Постанова

Іменем України

19 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 672/896/15-ц

провадження № 61-11959св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Городоцька місцева прокуратура Хмельницької області в інтересах держави в особі Сатанівської селищної ради об`єднаної територіальної громади в Городоцькому районі Хмельницької області,

відповідачі: Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 ,

третя особа - Городоцька районна державна адміністрація Хмельницької області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 15 травня 2019 року у складі колегії суддів: П`єнти І. В.,

Корніюк А. П., Талалай О. І.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У червні 2015 року Городоцька місцева прокуратура Хмельницької області в інтересах держави в особі Сатанівської селищної ради об`єднаної територіальної громади в Городоцькому районі Хмельницької області звернулася до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (далі - ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області), ОСОБА_1 , третя особа - Городоцька районна державна адміністрація Хмельницької області, про визнання незаконними та скасування наказів про виготовлення технічної документації щодо відведення земельної ділянки у власність і затвердження документації із землеустрою та передачу у приватну власність земельної ділянки, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку.

Позов обґрунтовано тим, що наказом Головного управління Держземагентства у Хмельницькій області (далі - ГУ Держземагентства у Хмельницькій області)

від 08 січня 2014 року ОСОБА_1 було надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки на території Іванковецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області за межами населених пунктів площею 2 га для ведення особистого селянського господарства.

Наказом ГУ Держземагентства у Хмельницькій області від 21 лютого 2014 року затверджено проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки у власність із земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства площею 2 га на території Іванковецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області та надано їй у власність вказану земельну ділянку.

01 квітня 2014 року реєстраційною службою Городоцького районного управління юстиції Хмельницької області за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на зазначену вище земельну ділянку.

Звертав увагу на те, що передача у власність земельної ділянки відбулась з порушенням вимог закону, оскільки спірна земельна ділянка знаходиться за межами сіл Іванківці та Кринцілів Городоцького району Хмельницької області, належить до земель сільськогосподарського призначення та була включена до земель резервного фонду сільської ради.

Згідно з листом Іванковецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області від 11 червня 2015 року ОСОБА_1 не була членом колективних сільськогосподарських товариств на території сільської ради, не зайнята у соціальній сфері сіл Іванківці та Кринцілів та не проживає на території сільської ради.

Крім того, на території зазначеної сільської ради проживають громадяни, які мають право на отримання земельних ділянок з резервного фонду, яке ними ще не було реалізовано.

Посилаючись на наведене, позивач просив визнати незаконними та скасувати накази ГУ Держземагентства у Хмельницькій області від 08 січня 2014 року та від 21 лютого 2014 року; скасувати реєстраційний запис від 01 квітня 2014 року, здійснений реєстраційною службою Городоцького районного управління юстиції про реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку за ОСОБА_1 .

Рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 21 червня

2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження належності спірної земельної ділянки, переданої у власність ОСОБА_1 , до резервного фонду Іванковецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 15 травня 2019 року апеляційну скаргу заступника прокурора Хмельницької області задоволено частково. Рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 21 червня 2016 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання незаконними та скасування наказів скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення. Визнано незаконним та скасовано наказ ГУ Держземагентства у Хмельницькій області від 08 січня 2014 року «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою». Визнано незаконним та скасовано наказ ГУ Держземагентства у Хмельницькій області

від 21 лютого 2014 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність». В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що спірна земельна ділянка виділена ОСОБА_1 за рахунок земель резервного фонду, право на одержання якої має лише певна категорія осіб, які пов`язані з даною сільською місцевістю роботою або постійним проживанням, однак, не мають права на паювання землі цих підприємств, установ та організацій. Оскільки ОСОБА_1 не була членом колективного сільськогосподарського товариства на території сільської ради, у соціальній сфері сіл Іванківці та Кринцілів Городоцького району Хмельницької області не зайнята, на території сільської ради не проживала і не проживає передача спірної земельної ділянки у власність відповідачу не відповідає вимогам закону.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги та інших учасників справи

У червні 2019 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Хмельницького апеляційного суду від 15 травня 2019 року, у якій просить скасувати судове рішення апеляційного в частині задоволення позовних вимог про визнання недійсними та скасування наказів та в цій частині залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Зазначала, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, яке було залишено без змін ухвалою апеляційного суду. Зазначене судове рішення суду апеляційної інстанції було скасовано Верховним Судом, а справа направлена на новий апеляційний розгляд виключно з підстав недостатньої мотивації висновків апеляційного суду. Тобто, Верховний Суд не вбачав підстав для скасування рішення суду першої інстанції. Разом з тим, у порушення вимог процесуального закону, Хмельницький апеляційний суд під час нового апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції скасував правильне по суті рішення суду першої інстанції.

