Провадження №2/193/53/19
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

10 січня 2019 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Кащук Д.А.,

з участю секретаря Ратушній В.В.,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду у смт.Софіївка цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за борговою розпискою,-

ВСТАНОВИВ:

06 лютого 2018 року позивач ОСОБА_3 звернулась з позовною заявою до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики.

В позовній заяві зазначає, що 20.08.2017 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_4 була складена і підписана відповідачем розписка, про те, що ОСОБА_3 надала відповідачу ОСОБА_4 в борг суму коштів у розмірі 2 000 (дві тисячі) доларів США під 10 % від суми займу.

Зазначає, що виходячи з цього, між нею та Відповідачем виникли договірні відносини, що випливають із договору позики, що відповідно підтверджується власноручно написаною Відповідачем розпискою. В день складання розписки вона передала грошові кошти у сумі 2000 (дві тисячі) доларів США. Відповідач зобовязався повернути борг до 01.12.2017 року. Стверджує, що вона неодноразово зверталася до Відповідача, на її прохання повернути займані кошти Відповідач запевняла, що поверне борг у встановлений розпискою строк, але на день звернення до суду Відповідач на зв'язок не виходить та ухиляється від повернення боргу за борговою розпискою, тому ОСОБА_3 змушена звернутися з позовною заявою до суду про повернення їй боргу за борговою розпискою ОСОБА_4.

З врахуванням викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача суму боргу 52200 гривень, відповідно до офіційного курсу української гривні до Долару США за курсом НБУ на 15.06.2018 року: курс за 1 USD становить 26,1 грн.. Щодо конвертації української гривні до Долару США позивачем проведений розрахунок: Сума боргу 2 000 (дві тисячі)доларів США та 10% від суми займу (200 (двісті)доларів США): 2000*26,1 = 52200 (пятдесят дві тисячі двісті)гривень; 200*26,1 - 5220 (п'ять тисяч двісті двадцять) гривень. Сума процентів (з 2 000 дол. США) становить: 5220 (пять тисяч двісті двадцять) гривень. Загальна сума процентів становить: 5220 (пять тисяч двісті двадцять) гривень. Загальна сума боргу, заявлена позивачем у гривнях становить: 57420 (пятдесят сім тисяч чотириста двадцять) гривень, 52 200 +5220 =57 420,00 гривень.

Щодо вимог позивача стосовно нарахованого індексу інфляції: Згідно інформації, розміщеної на офіційному сайті "Урядовий курєр", показник індексу інфляції за період з січня 2018 року по березень 2018 року становила: грудень 2017 року - 101,0 %; січень 2018 року-101,5; лютий 2018 року - 100,9%; березень 2018 року -101,1%; квітень 2018 року - 100,8%; травень 2018 року- 100,6 %. Загальний індекс інфляції:105,4%. Сума боргу, що підлягає індексації, складає - 52 200 * 105,4% = 55 018,80 гривень. Таким чином, на думку позивача, інфляційні збитки за цей період (грудень 2017 - травень 2018 років) становить 55018,8 гривень - 52 200 гривень = 2818,80 (дві тисячі вісімсот вісімнадцять) гривень 80 копійок.

Розрахунок 3% річних, заявлений позивачем складає: Формула: С*3*Д:365:100, де С - сума заборгованості; Д - кількість днів прострочення. Сума заборгованості складає 52 200 гривень. Кількість днів прострочення з 2 грудня 2017 року по 13 червня 2018 року - 192 днів. 52 200*3*192:365: 100=823,75 грн.. Сума 3% річних, розрахована позивачем складає: 823 гривень 75 копійок.

З урахуванням 10%, інфляції, 3% річних, загальна сума боргу, заявлена позивачем, становить: 61062 гривень 55 копійок.

Відповідно до Договору про правову допомогу від 30 травня 2018 року позивач по справі ОСОБА_3 звернулася за правовою допомогою до фахівців у галузі права ФОП ОСОБА_2 і ФОП ОСОБА_5. Загальна сума наданих юридичних послуг відповідно до Акту приймання-передачі виконаних робіт складає 10 000 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на її користь, а також сплачений судовий збір у розмірі 704 гривні 80 коп. та 352 гривні 40 коп. за заяву про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 09 липня 2018 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за борговою розпискою прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, її розгляд ухвалено проводити у загальному позовному провадженні (а.с.23).

