ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5013/19 Справа № 209/2173/17 Суддя у 1-й інстанції - Решетнік Т.О. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.

за участю секретаря - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 жовтня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" (на теперішній час Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк") до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2017 року ПАТ КБ "ПриватБанк" (на теперішній час АТ КБ "ПриватБанк")звернувся до суду першої інстанції з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 19.05.2008 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 12000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором, станом на 19.07.2017 року, відповідач має заборгованість у розмірі 33240,04 грн.

У зв`язку з чим, ПАТ КБ "ПриватБанк"(на теперішній час АТ КБ "ПриватБанк") просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором № б/н від 19.05.2008 року в розмірі 33240,04 грн., а також судові витрати по справі в розмірі 1600,00 грн.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 жовтня 2017 року позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" (на теперішній час АТ КБ "ПриватБанк") задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" (на теперішній час АТ КБ "ПриватБанк") заборгованість за кредитним договором № б/н від 19.05.2008 року, яка складається з: 13340,69 грн. - тіло кредиту; 8755,25 грн. - заборгованість за відсотками за користуванням кредитом; 9085,05 грн. - заборгованість за пенею, а всього становить 31180 гривень 99 копійок. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" (на теперішній час АТ КБ "ПриватБанк") судовий збір у розмірі 1500 грн. 80 коп., а також судові витрати, пов`язані з публікацією в пресі оголошень про виклик відповідача у сумі 126,00 гривень, а всього стягнути судових витрат у сумі 1626 гривень 80 копійок. В задоволенні решти позову відмовлено.

Не погодившись із таким рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" (на теперішній час АТ КБ "ПриватБанк").

В своїй апеляційній скарзі апелянт посилався на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та на неправильне застосування норм матеріального права, а також, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

АТ КБ "ПриватБанк" своїм правом, передбаченим положеннями ст. 360 ЦПК України щодо подання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , не скористався.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а рішення суду - скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" (на теперішній час АТ КБ "ПриватБанк") до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково; стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" (на теперішній час АТ КБ "ПриватБанк") заборгованість за кредитним договором № б/н від 19 травня 2008 року станом на 19 липня 2017 р. в розмірі 8 000 грн. 00 коп., що складається з тіла кредиту; стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПриватБанк" судовий збір в розмірі 385 грн. 12 коп.; в іншій частині позовних вимог - відмовити; стягнути з ПАТ КБ "ПриватБанк" (на теперішній час АТ КБ "ПриватБанк") на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 577 грн. 68 коп., виходячи за наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до ПАТ КБ "ПриватБанк" (на теперішній час АТ КБ "ПриватБанк") з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву №б/н від 19.05.2008 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 12000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, складає між ним та банком договір, що підтверджується копією заяви, копією довідки про умови кредитування, копією Умов та правил надання банківських послуг.

ПАТ КБ "ПриватБанк" (на теперішній час АТ КБ "ПриватБанк") свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав ОСОБА_1 кредит у зазначеному розмірі.

Встановлено, що ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, але належним чином він не виконував зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими платежами відповідно до умов договору, що відображено у розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором № б/н від 19.05.2008 року, та виписці по особовому рахунку. У зв`язку з чим ОСОБА_1 станом на 19.07.2017 року має заборгованість 33240,04 грн., яка складається з наступного: 13340,69 грн. - тіло кредиту; 8755,25 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 9085,05 грн. - заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована складова); 1559,05 - штраф (процентна складова).

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором у розмірі 31180,99 грн., яка складається з: 13340,69 грн. - тіло кредиту; 8755,25 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 9085,05 грн. - заборгованість за пенею.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення штрафу, суд першої інстанції, керуючись ст. 549 ЦК України, посилався на те, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Однак, колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції та вбачає правові підстави лише для часткового задоволення позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" (на теперішній час АТ КБ "ПриватБанк"), зокрема, щодо стягнення тіла заборгованості за кредитним договором №б/н від 19.05.2008 року в розмірі 8000,00 грн., з наступних підстав.

За правилами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 628 ЦК України, визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

За вимог ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частиною 1 та 2 ст. 639 ЦК України, визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Таким чином, відповідно до умов та правил надання банківських послуг визначено, що пам`ятка, тарифи, а також заява про приєднання до умов та правил становить укладений договір про надання банківських послуг.

В той же час, АТ КБ "ПриватБанк" не надано суду доказів оформлення та укладання між сторонами та відповідно отримання позичальником Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів банку, щоб в сукупності із заявою-анкетою свідчило б про укладений у належній формі договір між сторонами про надання банківських послуг.