Звертала увагу на те, що ключовим аргументом суду апеляційної інстанції, який суд вважав підставою для визнання недійсними та скасування оспорюваних прокурором наказів, є належність переданої у власність відповідачу земельної ділянки до земель резервного фонду, що підтверджено належними та допустимими доказами. Проте, докази, які містяться в матеріалах справи факт належності спірної земельної ділянки до земель резервного фонду спростовують, а не підтверджують, як помилково зазначено апеляційним судом.

Вказувала на те, що земельна ділянка, яка належить ОСОБА_1 на праві власності, була виділена та передана їй з дотримання вимог законодавства та ніколи не належала до земель резервного фонду, оскільки на картографічному плані Іванковецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області спірна земельна ділянка зображена значно нижче земельних ділянок, які входять до резервного фонду.

Зазначала, що матеріали справи взагалі не містять доказів належності спірної земельної ділянки до земель резервного фонду. Єдиним джерелом такої інформації є листи Іванковецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області та Держземагентства у Городоцького району Хмельницької області від 10 квітня

2015 року, які не можуть буди належним доказом на підтвердження позовних вимог прокурора, оскільки вони спростовуються іншими доказами, які містяться в матеріалах справи та не містять посилань на документи, які підтверджують особливий статус спірної земельної ділянки.

Апеляційний суд, ухвалюючи оскаржуване судове рішення, також не врахував висновків, викладених у рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 24 червня 2003 року в справі «Стретч проти Сполученого Королівства», у якому указано на необхідність додержання принципу «належного урядування» при втручанні держави в право особи на мирне володіння своїм майном.

У серпні 2019 року ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області подало відзив на касаційну скаргу, у якому зазначає що оскаржувана ОСОБА_1 постанова апеляційного суду є незаконною та необґрунтованою, а її висновки спростовуються доказами, що містяться в матеріалах справи.

Так, в матеріалах справи міститься копія рішення четвертої сесії Іванковецької сільської ради народних депутатів Городоцького району Хмельницької області

від 23 березня 1995 року № 16 «Про закріплення земель у колективну власність за КСП ім. Ватутіна», відповідно до якого землі, які закріплені за підприємством

згідно з планово-картографічними даними за 1995 рік, було передано у колективну власність Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Ватутіна

(далі - КСП ім. Ватутіна).

На підставі розпорядження Іванковецької сільської ради народних депутатів Городоцького району Хмельницької області від 23 травня 1995 року «Про створення комісії на визначення земель, що підлягають передачі у користування колективним сільськогосподарським підприємствам та кооперативам для передачі їм державних актів на землю» КСП ім. Ватутіна (його членам) було видано державний акт про право колективної власності на землю.

Відповідно до зазначеного державного акта про право колективної власності на землю, земельна ділянка, яка була передана у власність ОСОБА_1 не входила до складу земель колективної власності, що спростовує висновки, викладені в оскаржуваній відповідачем постанові апеляційного суду.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 10 липня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду

від 15 травня 2019 року, витребувано цивільну справу та надано строк на подання відзивів на касаційну скаргу.

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення апеляційного суду - без змін, оскільки його ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами встановлено, що рішенням Іванковецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області від 24 березня 1995 року № 16 «Про закріплення земель у колективну власність за КСП ім. Ватутіна» у колективну власність КСП ім. Ватутіна передано землі, які закріплені за підприємством згідно з планово-картографічними даними на 1995 рік.

Відповідно до державного акта на право колективної власності на землю

КСП ім. Ватутіна с. Іванківці Городоцького району Хмельницької області у колективну власність передано земельну ділянку площею 2 688,8 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі рішення Іванковецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області від 24 березня 1995 року.

Наказом ГУ Держземагентства у Хмельницькій області від 08 січня 2014 року надано дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність на території Іванковецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області, площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства.

Наказом ГУ Держземагентства у Хмельницькій області від 21 лютого 2014 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність із земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 , яка розташована за межами Іванковецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області; надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована за межами населених пунктів Іванковецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області.

01 квітня 2014 року реєстраційною службою Городоцького районного управління юстиції Хмельницької області зареєстровано за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства.

