Постанова

Іменем України

20 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 372/2712/15-ц

провадження № 61-32731св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «Правекс-Банк»,

правонаступник позивача -товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авістар»,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авістар», на рішення Обухівського районного суду Київської області, у складі судді Кравченка М. В., від 30 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області, у складі колегії суддів: Березовенко Р. В., Гуля В. В., Верланова С. М., від 01 листопада 2016 року.

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Правекс-Банк» (далі - ПАТ КБ «Правекс-Банк», банк) звернулось до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Позовна заява ПАТ КБ «Правекс-Банк» мотивована тим, що ОСОБА_2 неналежно виконує зобов'язання за укладеним між сторонами договором кредиту від 01 жовтня 2008 року № 1045-001/08Ф, до якого вносились зміни і доповнення договорами від 13 липня 2010 року та 14 серпня 2012 року, згідно яких банк надав ОСОБА_2 кредит у загальному розмірі 5 054 081, 09 грн строком до 01 жовтня 2018 року.

Посилаючись на зазначені обставини, ПАТ КБ «Правекс-Банк» просило суд стягнути із ОСОБА_2 на користь банку кредитну заборгованість, яка станом на 15 травня 2014 року становить 6 833 864, 57 грн та складається із: заборгованості за кредитом у розмірі 5 054 081, 09 грн, заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 1 151 971, 30 грн, пені за несвоєчасну сплату кредиту у розмірі 297 936, 00 грн, пені за несвоєчасну сплату процентів по кредиту у розмірі 329 876, 18 грн.

У січні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічним позовом до ПАТ КБ «Правекс-Банк» про захист порушеного права споживача фінансових послуг, визнання договору про відкриття кредитної лінії недійсним.

Посилаючись на порушення її прав, як споживача, ОСОБА_2 просила суд визнати порушеним її право, як споживача фінансових послуг ПАТ КБ «Правекс-Банк», визнати недійсним договір про відкриття кредитної лінії № 1045-001/08Ф від 01 жовтня 2008 року із змінами і доповненнями від 10 липня 2010 року та 14 серпня 2012 року, укладений між нею та акціонерним комерційний банком «Правекс-Банк» (далі - АКБ «Правекс-Банк»), правонаступником якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк», у зв'язку з укладенням його під впливом обману з боку банку.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 30 червня 2016 року ПАТ КБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні заявлених позовних вимог.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що банком подано розрахунок заборгованості, який не відповідає умовам кредитного договору, а наявні у справі докази не дають можливості з достатнім ступенем достовірності встановити факт умисного ухилення відповідача від виконання договору, а також визначити наявність та розмір заборгованості по кредиту. Банком не доведено обставин, які б породжували правові наслідки у виді виникнення зобов'язань сплатити визначені банком у позові кошти. За таких обставин позовні вимоги банку є недоведеними та необґрунтованими. Відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог, місцевий суд вказав про те, що ОСОБА_2 не було подано належних і допустимих доказів, які б вказували на те, що вона була введена в оману працівниками банку при підписанні кредитного договору, при цьому сторонами добровільно неодноразово підписувались угоди про внесення змін до кредитного договору. Посилання на введення ОСОБА_2 в оману при укладенні оспореного правочину суд визнав непереконливими та недоведеними.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Рішення суду першої інстанції оскаржено ПАТ КБ «Правекс-Банк» у частині вирішення первісних позовних вимог.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 01 листопада 2016 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Апеляційний суд, залишаючи в оскарженій частині без змін рішення суду першої інстанції, виходив із того, що місцевий суд правильно визначився з правовідносинами, які виникли між сторонами, та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ПАТ КБ «Правекс-Банк» у зв'язку з необґрунтованістю та безпідставністю заявлених вимог. Розрахунок заборгованості, наданий позивачем, визнаний таким, що не відповідає умовам кредитного договору та містить суперечливі дані.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У квітні 2017 року ПАТ КБ «Правекс-Банк» подано до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій заявник просить скасувати рішення Обухівського районного суду Київської області від 30 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 01 листопада 2016 року, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Доводи касаційної скарги обґрунтовано тим, що суди попередніх інстанцій повно і всебічно не з'ясували обставини справи. Висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог банку є необґрунтованим. Мотиви місцевого суду, з яких було відмовлено у задоволенні первісного позову, ґрунтується виключно на висновку проведеної у справі судово-економічної експертизи, який є неповним у зв'язку з ненаданням експерту всіх документів. Однак, банк виконав вимоги експерта щодо надання запитуваних документів, додаткових доказів не витребовувалось ні судом, ні експертом. За таких обставин неповний висновок експертизи не може бути покладений в основу судового рішення і повинен оцінюватись разом з іншими доказами у справі.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 липня 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авістар» (далі - ТОВ «Фінансова компанія «Авістар») залучено правонаступником ПАТ КБ «Правекс-Банк» у справі за позовом ПАТ КБ «Правекс-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ «Правекс-Банк» про захист порушеного права споживача фінансових послуг, визнання договору про відкриття кредитної лінії недійсним.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів». Відповідно до пункту 4 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

