Справа № 350/2058/18
Провадження № 2/350/59/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Максиміва І.В.

з участю секретаря Видойник І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Брошнів-Осадської селищної ради обєднаної територіальної громади Івано-Франківської області ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до державного реєстратора Брошнів-Осадської селищної ради ОТГ Івано-Франківської області ОСОБА_2І, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 41696633 від 20.06.2018 року та стягнути з відповідача судові витрати.

В обгрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що державним реєстратором Брошнів-Осадської селищної ради ОСОБА_2, згідно даних вказаних у витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 41696633 від 20.06.2018 року.

З витягу випливає, що на підставі рішення державного реєстратора було внесено відомості про право власності ОСОБА_3 на 482/1000 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знахоться за адресою: с. Креховичі, вул. Залізнична, 8 Рожнятівського району Івано-Франківської області. Підставою виникнення права власності у витязі зазначено договір дарування Д-657 від 07.07.1997 року, виданий державним нотаріусом ОСОБА_4

Позивач вважає, що таке рішення державним реєстратором прийнято необгрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню, так як жодних підстав для реєстрації права власності на обєкт за ОСОБА_3 не було.

Так, рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 29.12.2017 року у справі № 350/1839/17, провадження № 2/350/888/2017, позов ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_6 про визнання договорів дарування недійсними задоволено. Визнано недійсним договір дарування 482/1000 частини домоволодіння, що знаходиться за адресою с. Креховичі, вул. Залізнична, 8 Рожнятівського району Івано-Франківської області, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_6, посвідчений 29.07.2005 року нотаріусом Першої Рожнятівської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, та зареєстрований в реєстрі за № Д-366. Крім цього, визнано недійсним договір дарування 482/1000 частини домоволодіння, що знаходиться за адресою: с. Креховичі, вул. Залізнична, 8 Рожнятівського району Івано-Франківської області, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_1, посвідчений 11.06.2009 року нотаріусом Першої Рожнятівської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, та зареєстрований в реєстрі за № 1-1531.

Постановою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 10.05.2018 року, рішення Рожнятівського районного суду від 29.12.2017 залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду у справі № 350/1839/17, провадження № 61-37714 СК 18 від 25.06.2018 року відкрито провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 10.05.2018 року.

Таким чином позивач вважає, що на даний час спір остаточно не вирішено, кінцевого судового рішення немає, а тому у державного реєстратора Брошнів-Осадської селищної ради ОСОБА_2 не було жодних правових підстав для прийняття рішення про державну реєстрацію права та їх обтяжень.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_8 у судове засідання не зявився, направив суду клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав повністю, просив про задоволення позову.

Відповідач - державний реєстратор Брошнів-Осадської селищної ради ОТГ ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, проте направила суду відзив, в якому проти позову заперечила та зазначила, що 20.06.2018 року ОСОБА_3 звернувся до державного реєстратора із заявою № 28712730 щодо реєстрації права власності на нерухоме майно. Для державної реєстрації надав відповідну заяву, квитанцію про оплату, договір дарування за № Д-657 від 07.07.1997 року, виданий державним нотаріусом Першої Рожнятівської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 На підставі вказаних документів нею було проведено державну реєстрацію прав та їх обтяжень відповідно до закону.

Підставою для державної реєстрації права власності є укладений в установленому законом порядку, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації - договір дарування № Д-657 від 07.07.1997 року, виданий державним нотаріусом Першої Рожнятівської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 (п. 40 Порядку 1127 державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених ст. 27 Закону №1952-IV та цим Порядком з урахуванням особливостей державної реєстрації права власності на обєкт нерухомого майна).

Державний реєстратор вважає, що підстав для зупинення розгляду заяви чи відмови у державній реєстрації права власності, передбачених ст.ст. 23, 24 ЗУ «Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» не було, внаслідок чого державним реєстратором було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень на нерухоме майно, яке знаходиться в с. Креховичі, по вул. Залізнична, 8 Рожнятівського району Івано-Франківської області за ОСОБА_3 (розмір частки 482/1000). З огляду на наведене просить в позові відмовити, а справу розглянути без її участі.

Представник третьої особи ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_9 у судове засідання не зявився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову за безпідставністю.

За таких обставин, суд вважає за можливе розгляд справи проводити у відсутності сторін у порядку визначеному ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані, або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обовязків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині подання ними доказів та клопотань.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено наступні обставини.

Згідно копії договору дарування від 29.07.2005 року, посвідченого нотаріусом Першої Рожнятівської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 та зареєстрованого в реєстрі за № Д-366 вбачається, що ОСОБА_7 подарував ОСОБА_6 482/1000 частини домоволодіння, що знаходиться в с. Креховичі, по вул. Залізнична, 8 Рожнятівського району Івано-Франківської області (а.с.57).

Згідно копії договору дарування від 11.06.2009 року, посвідченого нотаріусом Першої Рожнятівської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 та зареєстрованого в реєстрі за № 1-1531 вбачається, що ОСОБА_6 подарував ОСОБА_1 482/1000 частини домоволодіння, що знаходиться в с. Креховичі, по вул. Залізнична, 8 Рожнятівського району Івано-Франківської області (а.с.58).

Згідно витягу про реєстрацію в державному реєстрі правочинів, договір дарування від 11.06.2009 року зареєстрований за № 3481786 (а.с.25).

