Ухвала

18 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 243/9527/2017

провадження № 61-46401ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Мартєва С. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 на ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 19 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» про стягнення заборгованості із заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час вимушеного прогулу за затримку видачі трудової книжки, скасування наказу про звільнення та зобов'язання видати новий наказ,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року до Верховного Суду надійшла зазначена касаційна скарга.

Ухвалою Верховного Суду від 08 листопада 2018 року касаційну скаргу залишено без руху та надано особам, які її подали, строк для усунення недоліку касаційної скарги.

Особам, які подали касаційну скаргу, необхідно було надати документ, що підтверджує сплату судового збору за подачу касаційної скарги на ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 19 вересня 2018 року у розмірі 352,40 грн.

У грудні 2018 року на електронну адресу Верховного Суду відОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_1, надійшли пояснення, в яких він заперечує проти необхідності сплати судового збору.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній до 01 вересня 2015 року, від сплати судового збору звільнялись позивачі - за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» у редакції, яка діє з 01 вересня 2015 року, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - тільки у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Отже,Законом України «Про судовий збір» у редакції, чинній на день подачі касаційної скарги, не передбачено звільнення від сплати судового за позовну вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за затримку видачі трудової книжки.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 61-20219св18.

Від зазначеного правового висновку ні об'єднані палати Верховного Суду, ні Велика Палата Верховного Суду не відступили.

Ухвалою Верховного Суду від 14 грудня 2018 року ОСОБА_1 та її представнику ОСОБА_2 продовжено строк для усунення недоліку касаційної скарги.

Як вбачається з матеріалів касаційного провадження, ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 отримала копію ухвали Верховного Суду від 14 грудня 2018 року 09 січня 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Крім того, особи, які подали касаційну скаргу, мали можливість ознайомитись з ухвалами суду в загальнодоступному для всіх осіб Єдиному державному реєстрі судових рішень, у якому ухвала Верховного Суду від 08 листопада 2018 року оприлюднена 14 листопада 2018 року, а ухвала Верховного Суду від 14 грудня 2018 року - 04 січня 2019 року.

Таким чином, у встановлений судом строк, станом на 18 лютого 2019 року, вимоги ухвали Верховного Суду від 08 листопада 2018 року та ухвали Верховного Суду від 14 грудня 2018 року не виконані, а тому касаційну скаргу належить вважати неподаною та повернути заявникам на підставі частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 на ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 19 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» про стягнення заборгованості із заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час вимушеного прогулу за затримку видачі трудової книжки, скасування наказу про звільнення та зобов'язання видати новий наказ, вважати неподаною та повернути заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ю. Мартєв