РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/2847/19

25 листопада 2019 року м. Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя Олійник П. В.

з участю секретаря Рубельського О. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:
Позивачі звернулись до суду з позовною заявою, в якій просять визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що вони є співвласниками квартири АДРЕСА_2 . У квартирі, окрім них на даний момент зареєстрований відповідач ОСОБА_4 . Однак, останній у вказаному будинку не проживає, він є громадянином Російської Федерації і на даний час вже протягом трьох років проживає там. Вони як власники квартири мають намір оформити субсидію, а реєстрація в будинку відповідача позбавляє їх такої можливості, тому звернулись до суду з позовом про визнання ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Позивачі та представник позивачів ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, від останньої надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, повно, всебічно та неупереджено дослідивши матеріали справи та надані докази, приходить до наступного висновку.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Встановлено, що позивачі є співвласниками квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 19.11.2010 року та технічним паспортом від 13.10.2010 року.

Згідно довідки ОСББ Сидорова-Піонерська №49 відповідач ОСОБА_4 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що відповідач не проживає в квартирі позивачів протягом трьох років, а лише зареєстрований.

Позивачі просять захистити їх право, як власників квартири, шляхом зняття з реєстрації відповідача.

Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 150 ЖК України передбачене право громадян, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), користуватись ним для особистого проживання членів їх сімей і право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд, дарувати, продавати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

У спірних правовідносинах суд вважає за вірне застосувати норму ч. 2 ст. 405 ЦК України, згідно якої член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік.

Судом встановлено, що відповідач відсутній за місцем реєстрації протягом трьох років, він є громадянином Російської Федерації і на даний час проживає там.

Оцінивши вищенаведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що відповідач по справі, будучи зареєстрованим у спірній квартирі та в якій проживають та сплачують комунальні послуги позивачі, перешкоджає користуванню останнім належним їм майном через необхідність нести додаткові витрати по оплаті комунальних послуг.

Таким чином, в судовому засіданні повністю доведено обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги позивачів. Судом не встановлено обставин, які перешкоджали б визнанню ОСОБА_4 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_2 , а тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 317, 319,405 ЦК України, ст. 72, 150 ЖК України, ст. 81, 258, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач 1: ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 ; ІПН НОМЕР_1 .

Позивач 2: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 ; ІПН: НОМЕР_2 .

Позивач 3: ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 ; ІПН: НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_4 , АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлено 29 листопада 2019 року.

СуддяП. В. Олійник