Колегія суддів не може прийняти до уваги витяг з Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів банку як належний, допустимий та достатній доказ, оскільки матеріали справи не містять доказів, які підтверджують факт ознайомлення позичальника з усіма істотними умовами договору. Тобто, відсутність підпису відповідача на Умовах та правилах надання банківських послуг фактично надає можливість банку надавати умови в будь-якій редакції та стверджувати, що зазначені умови погоджені з відповідачем.

Таким чином, враховуючи той факт, що позивачем не долучено до позовної заяви Умов та правил про надання банківських послуг, які б містили підпис позичальника, колегія суддів приходить до висновку, що ПАТ КБ "ПриватБанк" (на теперішній час АТ КБ "ПриватБанк") не доведено, що під час підписання заяви-анкети позичальника відповідач був ознайомлений саме з тими Умовами та правилами надання банківських послуг, які надані позивачем до позову.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 22 березня 2017 року №6-2320цс16, постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 203/5497/13-ц (провадження №61-1391св18), постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19).

Умови та Правила надання банківських послуг не містять підпису ОСОБА_1 , а в Анкеті-заяві позичальника відсутня домовленість щодо сплати штрафів, в тому числі пені, за невиконання договору та щодо розміру відсотків, що позбавляє можливості встановити які саме умови обслуговування розумів відповідач, отримуючи платіжну картку із встановленим кредитним лімітом у сумі 8000,00 грн.

Водночас, в своїй апеляційній скарзі сам відповідач визнає факт отримання кредитних коштів в ПАТ КБ "ПриватБанк" (на теперішній час АТ КБ "ПриватБанк")в розмірі 8000,00 грн., проте заперечує факт ознайомлення його з тими Умовами та правилами надання банківських послуг, відповідно до яких позивачем було розраховано складові заборгованості.

Тож, враховуючи вищевикладене та правовий висновок, який міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19), колегія суддів вважає, що обґрунтованими та такими, що не заперечувались відповідачем є вимоги банку лише в частині стягнення тіла кредиту в розмірі 8000,00 грн., а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в цій частині.

Щодо позовних вимог про стягнення процентів, пені та штрафних санкцій, то в цій частині суд апеляційної інстанції вважає за необхідне відмовити ПАТ КБ "ПриватБанк" (на теперішній час АТ КБ "ПриватБанк")у задоволенні позовних вимог, оскільки надані до позовної заяви Умови та правила надання банківських послуг та Витяг з Тарифів банку не містять підпису позичальника щодо ознайомлення з ними.

Безпідставними є доводи апелянта про те, що позивачем пропущено строк позовної давності, з наступних підстав.

У відповідності до ст. 257 ЦК України, загальний строк позовної давності встановлюється тривалістю у три роки. Згідно до ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. У відповідності до ст. 256 ЦК України, визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст. 261 ЦК України).

За висновками Верховного Суду України про застосування ст. 257 ЦК України до правовідносин, у яких використовуються платіжні картки як спосіб надання/отримання кредитних коштів, викладеними у постановах № 6-14цс14 від 19.03.2014 року, 6-61 цс 14 від 18.06.2014 року, № 6-95цс14 від 17.09.2014 року, № 6-103цс14 від 24.09.2014 року, № 6-134цс14 від 01.10.2014 року, № 6-167цс14 від 12.11.2014 року за таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту у повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України).

Крім того, за змістом ч.1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново (ч.3 ст. 264 ЦК України).

Як вбачається з наявних в матеріалах справи розрахунків заборгованості, відповідач здійснював періодичні платежі по кредиту, останній самостійний платіж ним здійснено 06.10.2016 року в розмірі 1000,00 грн. Тобто, відповідачем було вчинено дії, які свідчать про визнання боргу та відповідно переривають перебіг позовної давності.

Оскільки ПАТ КБ "ПриватБанк" (на теперішній час АТ КБ "ПриватБанк") звернувся до суду 16.08.2017 року, колегія суддів приходить до висновку, що позивач звернувся у межах строку позовної давності.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог.

Водночас, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне вирішити питання щодо розподілу судових витрат та стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" (на теперішній час АТ КБ "ПриватБанк") судовий збір в розмірі 385 грн. 12 коп., а також стягнути з ПАТ КБ "ПриватБанк" (на теперішній час АТ КБ "ПриватБанк") на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 577 грн. 68 коп.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Заочне рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 жовтня 2017 року - скасувати.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" (на теперішній час Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк") до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" (на теперішній час Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк") заборгованість за кредитним договором № б/н від 19 травня 2008 року станом на 19 липня 2017 р. в розмірі 8 000 грн. 00 коп., що складається з тіла кредиту.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" (на теперішній час Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк") судовий збір в розмірі 385 грн. 12 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" (на теперішній час Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк") на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 577 грн. 68 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

О.В. Лаченкова