справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції інстанції, тому підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Судові витрати підлягають розподілу за результатами нового розгляду спору та ухвалення остаточного рішення, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 141, 270, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Публічного акцонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акцонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання недійсними пунктів 8.8, 8.9 договору про іпотечний кредит від 03 квітня 2008 року, а також пункту 2.4 цього договору в частині визначення загальновідомої формули розрахунку місячного ануїтетного платежу, визнання недійсною підвищення процентної ставки, визнання неукладеною додаткової угоди від 06 серпня 2008 року до договору про іпотечний кредит, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. О. Кузнєцов
Судді:В. С. Жданова
В. М. Ігнатенко
С. О. Карпенко
В. А. Стрільчук