07 лютого 2019 року ухвалою Верховного Суду справу за позовом ПАТ КБ «Правекс-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ «Правекс-Банк» про захист порушеного права споживача фінансових послуг, визнання договору про відкриття кредитної лінії недійсним, за касаційною скаргою ПАТ КБ «Правекс-Банк», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Авістар», на рішення Обухівського районного суду Київської області від 30 червня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 01 листопада 2016 року призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Відзиву на касаційну скаргу не подано

Фактичні обставини справи, встановлені судами

01 жовтня 2008 року між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк», та ОСОБА_2 був укладений договір про відкриття кредитної лінії № 1045-001/08Ф, до якого вносились зміни і доповнення договорами від 13 липня 2010 року, 14 серпня 2012 року, на підставі якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 5 054 081, 09 грн строком до 01 жовтня 2018 року. Анкетою, виписками із особового рахунку, квитанціями підтверджується факт одержання позичальником передбачених кредитним договором коштів, рух коштів по рахунку позичальника та здійснення платежів за договором, що вказує на виконання сторонами умов договору.

На підтвердження своїх позовних вимог банком надано розрахунок заборгованості за кредитним договором, яка станом на 15 травня 2014 року становить 6 833 864, 57 грн та складається із заборгованості за кредитом у розмірі 5 054 081, 09 грн, заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 1 151 971, 30 грн, пені за несвоєчасну сплату кредиту у розмірі 297 936, 00 грн, пені за несвоєчасну сплату процентів по кредиту у розмірі 329 876, 18 грн.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 14 вересня 2015 року було призначено у справі судово-економічну експертизу.

Відповідно до висновку судово-економічної експертизи Київської незалежної судово-експертної установи № 1747 від 25 травня 2016 року наданий банком розрахунок заборгованості містить суперечливі дані та у повній мірі не відображає всього досліджуваного періоду та інформації, зазначеної у наданих розрахункових документах, фактичні нарахування суперечать умовам кредитного договору, встановити який дійсний розмір заборгованості по всім видам виплат за умовами кредитного договору не видається можливим у зв'язку з відсутністю документального підтвердження надання кредитних коштів, документів бухгалтерського обліку, документального підтвердження конвертації залишку заборгованості, розрахункових даних у доларах США.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 3 ЦПК України, 2004 року, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень статті 57 ЦПК України, 2004 року, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до статті 60 ЦПК України, 2004 року, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Аналогічні положення містить стаття 81 чинного ЦПК України.

