Справа №752/3979/18
Провадження № 2/752/1355/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19.03.2019 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

за участю секретаря - Петрова Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, пов`язаної з виплатою страхового відшкодування в розмірі 920 гривень та судових витрат у справі.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 11.04.2017 р. між ПрАТ «СК «Уніка» та ОСОБА_2 був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту КАСКО № 370014/4600/0000116, предметом якого є страхування транспортного засобу «Subaru Forester « д.н. НОМЕР_1 .

27.10.2017 р. в м.Києві на пр-ті Гагаріна, 5/2 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу «Mitsubishi Lancer» д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .

Відповідно до постанови Дніпровського районного суду м.Києва від 12.12.2017 р. ОСОБА_1 був визнаний винним у настанні даної дорожньо-транспортної пригоди.

Внаслідок даної ДТП транспортному засобу марки «Subaru Forester» д.н. НОМЕР_1 завдано механічних пошкоджень.

Відповідно до рахунку ФОП ОСОБА_3 № 60 від 07.11.2017 р. вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля склала 2620 гривень.

Позивач посилається на те, що на виконання умов Договору страхування ПрАТ «СК «Уніка» здійснило виплату страхового відшкодування з врахуванням франшизи в розмірі 920 гривень.

Посилаючись на положення ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «про страхування» позивач просить стягнути з відповідача шкоду, пов`яз ану з виплатою страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу та судові витрати у справі.

На підставі положень ст.ст. 274-279 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході розгляду справи встановлено, що 11.04.2017 р. між ПрАТ «СК «Уніка» та ОСОБА_2 був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту КАСКО № 370014/4600/0000116, предметом якого є страхування транспортного засобу «Subaru Forester" д.н. НОМЕР_1 .

27.10.2017 р. в м.Києві на пр-ті Гагаріна, 5/2 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Subaru Forester» д.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та транспортного засобу «Mitsubishi Lancer» д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Відповідно до постанови Дніпровського районного суду м.Києва від 12.12.2017 р. ОСОБА_1 був визнаний винним у настанні даної дорожньо-транспортної пригоди.

Вина ОСОБА_1 у настанні дорожньо-транспортної пригоди не оспорюється сторонами, встановлена судовим рішенням і відповідно до положень ст.82 ЦПК України зазначені обставини не підлягають доказуванню.

Внаслідок даної ДТП транспортному засобу марки «Subaru Forester" д.н. НОМЕР_1 завдано механічних пошкоджень.

Відповідно до рахунку ФОП ОСОБА_3 № 60 від 07.11.2017 р. вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля склала 2620 гривень.

30.11.2017 р. Страховою компанією «Уніка» на підставі страхового акту № 00240904 здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 920 гривень.

Відповідно до ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за завдані збитки.

Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією.

Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 01.03.2013 р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).

Як закріплено ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов"язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Законом України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність.

Однак, як встановлено судом, на момент дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 27.10.2017 р., цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Mitsubishi Lancer» д.н. НОМЕР_2 не була застрахована.

На момент розгляду справи суду не надано доказів щодо виконання відповідачем свого обов`язку по відшкодуванню шкоду, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст.141 ЦПК України і вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати.

Керуючись ст.ст.12, 13, 183, 229, 265, 273, 274-279 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (, м.Київ, вул..Саксаганського, 70-а) матеріальну шкоду, пов`язану з виплатою страхового відшкодування в порядку суброгації в розмірі 920 гривень,судовий збір в сумі 1720 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з моменту його проголошення до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м.Києва.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення .

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: