СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/1831/19
Провадження № 2/306/691/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2019 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Ганчак Л.Ф.

за участю секретаря Пайда Л.О.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сваляві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Свалявської міської ради (89300, м.Свалява, вул.Духновича, 2, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Закарпатській області (88017, м.Ужгород, вул.Гойди, 8) про узаконення майна,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Свалявської міської ради про узаконення майна. Позов мотивує тим, що 20.01.2012р. отримала у власність земельну ділянку розміром 0,0128га за адресою: АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. На вказаній земельній ділянці позивач збудувала торговий комплекс. На початок проведення будівництва позивач отримала декларацію про початок виконання будівельних робіт від 13.09.2016року. В процесі будівництва позивач мала намір змінити технічну документацію та звернулася до Свалявської міської ради про надання дозволу на внесення змін до детального плану території. Рішеннями Свалявської міської ради від 01.06.2018р. та 23.08.2018р. позивачу було надано такий дозвіл, проте процедура не була доведена до кінця. Натомість ОСОБА_3 провела будівництво, яке не відповідає першопочатковій документації. За період будівництва від органів місцевого самоврядування не надходило будь-яких претенцзій. В даний час будівництво завершено, в позивача є технічний паспорт та проект забудови, ряд висновків щодо стану будівлі, які подавались до декларації та знаходяться в ДАБІ. В зв`язку з тим, що немає можливості іншим чином встановити право власності на вже завершену будівництвом будову торгового комплексу, просить позов задоволити.

В судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримав повністю та пояснив, що відповідач заперечує позов тим, що забудівля виходить за межі належної позивачу земельної ділянки, проте проект забудови першого поверху будівлі знаходиться в межах відведеної позивачу земельної дялінки; позивач не сплачує пайові внески щодо відновлення інфраструктури міста (що є обов`язковою умовою при зведенні торгового комплексу). Відповідач мотивує відмову в позові тим, що в даному випадку в якості третьої особи без самостійних вимог повинен виступати і уповноважений орган виконавчої влади, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель, дотримання вимог законодавства України про охорону земель, а саме: Управління з контролю за використанням земель та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області. Представник позивача вважає, що дане Управління перевірку дотримання вимог земельного законодавства може здійснювати незалежно від закінчення будівництва, така перевірка не вчинялася. Щодо сплати пайових внесків позивач не відмовляється сплачувати, проте це не може бути підставою у відмові в задоволенні даного позову.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що позивач має у власності земельну ділянку площею 0,0128га, проте із технічного паспорту вбачається площа забудови по периметру 204 кв.м., що в свою чергу виходить за межі земельної ділянки, яка перебуває у власності позивача. В зв`язку з тим, представник відповідача і просив залучити в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області. Крім цього, позивач не сплатив пайові внески, які повинні бути спрямовані на розвиток інфраструктури міста. Сплата таких внесків є передумовою отримання права власності на нерухоме майно. В зв"язку з наведеним, просить відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській областіі в судове засідання не з`явився, надав суду заперечення стосовно позову. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності представника Управління ДАБІ на підставі наявних у справі матеріалів справи.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Дані правовідносини регулюються нормами ст.ст. 319, 376 ЦК України.

Зокрема згідно ст.376 ЦК України:

1. Житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

2. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

3. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

4. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Судом встановлено, ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,0128га за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.9).

13.09.2016р. позивач отримала Декларацію про початок будівельних робіт торгового комплексу (а.с.10), згідно якої площа забудови земельної ділянки становить 128 кв.м.(а.с.11).

В процесі будівництва позивач зверталася до Свалявської міської ради щодо внесення змін в детальний план території в м.Свалява. Рішенням Свалявської міської ради №73 від 01.06.2018р. позивачу такий дозвіл надано. (а.с.6,7).

Позивачем вчинено будівництво, площа забудови збільшено.

Збільшена площа торгового комплексу за рахунок того, що другий та інші поверхи торгового комплексу виходять за межі першого поверху, в той час перший поверх по периметру знаходиться в межах земельної ділянки, що належить ОСОБА_3 (128,8кв.м.). Крім цього, позивачем зведено мансарду торгового комплексу, що не було передбачено (при початку будівництва передбачалось зведення чотирьох поверхів).

Оглянувши технічну документацію торгового комплексу, суд вважає, що питання щодо використання позивачем земельної ділянки, яка знаходиться під поверхами будівлі може вирішуватись Свалявською міською радою в порядку, передбаченому земельним законодавством окремо від даного позову.

Що стосується підстав відмови у позові в зв"язку з тим, що позивачем не сплачено пайові внески, суд доходить наступного висновку.

Ст.376 ЦК України не передбачає підставу відмови у позові в зв"язку з несплатою пайових внесків.

Питання пайової участі замовника будівництва у розвитку інфраструктури населеного пунтку передбачено ст.40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Зокрема, ч.2 , ч.3 ст.40 цього Закону - пайова участь у розвитку інфраструктури населего пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Ч.5 ст.40 Закону - зазначає, що... величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. Ця величина залежить від загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта .

В судовому засіданні встановлено, що від сплати пайових внесків позивач не відмовляється. Узаконення торгового центру за позивачем не буде перепоною щодо вирішення питання щодо сплати пайових внесків в порядку ст.40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

А тому, як зазначено в Рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Спорронг і Лоннрот проти Швеції " (23.09.1982р.):

п.69 - Для з`ясування наявності порушення ... суд повинен встановити, чи було забезпечено справедливу рівновагу між вимогами загальних інтересів суспільства та вимогами захисту основних прав людини.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що в даному випадку неотримання позивачем всього пакету документів на завершення будівництва Торгового комплеску не порушує інтереси територіальної громади. Після узаконення права власності позивача на Торговий компекс - сплата внесків, доля території під поверхами, тощо - може бути вирішені окремо поза судовим порядком в інтересах територіальної громади.

За таких осбтавин, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю.

Суд не стягує судовий збір з відповідача в зв`язку з незаявленням такої вимоги позивачем.

Керуючись ст. ст. 13, 81, 89, 95, 133, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 273, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.319, 376 ЦК України, ст.40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_3 задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) право власності на збудований об`єкт - Торговий комплекс площею 756,2 кв.м., що розташований за адресою АДРЕСА_2 .

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Свалявський районний суд.

ГОЛОВУЮЧИЙ Л.Ф.Ганчак