Справа № 186/9/19
Номер провадження № 2/0186/77/19
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 березня 2019 року м. Першотравенськ
Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі
головуючої судді: Кривошеї С.С.
при секретарі: Кравченко А.Г.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою,
ОСОБА_1 звернулась до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою.
З урахуванням уточнених 11 лютого 2019 року позовних вимог просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь суму боргу за розпискою в розмірі 27 260,00 грн., проценти за розпискою в розмірі 43 555,28 грн. та 3% річних від суми боргу в розмірі 1089,82 грн., а всього 71 905,10 грн., та судовий збір в розмірі 769,80 грн.
В обґрунтування позову зазначає, що 11 жовтня 2017 року вона уклала з ОСОБА_2 письмовий договір позики, відповідно до якого, передала відповідачу грошові кошти в сумі 1000 доларів США, з нарахуванням процентів у розмірі 10% щомісячно на залишок боргу, з умовою їх повернення через 10 місяців, тобто до 11 серпня 2018 року.
На підтвердження укладання вищезазначеного договору, ОСОБА_2 була написана розписка від 11 жовтня 2017 року, про отримання позики у розмірі 1000 доларів США.
В порушення укладеного договору позики відповідач не виконав узятих на себе зобов'язань, своєчасно борг не повернув.
Такі обставини змусили її звернутись до суду з позовною заявою.
У судове засідання позивачка ОСОБА_1 надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на сторінці Першотравенського міського суду Дніпропетровської області Офіційного веб-порталу «Судова влада України».
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи суд вважає встановленими наступні факти та обставини.
Судом встановлено, що між сторонами 11 жовтня 2017 року був укладений договір позики, згідно якого, ОСОБА_1 надала ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 1000 доларів США, а останній зобовязався повернути борг через 10 місяців з урахуванням процентів в розмірі 10%, які нараховуються щомісячно на залишок суми боргу.
Докази про сплату ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 будь-яких коштів по вищезазначеному договору позики на час постановлення рішення в матеріалах справи відсутні.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч. 2 ст. 1047 ЦК України).
Частиною 1 ст.1049 ЦК України передбачено, що за договором позики позичальник зобов'язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.
З матеріалів справи вбачається, що строк повернення позик згідно розписок від 11 жовтня 2017 року визначений, а саме 10 місяців, тобто до 10 серпня 2018 року включно.
Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов'язання, має містити умови отримання позичальником у борг із зобов'язанням її повернення та дати отримання коштів (Правова позиція ВСУ у справі №6-1967цс15).
Судом встановлено, що розписка від 11 жовтня 2017 року містить умови про отримання грошових коштів у борг, дату отримання коштів та зобов'язання їх повернути.
Отже, зазначена розписка є належним доказом, що підтверджує боргові зобов'язання, а правовідносини, які виникли між сторонами, є правовідносинами, що виникли з договору позики.
Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Після закінчення строків повернення сум боргу, тобто після 10 серпня 2018 року, відповідач борг не повернув, чим порушив умови договору. Таким чином, вимоги позивачки в даній частині позовних вимог є обґрунтованими.
Згідно зі статтею 524 ЦК України зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України.
Разом з тим частина друга статті 524 та частина друга статті 533 ЦК України допускають, що сторони можуть визначити в грошовому зобовязанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.
У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобовязанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-284цс17 від 01 березня 2017 року.
Згідно ч.2 ст.533 ЦК України якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Таким чином, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сума боргу за договором позики від 11 жовтня 2017 року в розмірі 26 820 грн. 60 коп.
В частині позовних вимог про стягнення нарахованих позивачем процентів суд зазначає наступне.
Згідно правового висновку ОСОБА_3 Верховного Суду, п.89-91 Постанови від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12/, за змістом статті 526, частини першої статті 530, статті 610 та частини першої статті 612 ЦК України для належного виконання зобов'язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов'язання є його порушенням.
Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.
Отже, враховуючи що строк користування позикою за договором від 11 жовтня 2017 року сплив 10 серпня 2018 року нарахування позивачем після цієї дати процентів є неправомірним, а тому у задоволені позовних вимог про стягнення процентів за період з 11 серпня 2018 року по 11 лютого 2019 року слід відмовити.
В частині позовних вимог про стягнення процентів за договором позики за період з 11 жовтня 2017 року по 10 серпня 2018 року, суд приходить до висновку, що вони підлягають задоволенню.
Так, розмір процентів у відповідності до договору позики нараховується у розмірі 10% щомісячно на залишок боргу.
Розрахунок проводиться за формулою: P = S x Oc : 100 x Q, де
Р розмір процентів;
Q кількість місяців користування коштами, тому
P = 1000,00 х 10 : 100 х 10 = 1000 доларів США, що еквівалентно 26 820,60 грн.
Тому з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сума процентів за користування позикою за період з 11 жовтня 2017 року по 10 серпня 2018 року в розмірі 1000 доларів США, що еквівалентно 26 820,60 грн.
Що ж стосується позовних вимог щодо стягнення з відповідача 3% річних за період з 11 жовтня 2017 року по 11 лютого 2019 року в розмірі 1089,82 грн., то вони підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу та 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.
Оскільки стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов'язання» книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов'язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов'язань.
Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3% річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника.
При обрахунку 3% річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні. 3% річних розраховуються з урахуванням простроченої суми, визначеної у відповідній валюті, помноженої на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання до дня ухвалення рішення, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році).
Дана правова позиція висловлена ОСОБА_3 Палатою Верховного Суду в постанові від 16 січня 2019 року справа № 373/2054/16-ц.
Отже, 3% річних розраховуються з урахуванням боргу у розмірі 1000,00 доларів США, помноженого на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання, а саме з 11 серпня 2018 року до дня ухвалення судового рішення, у даному випадку рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області, що становить 206 днів, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році).
Тобто 1000,00 доларів США х 206 день х 3 : 100 : 365 = 16,93 доларів США, що еквівалентно 454,07 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
На підставі викладеного, керуючись 12, 13, 258, 263, 264-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 524, 533, 610, 629, 1046, 1047, 1049 ЦК України, - суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, судовий збір в розмірі 579 (пятсот сімдесят девять) гривень 13 копійок.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана до Першотравенського міського суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області, а з дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: С.С. Кривошея.