РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1976/19

28 листопада 2019 року

м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Левчук В.В.

секретар судового засідання Зберун К.Ф.

за участю:

позивача - не з`явився

відповідача - не з`явився

відповідача - не з`явився

третя особа - не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Костопільського районного суду Рівненської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №564/1976/19 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (м.Київ, вул.Авіаконструктора Ігоря Сікорського 8, поверх 6, офіс 32, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Костопільський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (м.Костопіль Рівненської області, вул. 1Травня 31) про зняття арешту з майна

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Костопільського районного суду Рівненської області з цивільним позовом до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Костопільський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про зняття арешту з майна.

Позовні вимоги мотивовані тим, що чоловік позивача - ОСОБА_3 на підставі договору дарування земельної ділянки від 21.12.2007 року набув у власність земельну ділянку за адресою АДРЕСА_3 площею 0,1000 га на підставі якого останній отримав державний акт на право власності на вказану земельну ділянку серії ЯД№989409 від 11.08.2008 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, а позивач, як спадкоємець, прийняла спадщину після смерті чоловіка. В процесі оформлення спадкових прав позивач дізналась, що 25.11.2010 року у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровано арешт на вказану земельну ділянку на підставі постанови Відділу ДВС Костопільського районного управління юстиції за прізвищем її попереднього власника ОСОБА_2 , хоча останній на той момент вже не був її власником. Вважає, що постанову про арешт майна державним виконавцем винесено без достатніх підстав, а через неявне обтяження порушено права позивача і остання не може реалізувати своє право на оформлення спадщини. Просить зняти арешт із земельної ділянки.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заперечує проти стягнення з останнього судового збору, не заперечує проти скасування арешту з майна.

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» подало до суду пояснення у яких заперечує проти задоволення позову. Свої заперечення мотивує тим, що на момент накладення арешту на майно відповідач не був стороною виконавчого провадження у межах якого накладався такий арешт, оскільки товариство отримало право вимоги до боржника ОСОБА_2 лише в 2015 році, коли уклало з попереднім стягувачем ПАТ «Укрсиббанк» 20.04.2015 року договір факторингу. Вважає, що не має бути відповідачем і просить відмовити у задоволенні позову.

Явку повноваженого представника в судове засідання Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» не забезпечило, про дату і час розгляду справи товариство повідомлялось вчасно та належним чином, подало суду клопотання про початок розгляду справи з початку, про результати судового засідання повідомити.

Відтак суд розцінює таке клопотання, як заявлене щодо розгляду справи без участі представника відповідача.

Третя особа не забезпечила явку повноважного представника в судове засідання, про дату і час судового засідання повідомлялась вчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Відповідно до ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, встановив наступне.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 подарував ОСОБА_3 земельну ділянку за адресою АДРЕСА_3 площею 0,1000 га, кадастровий номер :02:005:0120 з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Вказана обставина підтверджується договором дарування земельної ділянки від 21.12.2007 року, який посвідчений приватним нотаріусом Костопільського районного нотаріального округу Рівненської області 21.12.2007 року та зареєстрований в реєстрі за №7346.

11.08.2008 року ОСОБА_3 на підставі вказаного договору дарування отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №989409 на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_3 площею 0,10 га, кадастровий номер :02:005:0120 з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 22.10.2018 року Костопільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис про смерть №337.

На момент смерті ОСОБА_3 перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданим Спасівською сільською радою Здолбунівського району Рівненської області, актовий запис про шлюб №21 від 14.10.1978 року.

Відтак, відповідно до вимог ст.1261 Цивільного кодексу України, ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловіка ОСОБА_3 .

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №169212805 від 04.06.2019 року вбачається, що у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 25.11.2010 року за №10532249 внесено відомості про обтяження, а саме арешт нерухомого майна - земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою АДРЕСА_3 , кадастровий номер земельної ділянки :02:005:0120.

Відповідно до вказаної Інформації, підставою обтяження є Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження у виконавчому провадженні ВП №22385918 від 25.11.2010, боржником є ОСОБА_2 , обтяжувачем - відділ державної виконавчої служби Костопільського районного управління юстиції.

Листом Костопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 01.07.2019 ороку № 9220 ОСОБА_1 повідомлено, що виконавче провадження ВП №22385918 з примусового виконання виконавчого листа №2-337 виданого 05.11.2010 року Костопільським районним судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_2 в солідарному порядку 1583756,80 грн. в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору №0 від 27.11.2007 року завершено 30.01.2013 року на підставі п.8 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». Стягувачем за даним виконавчим провадження є ПАТ «Укрсиббанк» м.Рівне, вул.П.Полтави, 1.