Нормативно-правове обґрунтування

За змістом положень статті 122 ЗК України вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки (частина друга статті 123 ЗК України).

Пунктом 7 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» визначено установити, що створюваний під час передачі земель у колективну власність резервний фонд використовується для передачі у приватну власність або надання у користування земельних ділянок переважно громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання.

З аналізу положень пункту 7 вищевказаного Указу Президента України слідує, що дана норма встановлює переважне право визначеної категорії громадян на отримання таких земель і не містить заборони надання земель іншим громадянам.

Відповідно до частини першої статті 60 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду справи судом першої інстанції) кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Зазначена норма процесуального закону узгоджується з частиною першою

статті 81 ЦПК України у чинній редакції.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Установивши, що ОСОБА_1 не відносяться до категорії осіб, яким надано право отримати у власність земельну ділянку із резервного фонду Іванковецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що при передачі у власність відповідача спірної земельної ділянки було порушено порядок такої передачі, що є підставою для визнання незаконними та скасування наказів ГУ Держземагентства у Хмельницькій області про надання дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою та про передачу у власність відповідача спірної земельної ділянки.

Доводи касаційної скарги про те, що матеріали справи не містять доказів належності спірної земельної ділянки до складу земель резервного фонду спростовуються наступним.

Відповідно до повідомлення відділу Держземагентства у Городоцькому районі Хмельницької області від 10 квітня 2015 року спірну земельну ділянку передано ОСОБА_1 у власність за рахунок земель резервного фонду.

Згідно з довідкою Іванковецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області від 10 квітня 2015 року до моменту передачі спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_1 , ця земельна ділянка була включена до земель резервного фонду сільської ради.

За змістом інформаційної довідки Іванковецької сільської ради Городоцького району Хмельницької області від 11 червня 2015 року ОСОБА_1 не була членом колективних сільськогосподарських товариств на території сільської ради, у соціальній сфері сіл Іванківці та Кринцілів Городоцького району Хмельницької області не зайнята, на території сільської ради не проживала та не проживає.

Згідно з інформаційною довідкою начальника архівного відділу Городоцької районної державної адміністрації Хмельницької області від 11 червня 2015 року ОСОБА_1 не була членом КСП «ім. Ватутіна» с. Іванківці Городоцького району Хмельницької області.

Зазначеним доказам в їх сукупності суд апеляційної інстанції надав належну правову оцінку, а переоцінка доказів знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Посилання ОСОБА_1 на те, що за змістом статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» від 24 червня 2003 року самі по собі допущені органами влади порушення при передачі майна у власність особи не можуть бути безумовною підставою для повернення цього майна державі, якщо вони не допущені внаслідок винної, протиправної поведінки самого набувача майна, є безпідставними, оскільки обставини справи «Стретч проти Сполученого Королівства» та справи, яка переглядається, істотно різняться, а тому висновки щодо справедливої рівноваги між інтересами суспільства і особи в кожній з цих справ не можуть бути тотожними, а висновок зазначене вище рішення ЄСПЛ не може бути безумовним прецедентом при розгляді справи, яка переглядається.

Посилання у касаційній скарзі на те, що ухвала Апеляційного суду Хмельницької області від 20 липня 2016 року була скасована Верховним Судом, а справа направлена на новий апеляційний розгляд лише з підстав недостатнього обґрунтування судового рішення, не заслуговують на увагу, оскільки у пункті 54 постанови Верховного Суду від 06 лютого 2019 року зазначено, що під час нового розгляду апеляційному суду необхідно об`єктивно дослідити наявні у справі докази, встановити всі обставини, необхідні для правильного вирішення спору, а також вирішити заявлені позивачем вимоги згідно з нормами законодавства.

Переглядаючи оскаржувану постанову Хмельницького апеляційного суду

від 15 травня 2019 року Верховний Суд дійшов висновку, що апеляційним судом дотримано вимоги частини п`ятої статті 411 ЦПК України, враховано висновки та мотиви з яких була скасована ухвала апеляційного суду, повно та всебічно встановлено фактичні обставини справи, надано оцінку доказам, які містяться в матеріалах з дотриманням вимог процесуального закону, правильно застосовано норми матеріального права, а тому підстави для скасування оскаржуваної постанови апеляційного суду відсутні.

Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, апостанова суду апеляційної інстанції - без змін із підстав, передбачених статтею 410 ЦПК України.

Керуючись статтями 409, 410 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Хмельницького апеляційного суду від 15 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак

Г. І. Усик