Представники позивача ОСОБА_1В та ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач до суду не з'явився, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, про що в матеріалах справи маються поштові повідомлення, які повернуті суду за закінченням встановленого строку зберігання. У встановлений судом строк відповідач без поважних причин не надав відзив на позов, відтак суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Суд, вислухавши представників позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, прийшов до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 2000 доларів США та зобов'язалася їх повернути до 01 грудня 2017 року, в договорі позики від 20.08.2017 року міститься підпис відповідача (а.с.13). ОСОБА_4 в порушення умов договору зазначений борг не повернула.

Стаття 1046 ЦК України передбачає, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

В даному випадку відповідно до вимог ст.1047 ЦК України договір позики повинен бути укладеним у письмовій формі.

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику.

Договір позики в письмовій формі може бути укладений як шляхом складання одного документа, так і шляхом обміну листами (ч.1 ст.207 ЦК). Відповідно до ч. 2 вказаної статті на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує укладений між сторонами правочин щодо передання позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своє суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Вказане підтверджується правовою позицією Верховного Суду України, викладеної в постановах від 08 червня 2016 року (справа №1103цс), від 12 квітня 2017 року (справа №442/8157/15-ц).

Аналогічний правовий висновок міститься і в постанові Верховною Суду України від 18 вересня 2013 року (№6-63цс13) та в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року (№6-50цс16).

Зокрема, Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 18 вересня 2013 року розглянув справу №6-63цс13, предметом якої був спір про стягнення боргу за договором позики. При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок про те, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Крім того, як вбачається з правової позиції, сформованої Верховним Судом України у постанові від 02.07.2014 року за наслідками розгляду справи №6-79цс14, відповідно до норм ст.ст. 1046,1047 ЦК України договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт утримання в борг (тобто із зобов'язанням повернення) певної грошової суми, так і дата її отримання.

Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо: він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п'ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_4 надала позивачу згоду про договір позики та отримання в борг грошей, а саме 2000 доларів США зі строком повернення до 01.12.2017 року, а отже сторони дотримались письмової форми договору.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст.533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Згідно ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушень, визначених змістом зобов'язання .

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок нарахованого індексу інфляції та 3% річних, суд вважає його належним чином проведеним та обгрунтованим, а саме: за період з січня 2018 року по березень 2018 року сума заборгованості по індексу інфляції за договором становить 2818,80 гривень. Сума 3% річних за період з 02.12.2017 по 13.06.2018 складає 823,75 гривень.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1ст. 2 ЦПК України).

Положеннями ч. 1 статі 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Слід також зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст.129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставина, на яку посилаються позивач, як на підставу для задоволення позову, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сума боргу за договором позики заборгованість яка складається з 52200,00 грн. основного боргу, 10% від суми в розмірі 5220 гривень, 3 % річних 823,75 грн та індексу інфляції в розмірі 2818,80 гривень.

Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Вказані витрати підтверджуються матеріалами справи, а саме попереднім (орієнтовним) розрахунком судових витрат-витрат на професійну правничу допомогу, договором про надання правової допомоги від 30.05.2018 року, додатком №1, та актом приймання-передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги від 30.05.2018 року (а.с.14-18), а тому витрати на професійну правничу допомогу належним чином обгрунтовані та підлягають задоволенню в сумі 10000,00 грн.. Крім того, в зв'язку із задоволенням позовних вимог в повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн. та 352,40 грн. за заявою про забезпечення позову.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.207,545,549,625,640,1046,1047,1049 ЦК України, ст.ст.12,76-81,141,259,263- 265,268,280-284 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за борговою розпискою - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНН НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, суму боргу за договором позики, відповідно до боргової розписки від 20.08.2017 року в розмірі 52200, 00 (п'ятдесят дві тисячи двісті) гривень, 10% від суми в розмірі 5220,00 (п'ять тисяч двісті двадцять) гривень; індексу інфляції в розмірі 2818,00 (дві тисячи вісімсот вісімнадцять) гривень 80 коп.; 3% річних в розмірі 823 (вісімсот двадцять три) гривні 75 копійок; а всього на загальну суму 61062 (шістдесят одна тисяча шістдесят дві) гривні 55 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНН НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 судовий збір - 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. за позовну заяву та судовий збір 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок за заяву про забезпечення позову.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНН НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 витрати на правову допомогу в сумі 10000 (десять тисяч) грн. 00 коп..

Арешт, накладений на домоволодіння загальною площею 31,8 кв.м., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, с.Вишневе, вул.Татарця, буд.135, що належить на праві приватної власності ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, частка власності 1/1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 - залишити без змін до виконання рішення суду в повному обсязі, якщо воно не буде скасовано та небере законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районий суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складений 16.01.2019 року.

Суддя Д.А. Кащук