Разом з тим судом встановлено, що 20.04.2015 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено Договір факторингу №18.

Відповідно до п.2.1, 2.2 вказаного Договору факторингу ПАТ «Укрсиббанк» уступив, а ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» прийняло права вимоги в розмірі заборгованості боржників перед ПАТ «Укрсиббанк», без права нарахування відсотків, комісій, неустойки, що передбачені умовами первинних договорів та визначені в Реєстрі Боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладення цього Договору.

Відповідно до п.589 Реєстру боржників до Договору факторингу №18 від 20.04.2015 року, одним з боржників являється ОСОБА_2 за кредитним договором №0 від 27.11.2007 року.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до частини першої ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За положеннями ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За змістом ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В силу ч.3, 5 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 відчужив для ОСОБА_3 за договором дарування земельну ділянку у АДРЕСА_3 , площею 0,10 га, кадастровий номер :02:005:0120 з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд і 11.08.2008 року ОСОБА_3 отримав Державний акт на право власності на вказану земельну ділянку.

Накладаючи 25.11.2010 року в межах виконавчого провадження ВП №22385918 арешт на вказану земельну ділянку та оголошуючи заборону її відчуження державний виконавець не переконався, що станом на 25.11.2010 року власником земельної ділянки у м . Костопіль АДРЕСА_3 ОСОБА_2 , як боржник, не являється.

Крім того, 30.01.2013 року, на підставі п.8 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» № N606-XIV, який діяв на вказану дату, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження ВП №22385918, повернуто стягувачу у з в`язку з тим, що коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, недостатньо для задоволення вимог стягувача-заставодержателя за виконавчим документом, на підставі якого звернуто стягнення на заставлене майно. Обтяження земельної ділянки у АДРЕСА_3 на момент завершення виконавчого провадження не скасоване.

Відтак, наявність обтяження у вигляді арешту нерухомого майна позбавляє позивача можливості реалізувати своє право, як спадкоємця, на оформлення права власності у порядку спадкування на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_3 площею 0,10 га, кадастровий номер :02:005:0120 з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка належала померлому ОСОБА_3 .

Водночас, за відсутності виконавчого провадження державний виконавець не в змозі самостійно скасувати наявне обтяження вказаної земельної ділянки.

Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Разом з тим, оскільки земельна ділянка за адресою АДРЕСА_3 в силу ч.5 ст.1268 ЦК України належить позивачу з моменту відкриття спадщини, як спадкоємцю після смерті її чоловіка ОСОБА_3 , то вимога про скасування арешту на вказану земельну ділянку не суперечить положенням ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» та передбаченим Цивільним кодексом України способам захисту цивільного права.

Суд також не приймає до уваги доводи відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» щодо відсутності підстав пред`являти вимоги до останнього та відсутності підстав для задоволення позову, оскільки відповідно до укладеного 20.04.2015 року Договору факторингу між ПАТ «Укрсиббанк» та відповідачем останнє набуло права вимоги в розмірі заборгованості боржників перед ПАТ «Укрсиббанк» за кредитними договорами, зокрема і щодо ОСОБА_2 , який був божником у виконавчому провадження у межах якого державним виконавцем було накладено арешт на земельну ділянку у АДРЕСА_3 і яка на той час йому вже не належала.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим суд враховує ту обставину, що ОСОБА_2 у даному випадку не вчиняв жодних дій, які б сприяли порушенню прав позивача, а так само відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» також жодним чином не сприяло порушенню прав позивача, а відтак витрати на судовий збірне підлягають стягненню з відповідачів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.49, 141, 223, 247, 280, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (м.Київ, вул.Авіаконструктора Ігоря Сікорського 8, поверх 6, офіс 32, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Костопільський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (м.Костопіль Рівненської області, вул. 1Травня 31) про зняття арешту з майна - задоволити.

Зняти арешт нерухомого майна - земельної ділянки з кадастровим номером :02:005:0120 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 10532249 від 25.11.2010 року, зареєстрований на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження відділу Державної виконавчої служби Костопільського районного управління юстиції від 25.11.2010 року у виконавчому провадженні ВП №22385918.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня проголошення.

У зв`язку із неявкою всіх учасників справи у судове засідання, яким завершився розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення - 28.11.2019.

СуддяВ. В. Левчук