Справа № 214/7234/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - судді Власенко М.Д.,

за участю секретаря Тузничої А.Р.,

відповідачки ОСОБА_1,

представника виконкому Саксаганської районної у місті ради ОСОБА_2,

представника виконкому Покровської районної у місті ради ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, треті особи: служби у справах дітей виконкомів Саксаганської та Покровської районних рад про визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 в якому просив суд визначити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, за місцем проживання його батька - ОСОБА_4, за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування вимог вказав, що з відповідачкою ОСОБА_1 (колишнє прізвище ОСОБА_4) перебували в зареєстрованому шлюбі з 02 березня 2012 року, який розірваний 18 жовтня 2016 року. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає з відповідачкою, та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який виявив бажання проживати разом з батьком. Примусове стягнення з позивача аліментів на утримання сина припинено за заявою відповідачки від 25 жовтня 2018 року. З початку навчального 2018 року син навчається в КЗШ № 68 поряд з місцем мешкання позивача на мкрн. Гірницькому у м. Кривому Розі. Позивачем створені належні умови для проживання, виховання та навчання сина. Позивач має стабільний дохід, вільний час для піклування та догляду за неповнолітнім сином, може задовольнити гармонійний розвиток його особистості в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Позивач вважає, що сину буде краще буде проживати саме з батьком, оскільки відповідачка створила нову сімю, проживає в квартирі свого чоловіка, з нею проживає їхня неповнолітня донька ОСОБА_6. Крім того, позивач не чинитиме жодних перешкод для спілкування матері із сином, готовий сприяти тому, щоб син через розлучення батьків не був позбавлений піклування матері.

10 грудня 2018 року з Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в провадження Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла вище вказана позовна заява.

13 грудня 2018 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням підготовчого засідання.

14 січня 2019 року розгляд підготовчого судового засідання відкладено у звязку з неявкою відповідачки.

14 лютого 2019 року розгляд підготовчого судового засідання відкладено за клопотанням відповідачки для надання часу для ознайомленням з матеріалами справи.

У підготовче судове засідання позивач та його представник не зявились, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомили.

Відповідачка в підготовчому судовому засідання позовні вимоги визнала, не заперечувала щодо проживання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, за місцем проживання його батька. Пояснила, що на час розгляду справи в суді вона зясувала думку дитини, син бажає жити з батьком, тому вона цьому перешкоджати не буде.

Представник третьої особи Саксаганської районної у місті ради у судовому засідання позовні вимоги ОСОБА_4 підтримала, не заперечують щодо визначення місця проживання малолітньої дитини разом з батьком ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1.

Представник третьої особи Покровської районної у місті ради у судовому засідання позовні вимоги ОСОБА_4 підтримала, не заперечують щодо визначення місця проживання малолітньої дитини разом з батьком ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У звязку з неявкою в судове засідання позивача та його представника, які повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засіданні не зявились, не повідомили суд про причини неявки, а також з урахуванням визнання позову відповідачем у підготовчому судовому засіданні, суд вважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні, з урахуванням наступних встановлених та підтверджених матеріалами справи обставин.

Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що сторони мають двох неповнолітніх дітей, сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції в Дніпропетровській області, актовий запис № 850 (а.с.9) та доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції в Дніпропетровській області, актовий запис № 444 (а.10).

Батьком дітей записаний ОСОБА_4, матір'ю ОСОБА_7 ( а.с.9,10).

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 02 березня 2012 року. Заочним рішенням Саксаганського районного суму м. Кривого Рогу від 07 вересня 2016 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_7) ОСОБА_8 розірвано ( а.с.7).

На час звернення позивача до суду із вказаним позовом відповідачка змінила прізвище з «Зенькевич» на «Лаврик» (а.с.67).

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання № 01.16-13/2-457 Виконавчого комітету Саксаганької районної у місті ради ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.16), власником квартири є позивач ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про право на спадщину від 15.12.2005 року (а.с.20-21).

