Справа № 445/2172/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2019 року Золочівський районний суд Львівської області

в складі судді Сивака В. М.

з участю секретаря Захарчук Н.Я.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Сасівська сільська рада Золочівського району Львівської області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття її з реєстрації за місцем прописки,

ВСТАНОВИВ:

15.11.2018 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Сасівська сільська рада Золочівського району львівської області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття її з реєстрації за місцем прописки.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є власником житлового будинку №11а, який знаходиться по вул. Бродівська, в с. Сасів Золочівського району Львівської області. Відповідно до запису в будинкові книзі у вищезазначеному будинку зареєстрована внучка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка фактично з 2015 року в казаному будинку не проживає. Відповідач добровільно знятися із реєстраційного обліку не хоче, тому позивач змушена звертатись до суду із таким позовом.

В підготовче засідання позивач та представник позивача ОСОБА_3 не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали, просять задоволити.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, на адресу суду надала заяву, якою повідомила, що проти задоволення позову не заперечує, розгляд справи просить проводити у її відсутності.

Третя особа - Сасівська сільська рада Золочівського району Львівської області в судове засідання не з'явилися, подали лист в якому просять розгляд справи проводити без представника сільської ради.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

З врахуванням того, що сторони написали заяву про розгляд справи у їх відсутності, а відповідач позовні вимоги визнала, то суд дійшов до висновку про можливість розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, в підготовчому засіданні.

Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Судом установлено, що відповідно до ОСОБА_4 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, ОСОБА_1 є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: с. Сасів, вул. Бродівська, 11а Золочівського району Львівської області.

Відповідно до запису в будинковій книзі будинку, в будинку зареєстрована ОСОБА_2.

Згідно з акту обстеження умов проживання сім'ї ОСОБА_1 від 28.08.2018 року вбачається, ОСОБА_1 проживає у власному будинку в м. Сасів Золочівського району Львівської області з чоловіком. Її внучка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована, але з 2015 року постійно проживає в м. Івано-Франківськ, одружена, має дворічну дитину.

Згідно довідки Сасівської сільської ради Золочівського району Львівської області від 27.08.2018 року №522, вбачається, що ОСОБА_2 дійсно зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_3, але не проживає з 2015 року по даний час включно. Зі слів родичів гр. ОСОБА_2 постійно проживає разом із сім'єю в м. Івано-Франківськ.

Відповідно до ч. 1ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Згідно із ч. 1ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 391 ЦК України,власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

У пункті 39 ППВССУ від 07.02.2014 N 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" зазначено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина 1статті 405 ЦК). Таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК. Тому стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним застосовуються положення статті 405 ЦК. Відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом, і у цьому випадку положення статей 71,72 ЖК УРСР застосуванню не підлягають.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що дослідженими в судовому засіданні доказами повністю доведено, що відповідач протягом тривалого часу не проживає у спірному житловому будинку, не несе витрат, пов'язаних з утриманням житла, не встановлено прояву відповідачем інтересу до вказаного житла понад рік. А тому реєстрація відповідача порушує права позивача та створює останній певні незручності як власнику, остання позбавлена можливості у повній мірі розпоряджатися своєю власністю. Отже, вимоги позивача у частині визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим приміщення підлягають задоволенню.

У задоволенні вимоги про зняття відповідача з реєстрації у спірному будинку суд відмовляє, виходячи з наступного.

Порядок та умови зняття з реєстрації місця проживання визначені уст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», якою безпосередньо передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.

Отже, однією з підстав зняття особи з реєстрації є рішення суду про втрату права на користування житловим приміщенням, тобто, питання про зняття особи з реєстрації виникає в процесі виконання такого рішення суду, оскільки орган, який здійснює реєстрацію місця проживання та зняття з реєстрації при наявності такого рішення зобов'язаний зняти особу з реєстрації і лише у випадку відмови в цьому може виникнути спір.

Враховуючи те, що позивачем не доведено, що її права порушено чи будуть порушені у зв'язку з невиконанням даного рішення, тому вимога про зобов'язання зняти з реєстрації заявлена нею передчасно і на даний час відсутні підстави для її задоволення.

На підставі ст. 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 19, 81, 263-265, 273, 274-279, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком № 11а, який знаходиться по вул. Бродівська, в с. Сасів Золочівського району Львівської області.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя ОСОБА_4