Ухвала

Іменем України

25 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 484/3111/18

провадження № 61-3310ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4, від імені якого діє адвокат Вуїв Оксана Вікторівна, на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 серпня 2018 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 29 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про визнання договору міни земельної ділянки недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання договору міни земельної ділянки недійсним.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 серпня 2018 року, залишеною без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 29 січня 2019 року, відкрито провадження у зазначеній справі та призначено підготовче судове засідання.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, від імені якого діє адвокат Вуїв О. В., посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 серпня 2018 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 29 січня 2019 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно із положеннями частини першої статті 400 ЦПК України, під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Однак, дослідивши матеріали касаційної скарги ОСОБА_4, від імені якого діє адвокат Вуїв О. В., Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з урахуванням наступного.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд у порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Апеляційний суд встановив, що ОСОБА_4, від імені якого діє адвокат ВуївО. В., звернувся із апеляційною скаргою на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 серпня 2018 року про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про визнання договору міни земельної ділянки недійсним, посилаючись на непідсудність спору Первомайському міськрайонному суду Миколаївської області.

Відповідно до частини першої статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно із частиною першою статті 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов'язані між собою позовні вимоги пред'явлені одночасно щодо декількох об'єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об'єкта, вартість якого є найвищою.

Апеляційний суд обґрунтовано зазначив, що позовні вимоги про визнання недійсним договору міни земельних ділянок безпосередньо стосуються долі нерухомого майна, тому при визначенні підсудності даного спору слід керуватися саме правилами виключної підсудності.

Оскільки договір, щодо дійсності якого виник спір, укладений стосовно нерухомого майна (двох земельних ділянок сільськогосподарського призначення), а місцезнаходження земельної ділянки, вартість якої є найвищою, - Первомайський район Миколаївської області, цей спір відповідно до вимог частини першої статті 30 ЦПК України підсудний Первомайському міськрайонному суду Миколаївської області і суд правомірно відкрив провадження у справі.

Апеляційний суд, застосувавши правильно положення статті 30 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про залишення без змін ухвали Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 серпня 2018 року про відкриття провадження у даній справі.

Враховуючи вищевикладене, правильне застосування норм права судом апеляційної інстанції є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Доводи касаційної скарги висновку суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись частиною другою статті 389, пунктом 5 частини другої, частинами четвертою і п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4, від імені якого діє адвокат Вуїв Оксана Вікторівна, на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 серпня 2018 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 29 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про визнання договору міни земельної ділянки недійсним відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Ю. В. Черняк

Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник