Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1954/18

14 січня 2019 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої судді Флоряк Д.В.,

секретаря Буратчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Надвірна справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки ,-

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА» звернулося до суду з позовом ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Свої вимоги мотивує тим, що 10 жовтня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в іноземній валюті у розмірі 12 000 доларів США, а позичальник зобовязався повернути наданий кредит у повному обсязі. Для забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором від 10 жовтня 2007 року було укладено Договір іпотеки, який посвідчено приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу ОСОБА_3 і зареєстрований в реєстрі за № 1654. Також 09 квітня 2008 року між Банком та Позичальником ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику кредит в іноземній валюті у розмірі 4 000 доларів США, а останній зобовязався повернути наданий кредит у повному обсязі. Для забезпечення виконання даного зобовязання між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено 09 квітня 2008 року Договір іпотеки, який посвідчений приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу ОСОБА_3 і зареєстрований в реєстрі за № 644. Відповідно до договорів іпотеки від 10.10.2007 року та від 09.04.2008 року предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: земельна ділянка, загальною площею 0,1549 га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що розташована за адресою: с. Лоєва Надвірнянського району Івано-Франківської області, кадастровий номер :01:001:0082. 02 грудня 2016 року між ПАТ «УкрСиббанк», яке є правонаступником АКІБ «УкрСиббанк» та ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНАКТИВ» було укладено Договір факторингу № 50/1, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитними договорами № від 10 жовтня 2007 року, №0 від 09 квітня 2008 року, укладеними між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1, перейшло до ТзОВ «ФК «ФІНАКТИВ». 12 грудня 2016 року між ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНАКТИВ» та ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА» було укладено Договір факторингу № 50/1-1, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитними договорами № НОМЕР_1 від 10 жовтня 2007 року, № 0 від 09 квітня 2008 року, укладеними між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1, перейшло до ТзОВ «ФК «Позика». 03 січня 2017 року між ТзОВ «ФІНАКТИВ» та ТзОВ «ФК «ПОЗИКА» було укладено Договір відступлення прав за договорами іпотеки № 1, відповідно до якого право вимоги за Договорами іпотеки перейшло до ТзОВ «ФК «ПОЗИКА». Таким чином, ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА» є єдиним власником всіх прав вимоги за вищезазначеними Кредитними та Іпотечними договорами, у тому числі прав на отримання всіх платежів, передбачених цими Договорами. Відповідачем ОСОБА_1 належним чином не виконувались обовязки щодо повернення кредитів, у звязку з чим Банк звернувся з позовом до суду про стягнення заборгованості. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 лютого 2013 року по справі № 0907/15868/2012 вирішено стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №0 від 10.10.2007 року у розмірі 14 741, 26 грн. доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 24.09.2012 року еквівалентно 117826, 90 грн. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13.032013 року по справі за №0907/15869/2012 вирішено стягнути заборгованість за кредитним договором №0 від 09 квітня 2008 року у розмірі 4 973, 15 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 24.09.2012 року еквівалентно 39 750, 38 грн. та пеню в розмірі 2 638, 34 грн. У звязку з непогашенням в повному обсязі заборгованості за Кредитним договором №0 від 10 жовтня 2007 року заборгованість перед ТзОВ «ФК «ПОЗИКА» складає 639,007, 86 грн., з них: заборгованість за основним боргом за кредитом 0,00 грн.; заборгованість простроченого основного боргу за кредитом -255062, 01 грн.; заборгованість за нарахованими процентами 8075, 65 грн.; заборгованість за простроченими процентами 375870, 20 грн., що підтверджується витягом з реєстру боржників до Договору факторингу №50/1-1 від 12 грудня 2016 року. А також у звязку з непогашенням в повному обсязі заборгованості за кредитним договором №0 від 09 квітня 2008 року заборгованість перед ТзОВ «ФК «ПОЗИКА» складає 228 801, 19 грн. з них: заборгованість за основним боргом за кредитом -0,00 грн., заборгованість простроченого основного боргу за кредитом -92375, 84 грн., заборгованість за нарахованими процентами 2945, 85 грн., заборгованість за простроченими процентами 133 479, 50 грн., що також підтверджується витягом з реєстру боржників до Договору факторингу № 50/1-1 від 12 грудня 2016 року. Таким чином, загальна сума заборгованості ОСОБА_1 перед ТзОВ «ФК «ПОЗИКА» складає 867 809, 05 грн. Тому у звязку з невиконанням ОСОБА_1 зобовязань за кредитними договорами вони змушені звернутися в суд з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, а також стягнення судових витрат по справі.

Представник позивача ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА» в судове засідання не зявився, однак від них поступила заява, в якій просять справу слухати у відсутність їхнього представника, позовні вимоги підтримують повністю, не заперечують проти заочного рішення суду.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлений завчасно і належним чином, як шляхом надсилання судових повісток, так і розміщення оголошення на сайті Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 21.12.2018 року, заяви про причини неявки чи слухання справи в його відсутність суду не подавав. Відзив на позов також не подавав.

За згоди представника позивача суд прийшов до висновку про ухвалення рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Як зазначено у ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору про надання споживчого кредиту № 0 від 10 жовтня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1, останній отримав кредит у розмірі 12 000 доларів США, що еквівалентно 60 600 грн. за курсом НБУ на день укладення Договору, тобто станом на 10.10.2007 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,90% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 09.10.2014 року. Відповідно до п. 1.2.2. Договору відповідач по справі ОСОБА_1 зобовязався повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку № 1 до Договору, але в будь-якому випадку не пізніше 09 жовтня 2014 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов Договору та/або згідно відповідної угоди сторін. ( а.с.6-11).

У забезпечення виконання зобов"язання між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем ОСОБА_1 10 жовтня 2007 року було укладено договір іпотеки, який посвідчений приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу ОСОБА_3 і зареєстрований в реєстрі за № 1654. Відповідно до договору іпотеки відповідач ОСОБА_1 передав під іпотеку нерухоме майно, а саме: земельну ділянку площею 0, 1549 га, яка розташована за адресою: с. Лоєва Надвірнянського району Івано-Франківської області і яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що належить останньому на праві приватної власності на підставі Державного акту серії ЯД № 831070 виданого 07.09.2007 року на підставі Договору купівлі-продажу посвідченого 17 серпня 2007 року приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за № Д-898.Кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0082. За домовленістю сторін вартість предмету іпотеки складає 102 263, 00 грн. ( а.с.12).

Крім того, 09 квітня 2008 року АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем по справі ОСОБА_1 було укладено ще один договір про надання споживчого кредиту № НОМЕР_2, відповідно до умов якого останній отримав кредит в іноземній валюті в розмірі 4000 доларів США, що еквівалентно 20 200 грн. за курсом НБУ на день укладення Договору, тобто станом на 09.04.2008 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 08.04.2015 року. Відповідно до п. 1.2.2. Договору відповідач по справі ОСОБА_1 зобовязався повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку № 1 до Договору, але в будь-якому випадку не пізніше 08 квітня 2015 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов Договору та/або згідно відповідної угоди сторін ( а.с.14-19).

Також у забезпечення виконання зобов"язання між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем ОСОБА_1 09 квітня 2008 року було укладено договір іпотеки, який посвідчений приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу ОСОБА_3 і зареєстрований в реєстрі за № 644. Відповідно до договору іпотеки відповідач ОСОБА_1 передав під іпотеку нерухоме майно, що є предметом іпотеки на підставі Іпотечного договору від 10 жовтня 2007 року, посвідченого ОСОБА_3,приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за №1655, а саме: земельну ділянку площею 0, 1549 га, яка розташована за адресою: с. Лоєва Надвірнянського району Івано-Франківської області і яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що належить останньому на праві приватної власності на підставі Державного акту серії ЯД № 831070 виданого 07.09.2007 року на підставі Договору купівлі-продажу посвідченого 17 серпня 2007 року приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за № Д-898.Кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0082. За домовленістю сторін вартість предмету іпотеки складає 116 756, 00 грн. ( а.с.20).

Судом встановлено, що відповідач по справі ОСОБА_1 свої зобовязання за кредитними договорами належним чином не виконує, у звязку з чим у нього виникла заборгованість.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 лютого 2013 року по справі № 0907/15868/2012 позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено та вирішено стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №0 від 10 жовтня 2007 року у розмірі 14 741, 26 грн. доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 24.09.2012 року еквівалентно 117826, 90 грн. ( а.с.50-51).