Згідно частини третьої статі 10 ЦПК України, 2004 року, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 14 вересня 2015 року було призначено у справі судово-економічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання:

1. Чи відповідає наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості позичальника ОСОБА_2 по сплаті процентів за кредит, санкцій та погашення основної суми боргу перед банком та інших платежів дійсному розміру за умовами чинного законодавства та укладеного між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_2 кредитного договору № 1045-001/08Ф від 01 жовтня 2008 року та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за цим кредитним договором? 2. Який дійсний розмір заборгованості по всім видам виплат, передбачених умовами кредитного договору № 1045-001/08Ф від 01 жовтня 2008 року, укладеного між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_2, станом на 15 травня 2014 року та станом на час проведення експертизи із врахуванням наявних у матеріалах цивільної справи письмових доказів? 3. Який дійсний розмір заборгованості по всім видам виплат, передбачених умовами кредитного договору № 1045-001/08Ф від 01 жовтня 2008 року, укладеного між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_2, станом на 15 травня 2014 року та станом на час проведення експертизи із врахуванням наявних у матеріалах цивільної справи письмових доказів у випадку застосування положень статті 258 ЦК України до окремих сум, зазначених у розрахунку заборгованості, в тому числі щодо пені та інших видів платежів?

Проведення експертизи доручено Київській незалежній судово-експертній установі.

23 жовтня 2015 року Київська незалежна судово-експертна установа надіслала на адресу суду клопотання про надання додаткових документів (т. 2 а.с. 151).

На запит експертної установи ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 158-247) та ПАТ КБ «Правекс-Банк» (т. 3 а.с. 1-99) були надані додаткові документи для проведення судової експертизи.

Матеріали справи не містять доказів того, що експертною установою додатково витребовувались документи для проведення судової експертизи.

У висновку експерта від 25 травня 2016 року вказано про те, що експерт не може встановити дійсний розмір заборгованості по всім видам виплат за умовами кредитного договору у зв'язку з відсутністю документального підтвердження надання кредитних коштів, документів бухгалтерського обліку, документального підтвердження конвертації залишку заборгованості, розрахункових даних у доларах США. Експерт дійшов висновку, що розрахунок заборгованості станом на 15 травня 2014 року містить суперечливі дані та в повній мірі не відображає всього досліджуваного періоду та інформації, зазначеної у наданих розрахункових документах.

Положеннями статті 150 ЦПК України, 2004 року, передбачено, що якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам). Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Спірні питання щодо розрахунку кредитної заборгованості суд мав право усунути шляхом допиту експерта, який надав висновок.

Відповідно до роз'яснень, викладених у пунктах 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», додаткова експертиза призначається після розгляду судом висновку первинної експертизи, коли з'ясується, що усунути неповноту або неясність висновку шляхом допиту експерта неможливо.

Висновок визнається неповним, коли експерт дослідив не всі подані йому об'єкти чи не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання. Неясним вважається висновок, який нечітко викладений або має невизначений, неконкретний характер.

Повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов'язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб.

Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом(частина четверта статті 10 ЦПК України, 2004 року).

Апеляційний суд належним чином не дослідив висновок судової експертизи у сукупності з іншими письмовими доказами, а лише вказав про те, що розрахунок банку є єдиним доказом на підтвердження позовних вимог, однак не надав оцінки іншим письмовим доказам, які були подані позивачем і відповідачем на підтвердження одержання позичальником передбачених кредитним договором коштів, руху коштів по рахунку позичальника, здійснення платежів у рахунок виконання зобов'язань за кредитним договором.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції, ухвалюючи рішення у справі, фактично ухилився від вирішення спору по суті та дійшов передчасного висновку про обґрунтованість рішення суду першої інстанції про відмову банку у задоволенні позову.

Частиною третьою статті 411 ЦПК України передбачено, що підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

Частиною 1 статті 400 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції під час розгляду справи в касаційному порядку не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

За таких обставин, оскільки недоліки, допущені судом апеляційної інстанцій, не можуть бути усунені при касаційному розгляді справи, ухвала суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

При новому розгляді справи суду необхідно об'єктивно дослідити вказані в цій постанові докази у сукупності з іншими доказами у справі, надати оцінку доводам та поданим сторонами доказам в обґрунтування своїх вимог та заперечень, як в цілому, так і кожному доказу окремо, мотивуючи відхилення або врахування кожного доказу.

Керуючись статтями 402, 409, 411, 415, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авістар», задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Київської області від 01 листопада 2016 року скасувати.

Справу направити на новий розгляд до Київського апеляційного суду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийД. Д. Луспеник

СуддіО. В. Білоконь

Б. І. Гулько

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта