КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/3373/19
Провадження № 2/488/1551/19 р.
29.11.2019 року м. Миколаїв
Корабельний районний суд міста Миколаєва в складі:
головуючої судді Лазаревої Г.М.,
при секретарі Криницької Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
У серпні 2019 року позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 18.03.2005 року. В житловому будинку, крім неї, зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , який з 18.03.2005 року не проживає за місцем своєї реєстрації, не сплачує комунальні послуги, майно та особисті речі відповідача в будинку відсутні.
Посилаючись на викладене, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування зазначеним житловим будинком.
В судове засідання сторони не з`явилися.
Позивач ОСОБА_1 надала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позов підтримала.
Відповідач ОСОБА_2 про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Враховуючи те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд ухвалює заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши надані письмові докази, прийшов до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
В силу ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 18.03.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Дубровою Т.І.
В житловому будинку, крім позивача, зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , який з 18.03.2005 року не проживає за місцем своєї реєстрації, не сплачує комунальні послуги, майно та особисті речі відповідача в будинку відсутні, що підтверджується актом про непроживання.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як надані позивачем докази у своїй сукупності вказують на те, що відповідач втратив право користування жилим приміщенням.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 264-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -
Позов - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Копію заочного рішення направити відповідачу для ознайомлення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 .

Суддя: Г . М . Лазарева