Постанова

Іменем України

28 листопада 2019 року

м. Київ

справа №130/565/19

провадження №61-10678св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Висоцької В. С. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Фаловської І. М.

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Вінницькій області про відшкодування майнової шкоди, завданої незаконним рішенням і діями органів досудового слідства за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 27 березня

2019 року у складі судді Порощук П. П. та постанову Вінницького апеляційного суду від 16 травня 2019 року у складі колегії суддів: Оніщука В. В.,

Копаничук С. Г., Медвецького С. К.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідач - Головне управління національної поліції у Вінницькій області,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління національної поліції у Вінницькій області про відшкодування майнової шкоди, завданої незаконним рішенням і діями органів досудового слідства.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області

від 27 березня 2019 року позовну заяву визнано неподаною, повернуто позивачу.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що подана ОСОБА_1 позовна заява не відповідає вимогам статей 175, 177 ЦПК України, у наданий їй судом строк позивач недоліків заяви не усунула, тому наявні підстави для застосування положень частини третьої статті 185 ЦПК України.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Вінницького апеляційного суду від 16 травня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 27 березня

2019 року залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачем не усунуто недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі суду про залишення даної заяви без руху, а тому вона підлягає визнанню неподаною та поверненню.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у травні 2019 року, ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, справу передати на новий розгляд за встановленою підсудністю, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Доводи касаційної скарги зводяться до того, що вимоги ухвали суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху нею усунуто вчасно, проте суд неповно з`ясував обставини справи, зокрема, не вжив заходів для встановлення вартості заподіяної позивачу шкоди.

Заявник також указує, що вона була позбавлена можливості бути присутньою при розгляді справи, подавати заяви, клопотання, що потягло її обмеження в доступі до правосуддя.

Доводи інших учасників справи

У відзиві на касаційну скаргу Головне управління національної поліції у Вінницькій області заперечило проти доводів касаційної скарги, просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін, посилаючись на їх законність та обгрунтованість.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій відповідно до частини третьої статті 406 ЦПК України розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки це буде порушенням права, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий судовий розгляд, до якого також відноситься і право апеляційного оскарження.

Форма і зміст позовної заяви має відповідати вимогам статті 175 ЦПК України.

У статті 177 ЦПК України наведено перелік документів, що додаються до позовної заяви.

Згідно з частинами першою-третьою статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З матеріалів справи слідує, що подана ОСОБА_1 позовна заява ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 19 березня

2019 року була залишена без руху, позивачу надано строк для усунення її недоліків протягом п`яти днів з дня вручення копії ухвали.

Як на підставу залишення позовної заяви без руху, місцевий суд посилався на те, що в позовній заяві не чітко зазначено зміст позовних вимог, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Не зазначено якими саме посадовими особами завдано шкоди позивачеві, а також позивачем не надано доказів на підтвердження бездіяльності Жмеринського відділу поліції Вінницької області та не наведено підстав для відшкодування шкоди завданої органами досудового розслідування.

Встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України, у наданий судом строк позивач недоліків заяви не усунула, зокрема, ані при поданні позовної заяви, ані на виконання вимог ухвали про залишення її без руху, позивачем не викладено зміст позовних вимог в чіткій і ясній формі, не зазначено обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги, а також доказів, що підтверджують такі обставини, суд прийшов вірного висновку визнання позовної заяви неподаною в порядку частини третьої статті 185 ЦПК України.

Судом першої інстанції проаналізовано уточнену позовну заяву, подану позивачем на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, та зроблено відповідні висновки, які наведені в ухвалі від 27 березня

2019 року.

Відсутні підстави вважати, що суд допустив порушення норм процесуального закону.

Щодо доводів касаційної скарги про те, що заявник була позбавлена можливості бути присутньою при розгляді справи.

Положеннями Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що вирішення питання про відкриття провадження у справі вирішується суддею одноособово без виклику та повідомлення сторін.

За положеннями частини другої статті 369 ЦПК Україниапеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що предметом апеляційного перегляду була ухвалу суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (пункт 6 частини першої статті 353 ЦПК України) судом апеляційної інстанції справа розглядалась без проведення судового засідання та без повідомлення сторін.

Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 27 березня

2019 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 16 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Висоцька

І. В. Литвиненко

І. М. Фаловська