Справа № 749/1368/18
Номер провадження 2/749/29/19
"15" січня 2019 р. м. Сновськ
Щорський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого судді - Шаповал З.О.
з участю секретаря Михалевич М.В.
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Сновськ цивільну справу №749/1368/18 за позовом ОСОБА_1 до Сновської територіальної громади в особі Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,-
В листопаді 2018 року позивач звернулась до суду з позовом до Сновської територіальної громади в особі Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.
Позовні вимоги мотивує тим, що 26.02.2016 року померла баба позивача ОСОБА_2, яка була зареєстрована на день смерті в АДРЕСА_1.
Після її смерті відкрилася спадщина за законом на земельну ділянку площею 2,31 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Гірської сільської ради Сновського району Чернігівської області.
Позивач як єдиний спадкоємець звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті баби. Відповідно до поданої заяви в нотаріальній конторі була заведена спадкова справа. Крім позивача інших спадкоємців не має. Нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв"язку з тим, що Державний акт на вищевказану земельну ділянки втрачено. В листопаді 2018 року була опублікована обява про втрату державного акту на земельну ділянку.
Позивач у підготовчому судовому засіданні відсутня, в позовній заяві просить розгляд справи провести без її участі.
Представник відповідача у підготовчому судовому засіданні відсутній, до суду надійшла заява відповідно до якої Сновська міська рада просить справу розглянути у відсутності їх представника. Проти задоволення позовних вимог не заперечують, позов визнають.
Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що 26.02.2016 року померла ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І ЕЛ № 268071 від 01.03.2016 року ( а.с. 5), яка була бабусею позивача ( а.с. 9,11).
Встановлено, що на момент смерті ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала одна в ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13).
За життя померлаОСОБА_2 мала у приватній власності земельну ділянку загальною площею 2,31 га, яка розташована на території Гірської сільської ради , що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ ЧН № 021740. ( а.с. 17).
Згідно спадкової справи № 52/2018, яка заведена до майна померлої 26.02.2016 року ОСОБА_2 встановлено, що 27.03.2018 року позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. 26.09.2018 року Позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. 26.09.2018 року державним нотаріусом Сновської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_3 винесена постанова про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку в зв`язку з неподанням документів необхідних для вчинення нотаріальної дії. З мотивів постанови вбачається, постанова прийнята в зв`язку з відсутністю у спадковій справі правовстановлюючого документу на спірну земельну ділянку (а.с.47-57).
Як встановлено у справі у Позивача відсутній оригінал належного правовстановлюючого документа на спірну земельну ділянки є тільки його копія (а.с.17). Дана обставина підтверджується оголошенням у ЗМІ «Промінь» від 09.11.2018 року де зазначено, що загублений державний акт серії ІІІ-ЧН № 021740 на право приватної власності на земелю на ім"я ОСОБА_2 вважати недійсним (а.с.18).
Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.10 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» (далі - постанова Пленуму № 7) згідно до ст. 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.
Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Відповідно до роз'яснень, що містяться у п. 23 постанови Пленуму № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.
У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
У справі встановлено, що внаслідок відсутності у позивачки правовстановлюючого документу на спірну земельну ділянку, обґрунтованої відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, позивач позбавлений можливості у позасудовому порядку визнати право на спадщину за законом.
Відповідно до Пленуму Вищого спеціалізованого суду від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», зокрема п.3.1 передбачено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку щляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також втрати им документа, який засвідчує його право власності (ст..392 ЦК).
Статею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об"єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Оскільки за життя спадкодавець набув права власності на земельну ділянку, то спадкоємемець також набуває право власності у порядку спадкування.
Як вбачається з позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.
При обставинах, коли у позивача відсутні інші способи захисту цивільних прав та інтересів, чим може бути визнання права відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, а визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб тому є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в наслідок чого визнання відповідачем позову слід прийняти і задовольнити позов.
Частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов у повному обсязі, тому 50% судового збору слід повернути позивачу з державного бюджету.
На підставі наведеного та керуючись ст.. ст..1225, 1297, 1218, 392, Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», та ст.ст. 12, 13, 81, 200, 206, 258, 259, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги - задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його (проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Щорський районний суд Чернігівської області.
Суддя З.О.Шаповал