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації 07.08.2009 року, за ОСОБА_1 зареєстровано 482/1000 частки домоволодіння, яке знаходиться по вул. Залізнична, 8 в с. Креховичі Рожнятівського району Івано-Франківської області, на підставі договору дарування від 11.06.2009 року, посвідченого Першою Рожнятівською державною нотаріальною конторою ОСОБА_4 (а.с.27).

Рішенням Рожнятівського районного суду від 29.12.2017 року у справі № 350/1839/17, провадження № 2/350/888/2017, вищевказані договори, а саме: договір дарування 482/1000 частини домоволодіння, що знаходиться за адресою с. Креховичі, вул. Залізнична, 8 Рожнятівського району Івано-Франківської області, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_6, посвідчений 29.07.2005 року нотаріусом Першої Рожнятівської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, та зареєстрований в реєстрі за № Д-366, та договір дарування 482/1000 частини домоволодіння, що знаходиться за адресою с. Креховичі, вул. Залізнична, 8 Рожнятівського району Івано-Франківської області, укладений між ОСОБА_6 ОСОБА_6 та ОСОБА_1, посвідчений 11.06.2009 року нотаріусом Першої Рожнятівської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, та зареєстрований в реєстрі за № 1-1531 визнано недійними (а.с.17-21).

Віщевказане рішення Рожнятівського районного суду від 29.12.2017 року набрало законної сили, що підтверджується постановою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 10.05.2018 року (а.с.10-16).

Таким чином судом встановлено, що договір дарування від 29.07.2005 року реєстровий № Д-366 та договір дарування від 11.06.2009 року реєстровий № 1-1531 визнано недійними.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) визначено принцип непорушності права власності та зазначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як вбачається з копії договору дарування від 07.07.1997 року, який посвідчений нотаріусом Першої Рожнятівської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за № Д-657, ОСОБА_7 подарував, а ОСОБА_3 прийняв у дар 48,2 частки житлового будинку, гараж, які знаходяться в с. Креховичі, по вул. Залізнична, 8 Рожнятівського району Івано-Франківської області (а.с. 59).

На підставі вказаного договору дарування від 07.07.1997 року, за заявою ОСОБА_3 від 20.06.2018 року, державним реєстратором Брошнів-Осадської селишної ради ОСОБА_10, прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 41696633, на підставі якого внесено відомості про право власності ОСОБА_3 на 482/1000 житлового будинку з господарськими будівлями та спрудами, який знаходиться по вул. Залізнична, 8, Рожнятівського району Івано-Франківської області (а.с.9).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-IV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на обєкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.

Умови, підстави та процедура проведення відповідно до Закону державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов'язки суб'єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедура взяття на облік безхазяйного нерухомого майна регулюється «Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 р. № 1127.

Суд не погоджується з твердженням позивача про те, що в порушення діючих норм законодавства та вимог встановлених чинним законодавством до порядку державної реєстрації прав та виникнення права власності на об'єкт нерухомого майна, державним реєстратором Брошнів-Осадської селищної ради ОСОБА_2 20.06.2018 року було прийнято протиправне рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 41696633, на підставі якого, було внесено відомості прав власності ОСОБА_3 на 482/1000 житлового будинку з господаськими будівлями та спорудами, оскільки останнім було подано державному реєстатору всі необхідні для державної реєстрації права власності документи, а саме: заяву, квитанцію про оплату, договір дарування за № Д-657 від 07.07.1997 року.

Згідно з ч. 3 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор, серед іншого: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Оскільки ОСОБА_3, у встановленому законом порядку були надані державному реєстратору необхідні для державної реєстрації права власності документи, а тому підстав для відмови у державній реєстрації права власності, не було.

Таким чином суд приходить до висновку, що державним реєстратором не було порушено порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно, а таку реєстрацію проведено у відповідності та в межах діючого законодавства, що підтверджується наявними у справі доказами.

Посилання позивача на ухвалу Верховного Суду від 25.06.2018 року про відкриття провадження за касаційною скаргою ОСОБА_11 на рішення Рожнятівського районного суду від 29.12.2017 року та постанову Апеляційного суду Івано-Франківської області від 10.05.2018 року, як на підставу протиправності дій державного реєстратора, на думку суду не заслуговують на увагу, оскільки зазначені судові рішення набрали законної сили, а договір дарування від 07.07.1997 року (Д-657), за яким ОСОБА_7 подарував ОСОБА_3 48,2 часток житлового будинку та гаражу, які знаходяться в с. Креховичі, по вул. Залізнична, 8 Рожнятівського району Івано-Франківської області, на момент проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно був чинним, а договори дарування від 29.07.2005 року реєстровий № Д-366 та від 11.06.2009 року реєстровий № 1-1531 визнано недійними. Крім цього ОСОБА_3, як зазначено вище, подано державному реєстратору всі необхідні документи для державної реєстрації прав.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи, що державним реєстратором ОСОБА_2 не було порушено порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно ОСОБА_3, така реєстрація проведена у відповідності та в межах чинного законодавства, порушення прав позивачки в даному випадку судом не встановлено, а тому суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 18, 81, 89, 247, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до державного реєстратора Брошнів-Осадської селищної ради обєднаної територіальної громади Івано-Франківської області ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з часу виготовлення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 27 лютого 2019 року.

Суддя Максимів І.В.