Ухвала

28 листопада 2019 року

м. Київ

справа №639/204/16-ц

провадження № 61-15485ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Тітова М. Ю. у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України», профспілкового комітету Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України», первинної профспілкової організації Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України», Харківської обласної організації профспілки працівників охорони здоров`я про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, компенсації за несвоєчасно проведений розрахунок в частині виплати заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 05 червня 2019 року у вищевказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 28 серпня 2019 року поновлено заявнику строк на касаційне оскарження постанови Харківського апеляційного суду від 05 червня 2019 року, відкрито касаційне провадження у справі та витребувано цивільну справу № 639/204/16-ц із суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 08 жовтня 2019 року виправлено описку, допущену у вступній та резолютивній частинах ухвали Верховного Суду від 28 серпня 2019 року, доповнивши перелік відповідачів у справі профспілковим комітетом Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України».

У листопаді 2019 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Тітова М. Ю., яка мотивована наявністю обставин, які викликають сумніви в неупередженості, об`єктивності та справедливості судді. Також ОСОБА_1 зазначає, що ухвалою судді Верховного Суду Тітова М. Ю. від 08 жовтня 2019 року про виправлення описки змінено ухвалу Верховного Суду від 28 серпня 2019 року, а не внесено у неї виправлення. На думку заявника, суддя-доповідачТітов М. Ю. здійснював правосуддя при постановленні вказаних ухвал нечесно.

Ухвалою Верховного Суду від 25 листопада 2019 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Тітова М. Ю. визнано необґрунтованою.

В ухвалі суду зроблено висновок, що зміст та доводи заяви ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Тітова М. Ю. від участі у розгляді справи не свідчать про наявність підстав, передбачених статтями 36, 37 ЦПК України для відводу судді, а зводяться до незгоди заявника із прийнятим суддею рішенням.

Відповідно до частин другої та третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

На виконання вимог частини третьої статті 40 ЦПК України заяву про відвід судді-доповідачаТітова М. Ю. передано судді Верховного Суду Литвиненко І. В. у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Білуха проти України», № 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року).

Верховний Суд, оцінюючи наявність обґрунтованих підстав для відводу щодо суб`єктивного критерію, дійшов переконання про відсутність підстави стверджувати, що суддя-доповідач Тітов М. Ю. виявляє особисту упередженість. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

За об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Той факт, що суддя-доповідач Верховного Суду Тітов М. Ю. прийняв ухвалу про виправлення описки у вступній та резолютивній частинах ухвали Верховного Суду від 28 серпня 2019 року, доповнивши перелік відповідачів у справі профспілковим комітетом Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І. І. Мечникова НАМН України», не є підставою для висновку про упередженість судді.

Із заяви ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Тітова М. Ю. вбачається, що в ній викладено незгоду зі змістом ухвали Верховного Суду від 08 жовтня 2019 року, що не свідчить про існування об`єктивно обґрунтованих обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді-доповідача Тітова М. Ю.

Отже, передбачені законом підстави для відводу судді відсутні, а тому заява про відвід не підлягає задоволенню.

У такому висновку Верховний Суд керується тим, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є порушенням права на справедливий суд, так само як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді. Проте у цій справі всі доводи заявників носять характер непідтверджених припущень, які не знайшли свого об`єктивного обґрунтування та розумного пояснення, що могли б бути добросовісно сприйняті та оцінені судом.

Суд оцінює обставини справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні.

Таким чином, незгода сторони з рішеннями суду, що прийняте в межах його повноважень, не може слугувати підставою для його відводу.

Керуючись статтями 36, 40 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді-доповідачаТітова Максима Юрійовича відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Литвиненко