Справа № 297/2071/18
09 січня 2019 року м. Берегове
Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:
головуючого Ільтьо І. І.,
при секретарі Куні О. І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Берегово цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності на нерухоме майно,
Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в Берегівський районний суд з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про припинення права власності на частку у спільному майні та визначення права власності на нерухоме майно. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що згідно рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 06.02.1996 року, ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності належить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: Закарпатська обл., Берегівський район с. Гать, вул. Головна, 32. Так, ОСОБА_1 належить 3/4 частини спірного будинку, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 1/8 частині.
Позивачі як співвласники будинку позбавлені будь-якої можливості використовувати його для власних потреб, оскільки відповідач будучи співвласником спірного будинку, не бере ніякої участі в його утриманні, так як у 1997 році виїхала до Угорщини, відтоді вона не проживає в ньому.
Зважаючи на вищевказані обставини, позивачі просять суд припинити право власності відповідача на належні їй 1/8 частку у житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Закарпатська обл., Берегівський район с. Гать, вул. Головна, 32 та визнання права власності за ОСОБА_1 на 13/16 частки та ОСОБА_2 на 3/16 частки в житловому будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, з метою реалізації їх права на безперешкодне використання належного їм майна.
Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не зявилися, однак подали заяву в якій просять розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання.
Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивачі посилалися, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного.
Статтею 355 Цивільного кодексу України визначено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Майно може належати особам на праві спільної часткової власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.
Згідно із ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Частиною 1 ст. 358 ЦК України визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.
Відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим, 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку в спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.
При цьому обов'язковими умовами для припинення права особи на частку в майні є наявність однієї з умов, визначених п.п. 1-3 частини 1 статті 365 ЦК України та умови, вказаної в п. 4 частини 1 цієї статті.
Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 02.07.2014р. у справі №6-68цс14, відповідно до статті 365 ЦК України, зокрема пункту 4 частини першої статті 365 ЦК України, право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.
Враховуючи викладене, оцінюючи наявні в матеріалах справи зазначені вище докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що спільне володіння і користування спірною квартирою є неможливим, відповідач є громадянином іншої держави, не проживає та не має наміру проживати в ній, припинення права власності відповідача на належну йому частку квартири не завдасть шкоди його інтересам, зважаючи на визнання ним предявленого позову та отримання грошової компенсації, тому наявні підстави для застосування до виниклих правовідносин положень ч. 1 ст. 365 ЦК України і задоволення предявленого позову у цій частині.
Наявність цієї умови дозволяє створити ефективний механізм охорони прав співвласників, право на частку яких припиняється, щодо гарантованого отримання вартості частки в разі ухвалення судового рішення. Адже на підставі цього рішення не тільки припиняється право, але й набувається право на частку іншим співвласником.
Отже, процедура внесення суми відшкодування вартості частини майна на депозит суду, з одного боку, є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв'язку з припиненням її права на частку у спільному майні, а з іншого боку, є технічною функцією щодо забезпечення виконання позивачем у справі своїх зобов'язань перед відповідачем.
Припинення права відповідача ОСОБА_3 на частку в спільному майні жодним чином не завдасть їй істотної шкоди, оскільки, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, вона за це отримає грошову компенсацію.
Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 3, 15, 16, 355-358, 365 Цивільного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81, 223, 247 ч. 2, 259, 263-265, 280-284, 285 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
Припинити право власності ОСОБА_3 Дюлівнина 1/8 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: Закарпатська обл., Берегівський р-н, с. Гать, вул. Головна, 32.
Визнати за ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, право власності на13/16 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: Закарпатська обл., Берегівський р-н, с. Гать, вул. Головна, 32.
Визнати за ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2, право власності на 3/16 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: Закарпатська обл., Берегівський р-н, с. Гать, вул. Головна, 32.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Суддя ОСОБА_5.