Провадження № 22-ц/4808/1400/19
Головуючий у 1 інстанції Бабій О. М.
Суддя-доповідач Горейко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючої Горейко М.Д.

суддів: Василишин Л.В., Матківського Р.Й.

секретаря Бойчука Л.М.

з участю апелянта, його представника ОСОБА_1 , законного представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 , заінтересованої особи головного державного виконавця Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Раковецького М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою законного представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , заінтересовані особи: головний державний виконавець Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Раковецький Максим Сергійович та боржник ОСОБА_4 , про визнання неправомірною та скасування постанови про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні від 20 травня 2019 року, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Івано-Франківського міського суду, постановлену у складі судді Бабій О.М. 03 жовтня 2019 року в м. Івано-Франківську,

в с т а н о в и в:

20.06.2019 року законний представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернулася в суд з наведеною скаргою, в обґрунтування якої зазначила, що на виконанні в Івано-Франківському МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області перебуває виконавче провадження №43898832 з виконання виконавчого листа №0907/5844/2011, виданого Івано-Франківським міським судом 18.01.2013 року про зобов`язання ОСОБА_4 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_2 спільним коридором, сходовою кліткою та горищем в будинку АДРЕСА_1 Франківську шляхом передачі ключів від зовнішніх дверей до коридору та демонтажем металевої огорожі для доступу до спільного коридору та горища. 20.05.2019 року головний державний виконавець Раковецький М.С. прийняв постанову про призначення спеціаліста для участі у даному виконавчому провадженні. Однак, з даної постанови не зрозуміло, кого саме залучив виконавець спеціаліста чи експерта. Не вказані особисті дані, спеціалізація та інші відомості з реєстру атестованих експертів, тим більше враховуючи, що поставлені виконавцем питання належать до різних галузевих спеціальних знань. Незаконними є і самі питання, оскільки вони не пов`язані із з`ясуванням та роз`ясненням питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження, а зводяться до переоцінки рішення суду, на підставі якого видано виконавчий документ. Також, в оскаржуваній постанові державний виконавець попередив спеціаліста про кримінальну відповідальність, що не передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Посилаючись на наведене, просила визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Раковецького М.С. від 20.05.2019 року про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні №43898832.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 03 жовтня 2019 року скаргу законного представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 задоволено.

Визнано неправомірною та скасовано постанову головного державного виконавця Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Раковецького Максима Сергійовича від 20 травня 2019 року про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні №43898832.

Ухвала суду мотивована тим, що приймаючи постанову про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні, державний виконавець поставив експертам (спеціалістам) питання, які спрямовані на з`ясування питань, що вже були досліджені у судовому рішенні, на підставі якого видано виконавчий документ, що в свою чергу зводиться до переоцінки рішення суду, яке підлягає виконанню державним виконавцем. Державним виконавцем не наведено обставин, які б стали основою для висновку про необхідність залучення до виконавчого провадження експерта чи спеціаліста.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з`ясування судом обставин справи, неналежну оцінку доказів, порушення норм матеріального та процесуального права.

Зокрема вказує, що скарга на постанову головного державного виконавця Раковецького М.С. подана та підписана ОСОБА_3 , як представником ОСОБА_2 згідно нотаріально посвідченої довіреності від 17.10.2012 року. Однак, рішенням Івано-Франківського міського суду від 30.08.2018 року цивільну дієздатність ОСОБА_2 обмежено, а тому відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 248 ЦК України представництво за довіреністю припинилося. Оскільки ОСОБА_3 не має повноважень на представництво ОСОБА_2 на підставі вищевказаної довіреності, то суд повинен був залишити її скаргу без розгляду.

