Справа № 152/1190/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19 листопада 2019 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого Войнаровського І.В.

за участі:

секретаря Одудовського С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

у с т а н о в и в:

23 вересня 2019 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Зазначила, що вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 . ЇЇ батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

На цей час позивач навчається на 2 курсі денної платної форми навчання кафедри «Графічний дизайн» факультету дизайну у Львівській національній академії мистецтв.

Позивач навчається стаціонарно, а тому позбавлена можливості працювати. У зв?язку з цим, грошей на навчання не вистачає. Матеріальний стан позивача вкрай важкий.

У зв?язку з викладеним, просить стягувати з відповідача кошти на своє утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до 30 червня 2022 року, тобто до закінчення навчання але не більше ніж до досягнення двадцятитрьохрічного віку у випадку навчання.

У судове засідання позивач не з?явилась, однак 21 жовтня 2019 року подала до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримує та просить розглянути справу за її відсутності, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення (а.с. 19).

Відповідач у судове засідання не з?явився, однак 15 листопада 2019 року подав до суду заяву про визнання позову, просить суд розглянути справу за його відсутності (а.с. 27).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши подані документи, вивчивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши усі обставини на який грунтуються позовні вимоги, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Відповідач є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 7).

На даний час ОСОБА_1 досягла повноліття, проте продовжує навчання на другому курсі денної платної форми навчання кафедри «Графічний дизайн» факультету дизайну Львівської національної академії мистецтв, термін навчання з 01 вересня 2018 року по 30 червня 2022 року, що підтверджується довідкою учбового закладу від 09 вересня 2019 року № 19-218 (а.с. 9).

З довідки Виконавчого комітету Садковецької сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 04 вересня 2019 року № 371 зокрема вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 перебуває на повному утриманні своєї матерії ОСОБА_3 (а.с.10).

Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються статтями 199, 200 СК України, відповідно до яких якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За приписами ч. 1, 2 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Пунктом 2 Постанови пленуму Верховного суду України № 14 від 18 грудня 2009 року встановлено, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з?ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Отже, у зв`язку із визнанням позову (а.с. 27), з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, щомісячно, починаючи з 23 вересня 2019 року, тобто з часу пред`явлення позовної заяви до суду, відповідно до ст. 191 СК України і на період навчання, тобто до 30 червня 2022 року.

Разом із тим, у частині стягнення аліментів до досягнення позивачем двадцятитрирічного віку позов задоволенню не підлягає, оскільки термін її навчання закінчується 30 червня 2022 року.

Відтак, позов слід задовольнити лише частково.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить із наступного.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Окрім того, із відповідача на користь держави слід стягнути 768,40 грн судового збору.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 76-78, 81, 89, 137, 141, 247, 256-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, щомісячно, починаючи з 23 вересня 2019 року до 30 червня 2022 року, тобто до припинення навчання у Львівській національній академії мистецтв.

У іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Державного бюджету (стягувач Державна судова адміністрація України) отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача: 899998; рахунок отримувача: UA6026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Допустити негайне виконання рішення, в межах суми платежу за один місяць.

Згідно зі статтями 273, 354, 355 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Шаргородського районного

суду Вінницької області І.В. Войнаровський