ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року

м. Харків

Справа №635/934/17

Провадження № 22-ц/818/5298/19

Харківський апеляційний суду складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Коваленко І.П.,

суддів: Овсяннікової А.І., Сащенко І.С.,

за участі секретаря: Дмитренко А.Ю.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

апелянт: ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 09 березня 2017 року в складі судді Панас Н.Л.,-

встановив:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 в якому просила визнати за нею право власності на земельну ділянку, яка розташована в АДРЕСА_1 відділення, 12, площею 0,0048 га із цільовим призначенням для колективного гаражного кооперативу, кадастровий номер № :03:021:0169, на якій розташоване нежитлове приміщення (гараж № 158,159).

Позов мотивований тим, що в лютому 2017 року ОСОБА_1 придбала нежитлову будівлю (гараж № НОМЕР_1 , 159) автогаражного кооперативу «Атлант-7», що розташований в селищі Циркуни Харківського району Харківської області, Кутузівське відділення, 12, про що свідчить витяг від 09.02.2017 р. № 79965156 з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Нежитлова будівля розташована на земельній ділянці, яка належить ОСОБА_2 , має кадастровий номер № :03:021:0169 та цільове призначення: 02.06 для колективного гаражного будівництва (витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 31.01.2017 р.).

Позивач у судове засідання не з`явилась, надала суду письмову заяву з проханням розглянути справу у її відсутність. Заявлені позовні вимоги підтримала і просила задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання також не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутність не надавала.

Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 09 березня 2017 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 , 159 з кадастровим номером № :03:021:0169 з призначенням для колективного гаражного будівництва, площею 0,0048 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , гаражний кооператив «Атлант АДРЕСА_2 ».

Не погодившись із зазначеним рішенням, ОСОБА_3 звернувся на це рішення з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить вказане заочне рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що заочним рішенням суду першої інстанції його було протиправно позбавлено права власності на земельну ділянку, яку було придбано у шлюбі і яка є спільною власністю з дружиною, чиї права також було порушено.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що у відділі Держгеокадастру у м. Харкові обліковується поземельна книга від 16.07.2012 року на земельну ділянку :03:021:0169. За договором купівлі-продажу від 05.06.2012 року №886, посвідченим приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Клопотовим С.Д., право власності на земельну ділянку перейшло до ОСОБА_3 . Документи, що вказують на припинення визнаного за апелянтом права власності відсутні. Тобто на день винесення судом оскаржуваного рішення, право власності на оспорювану земельну ділянку належало скаржнику.

Вказує, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, адже про розгляд справи щодо належного йому майна судом, рішенням якого було визнано право власності за ОСОБА_1 , його не було залучено до розгляду справи.

Зазначає, що факт набуття ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку ОСОБА_3 взагалі не мав був винесений на судовий розгляд, оскільки існує власник, у якого відсутні наміри відчуження оспорюваної земельної ділянки.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з`явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з доведеності наданих позивачем доказів.

Проте з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитись виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у лютому 2017 року ОСОБА_1 придбала нежитлову будівлю (гараж № НОМЕР_1 , 159) автогаражного кооперативу «Атлант-7», що розташований в с. Циркуни, Харківського району, Харківської області, відділення Кутузівка 12, про що свідчить витяг від 09.02.2017 року № 79965156 з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Нежитова будівля розташована на земельній ділянці, яка належить відповідачу, ОСОБА_2 має кадастровий номер :03:021:0169 та цільове призначення для колективно гаражного будівництва( витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 31.012017 року).

Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 05.06.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області, Данилевський К.І., що діяв від імені та в інтересах ОСОБА_2 , передав у власність ОСОБА_3 земельну ділянку, площею 0,0048 га (кадастровий номер :03:021:0169), розташовану на території Циркунівської сільської ради Харківської області, АГК «Атлант-7» , 158,159, цільове призначення земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу в межах від літ.А до літ.Б землі гр.. ОСОБА_4 (ділянка № НОМЕР_2 ), від літ.Б до В землі гр.. ОСОБА_5 (ділянка № НОМЕР_3 ), від літ.В до Г землі загального користування, від літ.Г до А землі гр.. ОСОБА_6 (ділянка №№156-157). (а.с.3-39).

Тобто, на час ухвалення оскаржуваного рішення суду, право власності на спірну земельну ділянку належало на підставі вищезазначеного договору купівлі-продажу ОСОБА_3

ОСОБА_3 до участі у справі не притягався, його думка стосовно заявлених вимог не з`ясовувалась.

Посилання позивачки на те, що даний договір не був внесений до Державного земельного кадастру, а також правомірність відкриття та існування поземельної книги від 16.07.2012 року, що є підставою для відмови у задоволені апеляційної скарги, колегією суддів не приймаються, оскільки не були предметом розгляду суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивачка пояснила, що відповідачку вона не знає, в судове засідання першої інстанції вона не з`являлась, а відповідачем зазначила її, виходячи із даних Державного реєстру.

Враховуючи, що у апеляційного суду відсутні повноваження про направлення справи на новий розгляд, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням у справі нового судового рішення про залишення позовних вимог ОСОБА_1 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 09 березня 2017 року скасувати.

Ухвалити нове, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку, на якій знаходиться нежитлова будівля залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текс постанови складено 17 грудня 2019 року.

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді - А.І. Овсяннікова

І.С. Сащенко