Також апелянт зазначає, що в судовому засіданні він неодноразово наголошував на тому, що на розгляді в Івано-Франківському міському суді перебуває справа про визнання виконавчого листа №0907/5844/2011 таким, що не підлягає виконанню, в тому числі з підстав відсутності об`єкту виконання. Придбані ним квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 -Франківську на підставі законно виданої та погодженої документації реконструйовані, в реєстр речових прав на нерухоме майно внесені відомості про його право власності за наслідками реконструкції житла, квартирі присвоєно загальний №1. Також він зазначав, що квартира АДРЕСА_4 , яка раніше була приватизована сім`єю ОСОБА_5 , розташовувалась на другому мансардному поверсі будинку та відмежована від квартири ОСОБА_2 глухою стіною. Через квартиру Рибаченків та його квартиру ніколи не було виходів на горище, що розташоване тільки над квартирою ОСОБА_2 , спільних комунікацій в його квартирі та квартирі ОСОБА_2 немає. З приводу відсутності об`єкту виконання виконавча служба склала акти від 29.01.2016 року та 20.09.2017 року і звернулась в суд за роз`ясненням, однак суд дані доводи та докази до уваги не взяв.

Поза увагою суду залишився і той факт, що в технічній документації ОСОБА_2 та в його свідоцтві про право власності на квартиру не значиться спільних приміщень з квартирами АДРЕСА_2 та АДРЕСА_4 . Його квартира є відокремленою та з іншим входом.

Крім того, апелянт вважав надуманим мотив суду, що підставою для скасування постанови державного виконавця про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні від 20.05.2019 року є нечіткість кого конкретно, експерта чи спеціаліста залучено до участі у виконавчому провадженні. Постанова державного виконавця спрямована до виконання Івано-Франківському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, спеціалісти якого акредитовані, як експерти, та мають фахові знання. Висновок установою надано саме за результатами експертного будівельно-технічного дослідження, а не за результатами проведення експертизи. Даний висновок підтверджує його доводи та є незалежним від волі будь-якої із сторін.

З наведених підстав просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовити.

Законний представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому доводи ОСОБА_4 заперечила. Зазначила, що такі доводи є безпідставними, необґрунтованими, такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції та не стосуються оскаржуваної постанови державного виконавця. Просила залишити апеляційну скаргу ОСОБА_4 без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Івано-Франківський МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області також подав відзив на апеляційну скаргу, однак в порушення ч. 4 ст. 360 ЦПК України до даного відзиву не додав докази надсилання (надання) копій відзиву іншим учасникам справи.

Цивільним процесуальним кодексом України не передбачено надання судом строку на усунення недоліків відзиву, а тому, оскільки відзив не відповідає вимогам ч. 4 ст. 360 ЦПК України, він не береться судом до уваги.

В засіданні апеляційного суду апелянт та його представник доводи апеляційної скарги підтримали з наведених у ній мотивів.

Представник заявника в судовому засіданні доводи апеляційної скарги заперечила з мотивів, наведених у її відзиві на апеляційну скаргу, просила залишити скаргу без задоволення. Зауважила, що оскаржувана нею, як законним представником обмежено дієздатного ОСОБА_2 , постанова про залучення у виконавчому провадженні, не зрозуміло кого експертів чи спеціалістів, прийнята державним виконавцем Раковецьким М.С. не з метою виконання рішення апеляційного суду, а з метою його невиконання. Державним виконавцем в 2016 та повторно в 2017 році складено акти про відсутність об`єкту виконання. Це при тому, що згідно виконавчого листа, виданого Івано-Франківським міським судом на виконання рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 18 грудня 2012 року, зобов`язано ОСОБА_4 , апелянта в даній справі, усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_2 спільними коридором, сходовою кліткою та горищем в будинку АДРЕСА_1 шляхом передачі ключів від зовнішніх дверей до коридору та демонтажем металевої решітки для доступу до спільного коридору та горища. Тому не зрозуміло якого спеціаліста треба залучити, щоб виконати рішення суду про передачу ключів від зовнішніх дверей та провести демонтаж металевої решітки.

Представник Івано-Франківського МВ ДВС в засіданні апеляційного суду вважав доводи апеляційної скарги обґрунтованими та пояснив, що з урахуванням відомостей в актах, складених виконавчою службою, про відсутність об`єкту виконання, а саме спільного коридору і горища, відповідно до положень ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень, ним з метою з`ясування та роз`яснення питань, що виникли під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, винесено постанову про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні. Спеціалістами Івано-Франківського відділення Київського НДІСЕ проведено експертне дослідження та зроблено відповідні висновки. Висновок експерта за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження долучений до матеріалів справи, відповідно до якого квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_5 , власниками яких відповідно є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , це окремі квартири, які не мають приміщень спільного користування, а саме коридору та зовнішніх дверей до нього, сходової клітки та горища, а також спільної металевої огорожі та решітки для доступу до горища.

Заслухавши доповідача, пояснення апелянта, його представника, представника скаржника, та представника заінтересованої особи ДВС, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно зі ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 18.01.2013 року Івано-Франківським міським судом на виконання рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 18.12.2012 року видано виконавчий лист №0907/5844/2011 року про зобов`язання ОСОБА_4 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_2 спільним коридором, сходовою кліткою та горищем в будинку АДРЕСА_1 шляхом передачі ключів від зовнішніх дверей до коридору та демонтажем металевої решітки для доступу до спільного коридору та горища (а.с. 5-6).

Виконавчий лист знаходиться на виконанні в Івано-Франківському МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області. Виконавчому провадженню присвоєно номер 43898832.

20.05.2019 року головним державним виконавцем Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Раковецьким М.С. прийнято постанову про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні (а.с. 4).

Державним виконавцем постановлено:

1. Призначити спеціалістів Івано-Франківського відділення Київського НДІСЕ у виконавчому провадженні.

2. Спеціалістам (експертам) надати звіт (висновок) з наступних питань:

2.1 Чи квартира АДРЕСА_6 , яка на праві власності належить ОСОБА_4 та квартира АДРЕСА_7 , яка на праві власності належить ОСОБА_2 є відокремленими житловими квартирами з облаштованими окремими входами до них з вулиці?

2.2 Чи квартира АДРЕСА_6 , яка на праві власності належить ОСОБА_4 та квартира будинку АДРЕСА_1 , яка на праві власної належить ОСОБА_2 поєднані між собою яким-небудь спільним коридором або сходовою кліткою?

2.3 Чи над квартирою АДРЕСА_7 , яка на праві власності належить ОСОБА_2 існує горище (горищний простір) і чи можливим є доступ до нього ззовні будинку через існуючий віконний проріз?

2.4 Чи у вказаному горищі (горищному просторі) облаштовано комунікації, що обслуговують спільно квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_7 ?

2.5 Чи горище (горищний простір), яке знаходиться над квартирою АДРЕСА_7 -Франківську відмежоване від приміщень мансардного поверху кварти АДРЕСА_2 цього ж будинку?

2.6 Чи реконструкція квартири АДРЕСА_6 -Франківську проведена її власником згідно проекту реконструкції квартири?

2.7 Чи земельна ділянка по АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 03.11.1995 року правомірно огороджена її власником?

2.8 Чи за наслідками огляду квартири АДРЕСА_8 до предмету виконання по виконавчому листу №0907/5844/2011 від 18.01.2013 року, щодо яких виникає зобов`язання виявлені у власників названих квартир:

- спільний коридор і спільні зовнішні двері до нього; спільна сходова клітка та

- спільне горище, спільна металева огорожа чи решітка для доступу у горище?

Також виконавцем попереджено спеціалістів про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку під час здійснення виконавчого провадження та роз`яснено про можливість оскарження даної постанови в порядку та строки визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 18 Закону встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно зі ст. 20 Закону для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна суб`єктів оціночної діяльності суб`єктів господарювання.