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 березня 2013 року по справі за №0907/15869/2012 позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено та вирішено стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №0 від 09 квітня 2008 року у розмірі 4 973, 15 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 24.09.2012 року еквівалентно 39 750, 38 грн. та пеню в розмірі 2 638, 34 грн. (а.с.52-53).

Також судом встановлено, що 02 грудня 2016 року між ПАТ «УкрСиббанк», яке є правонаступником АКІБ «УкрСиббанк» та ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНАКТИВ» було укладено Договір факторингу № 50/1, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитними договорами № НОМЕР_1 від 10 жовтня 2007 року та № 0 від 09 квітня 2008 року, укладеними між ПАТ «УкрСиббанк» та відповідачем ОСОБА_1, перейшло до «ФК «ФІНАКТИВ» ( а.с.22-28).

12 грудня 2016 року між ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНАКТИВ» та ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА» було укладено договір факторингу № 50/1-1, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитними договорами № НОМЕР_1 від 10 жовтня 2007 року та № 0 від 09 квітня 2008 року, укладеними між ПАТ «УкрСиббанк» та відповідачем ОСОБА_1 перейшло до ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА» ( а.с.37-40).

03 січня 2017 року між ТзОВ «ФК «ФІНАКТИВ» та ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА» було укладено Договір відступлення прав за договорами іпотеки, укладеними між ПАТ «УкрСиббанк» та відповідачем ОСОБА_1 перейшло до ТзОВ «Фінансова компанія «ПОЗИКА» ( а.с.43-44).

Таким чином, як встановлено судом, позивач по справі ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА» є єдиним власником всіх прав вимоги за вищевказаними кредитними та іпотечними договорами, в тому числі і всіх прав на отримання всіх платежів, передбачених цими договорами.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання.

Згідно Постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК).

В зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 своїх зобов'язань за кредитними договорами у нього виникла заборгованість в загальній сумі 867 809, 05 грн., яка складається :

а) за кредитним договором № 0 від 10 жовтня 2007 року в сумі 639 007, 86 грн., яка складається з наступного:

-0,00 грн. заборгованість за основним боргом за кредитом;

-255 062,01 грн. заборгованість простроченого основного боргу за кредитом;

-8075, 65 грн. заборгованість за нарахованими процентами;

-375 870,20 грн. заборгованість за простроченими процентами;

б) за кредитним договором № 0 від 09 квітня 2008 року в сумі 228 801,19 грн., яка складається з наступного:

-0,00 грн. заборгованість за основним боргом за кредитом;

-92 375, 84 грн. заборгованість простроченого основного боргу за кредитом;

-2 945, 85 грн. заборгованість за нарахованими процентами;

-133 479, 50 грн. заборгованість за простроченими процентами,

що підтверджується витягом з реєстру боржників до Договору факторингу №50/1-1 від 12 грудня 2016 року (а.с.26-27, 30-36).

Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за наведеними кредитними договорами, відповідачем суду не представлено.

Згідно статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцевітаку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Стаття 1049 ЦК України в свою чергу визначає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Також, слід зазначити, що статтями 525,526,527,530,625 ЦК України визначено що одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок; якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки (стаття 33 Закону України «Про іпотеку»).

Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки виникає з підстав, визначених статтею 12 Закону України «Про іпотеку», згідно якої в разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до п. 4.1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов"язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав. Оскільки вказане положення закону є оціночним, то суд має належним чином його мотивувати, співвставити обставини зі змістом цього поняття, визначитись, чи не суперечить його застосування загальному змісту та призначенню права, яким урегульовано конкретні відносини (зокрема, про право на першочергове задоволення вимог за рахунок предмета застави), та врахувати загальні засади цивільного законодавства: справедливість, добросовісність та розумність.

У разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем зобовязань за Кредитним договором Іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок Предмету іпотеки в повному обсязі переважно перед іншими кредиторами. У разі порушення Іпотекодавцем обовязків, встановлених Договором, Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобовязань за Кредитним договором, а у разі невиконання Іпотекодавцем цієї вимоги звернути стягнення на предмет іпотеки ( а.с.12-13).

Згідно частини 6 статті 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього.

Положеннями частини першої статті 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Кодексу; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Звертаючи стягнення на предмети іпотеки шляхом його продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, визначеною суб"єктом оціночної діяльності під час виконавчого провадження, суд стосовно початкової ціни предмета іпотеки для його подальшої реалізації, визначеної відповідно до частини шостої статті 38 Закону України «Про іпотеку», зазначає що, сторони визначили відповідно до пункту 1.2 Іпотечного Договору від 09.04.2008 року вартість предмета іпотеки 116756,00 гривень ( а.с.20-21).

Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного суду України від 22 березня 2017 року (справа № 6-2654цс16). Також суд виходить з правових позицій Верховного Суду України, викладених при розгляді справ № 6-2479цс15, № 6-61цс15, № 6-340цс15.

Відповідно до частини 2 статі 43 Закону України «Про іпотеку» початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки.

Таким чином суд прийшов до висновку, що позивач вправі був звернутись до суду з даними позовними вимогами та у відповідності до умов кредитного договору, норм ст.590 ЦК України, ст. 12, 28 Закону України „Про іпотеку" звернути стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду в рахунок погашення заборгованості в розмірі визначеної позивачем 867 809,05 грн.

Позивач направив відповідачу по справі ОСОБА_1 вимоги за № 5076 та № 5077 від 08.08.2018 року про усунення порушень умов кредитних договорів № 0 від 10.10.2007 року та № 0 від 09.04.2008 року та зазначив, що у випадку невиконання або неналежного виконання порушеного зобов"язання має право продати предмет іпотеки ( а.с.54,56).

Таким чином, зваживши у сукупності надані ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА» докази по справі, суд приходить до висновку, що боржник не виконує взятих на себе зобов'язань, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача також слід стягнути судові витрати по справі, повязані зі сплатою судового збору згідно платіжного доручення ( а.с.1).

На підставі ст.ст.16,526,530,590,591,598,599,629,1050,1054 ЦК України, ст. ст. 6,12, 33,35,39,40,41,43 Закону України «Про іпотеку», суд керуючись ст.ст.12,13,81,141, 247, 259, 263- 265, 268 ЦПК України , суд -

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальностю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА» - задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами № 0 від 10 жовтня 2007 року та № 0 від 09 квітня 2008 року у розмірі 867 809, 05 (вісімсот шістдесят сім тисяч вісімсот девять гривень пять копійок), з яких:

заборгованість за кредитним договором № 0 від 10 жовтня 2007 року в сумі 639 007, 86 грн., і яка складається з:

-0,00 грн. заборгованість за основним боргом за кредитом;

-255 062,01 грн. заборгованість простроченого основного боргу за кредитом;

-8075, 65 грн. заборгованість за нарахованими процентами;

-375 870,20 грн. заборгованість за простроченими процентами;

заборгованість за кредитним договором № 0 від 09 квітня 2008 року в сумі 228 801,19 грн., і яка складається з наступного:

-0,00 грн. заборгованість за основним боргом за кредитом;

-92 375, 84 грн. заборгованість простроченого основного боргу за кредитом;

-2 945, 85 грн. заборгованість за нарахованими процентами;

-133 479,50 грн. заборгованість за простроченими процентами,

звернути стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки, посвідченим 10 жовтня 2007 року приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрованим в реєстрі за № 1654; Договором іпотеки, посвідченим 09 квітня 2008 року приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрованим в реєстрі за № 644:

- земельну ділянку, яка розташована за адресою: с.Лоєва, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, загальною площею 0,1549 га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, яка належить ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1, ін. код НОМЕР_3) на праві приватної власності згідно Державного акту серії ЯД №831070, виданого 07.09.2007 року на підставі Договору купівлі-продажу посвідченого 17 серпня 2007 року приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за № Д-898. Кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0082

шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стягнути із ОСОБА_1 (ін. код НОМЕР_3) на користь Товариства з обмеженою відповідальностю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА» судовий збір в розмірі 1762, 00 ( тисяча сімсот шістдесят дві) гривні.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Надвірнянський районний суд.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Флоряк Д.В.