Відповідно до акту, складеному мешканцями будинку № 22 за адресою: м. Кривий Ріг мкрн. Гірницький та затвердженому майстром дільниці 2/7 та начальником дільниці №2 ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС-КР», з 05 травня 2018 року, син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 спільно із батьком ОСОБА_4 (а.с.19).

Малолітній ОСОБА_5 навчається з вересня 2018 року в Криворізькій загальноосвітній школі 68 Саксаганського району м. Кривого Рогу, у 5-Б класі (а.с. 14), згідно характеристики, вихованням дитини на цей час займається батько, який завжди цікавиться навчанням і вихованням сина, його шкільним життям. відвідує батьківські збори, дослухається до порад класного керівника (а.с. 15).

Позивач ОСОБА_4 працює менеджером зовнішньо-економічної діяльності ТОВ «ЛВК «ПРОМГРУП» (а.с.24), за місцем мешкання характеризується позитивно (а.с.22-23), на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с.26).

Як встановлено судом та не заперечувалось сторонами по справі, з травня 2018 року малолітній син ОСОБА_9 проживає разом з позивачем.

20.11.2018 року виконком Саксаганської районної у місті ради направив на адресу позивача відповідь, з якої вбачається, що за наслідками розгляду заяви позивача про визначення місця проживання дитини з батьком, було викликано мати дитини - ОСОБА_1, яка повідомила, що не заперечує проти визначення місця проживання дитини з батьком.

Згідно повідомлення служби у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради №02.2-36/549 від 27.02.2019 року, між батьками ОСОБА_4 та ОСОБА_1 не існує спору щодо визначення місця проживання дитини, оскільки мати, ОСОБА_1 у письмових поясненнях повідомила, що не заперечує щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_5 з батьком. Станом на 27.02.2019 року з вищезазначеного питання ні до служби у справах дітей, ні до виконкому Саксаганської районної у місті ради звернень не надходило.

Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Частиною 1 ст. 150 СК України визначені головні напрями виховного процесу, який мав би зосереджуватися на основних суспільних цінностях повазі до інших людей, любові до членів своєї сім`ї, родини. Брак любові у дитячі роки це духовний дисбаланс на усе життя.

Згідно зі ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Права батьків щодо виховання дитини розцінюється як засіб виконання ними своїх обов`язків щодо неї.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини.

Відповідно до ч.3 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди що до того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Об'єднаних Націй 20 листопада 1959 року, яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України та ст.ст.2,8 ЦПК України, проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно вимог ст.8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч.3 ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 „Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України" роз'яснено, що суди, вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, мають виходити із рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей, повинні постановити рішення, яке відповідало б інтересам дітей.

При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, добровільне визнання відповідачкою позову, виходячи з інтересів малолітньої дитини, яка з жовтня 2018 року постійно мешкає з батьком, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визначення місця проживання дитини підлягають задоволенню. Крім того, суд зауважує, що мати дитини, у разі визначення місця проживання дитини з батьком, не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо порядку спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням.

Відповідно до вимог ст.ст.141,142 ЦПК України, враховуючи результат розгляду справи та визнання відповідачем позову під час підготовчого судового засідання, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при подачі даного позову, а також стягнути з відповідача на користь позивача суму судового збору в розмірі 352,40 гривень, сплачених ним під час подання позову до суду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись Декларацією прав дитини від 20 листопада 1959 року, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року,ст.15 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 1, 7, 18, 141,150,151,157,159 СК України, ст.ст. 141, 206, 247, 258, 259, 264, 265, 354, 355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_1, треті особи: служби у справах дітей виконкомів Саксаганської та Покровської районних рад про визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем проживання його батька ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2.

Повернути ОСОБА_4 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при подачі даного позову на підставі квитанції № НОМЕР_1 від 29.10.2018 року, що становить 352,40 (триста п'ятдесят дві гривні 40 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Позивач ОСОБА_4 зареєстрована та мешкає: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, мікрорайон ГірницькийАДРЕСА_3.

Відповідач ОСОБА_1 зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_4.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 04 березня 2019 року.

Суддя М.Д. Власенко