Експерт або спеціаліст зобов`язаний надати письмовий висновок, а суб`єкт оціночної діяльності суб`єкт господарювання - письмовий звіт з питань, що містяться в постанові, протягом 15 робочих днів з дня ознайомлення з постановою виконавця.

У відповідності до п. 8 Розділу ІІ Інструкції з примусового виконання рішень затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5 для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна (майнових прав) - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання, а також у разі потреби - перекладача.

У постанові про призначення експерта або спеціаліста, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, перекладача зазначаються питання, на які ці особи повинні надати письмовий висновок (звіт), або з якої мови слід здійснити переклад, або вид та характеристика майна, яке необхідно ідентифікувати, оцінити тощо, строки здійснення відповідних дій.

У постанові обов`язково зазначається попередження про відповідальність: експерту - за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків під час здійснення виконавчого провадження, надання завідомо неправдивого висновку під час здійснення виконавчого провадження; суб`єкту оціночної діяльності - суб`єкту господарювання (оцінювачу) - за недостовірну чи необ`єктивну оцінку майна; перекладачу - за здійснення завідомо неправильного перекладу під час виконавчого провадження, а також за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків під час виконавчого провадження.

З аналізу наведених положень слідує, що залучення експерта чи спеціаліста у виконавчому провадженні необхідне лише для з`ясування та роз`яснення питань, які виникають в ході виконання рішення і не можуть досліджувати питання, які вже вирішені в рішенні суду.

У тексті мотивувальної частини рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 18.12.2012 року зазначено: «як слідує із технічних характеристик, довідок та схем на спірний будинок, спільними для всіх трьох квартир залишалися такі допоміжні приміщення як горище, сходова клітка на горище та вхід на сходову клітку» (а.с. 18-20).

Тобто наявність у квартирах будинку АДРЕСА_1 на праві спільного користування таких допоміжних приміщень як горище, сходова клітка та вхід на сходову клітку, встановлено рішенням апеляційного суду, яке набрало законної сили, та на підставі якого видано виконавчий лист.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що приймаючи постанову про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні від 20.05.2019 року державний виконавець поставив питання експертам (спеціалістам), які спрямовані на з`ясування питань, що були вже досліджені у судовому рішенні, на підставі якого видано виконавчий документ, що у свою чергу зводиться до переоцінки рішення суду, яке підлягає виконанню державним виконавцем.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Так само, згідно ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.07.2004 у справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 у справі «Горнсбі проти Греції»).

Керуючись однією з аксіом цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», що означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права», суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що стягувач не може бути незаконно позбавлений закріпленого у Конституції України права на виконання рішення суду.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_3 не є належним представником ОСОБА_2 , у зв`язку з чим суд повинен був її скаргу, подану в інтересах останнього, залишити без розгляду, не беруться судом до уваги, оскільки такі суперечать матеріалам справи та нормам матеріального права.

Відповідно до рішення Івано-Франківського міського суду від 30 серпня 2018 року (а.с. 32) цивільну дієздатність ОСОБА_2 обмежено у зв`язку з його тривалим психічним розладом здоров`я, встановлено над ним піклування та призначено його піклувальником ОСОБА_3 .

В силу ч. 1 ст. 36, ч. 1 ст. 37 ЦК України суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Над фізичною особою, цивільна дієздатність якої обмежена, встановлюється піклування.

За змістом ст. 1 Закону України «Про психіатричну допомогу» законні представники це батьки (усиновителі), опікуни або інші особи, уповноважені законом представляти осіб, які страждають на психічні розлади.

З урахуванням наведених обставин та норм матеріального права, ОСОБА_3 як мама обмежено дієздатного ОСОБА_2 є його законним представником і може захищати його інтереси в суді.

Доводи апелянта, що поза увагою суду залишився той факт, що в технічній документації ОСОБА_2 і в його свідоцтві про право власності на квартиру не значиться спільних приміщень з квартирами АДРЕСА_2 та АДРЕСА_4 , що його квартира є відокремленою та з іншим входом, зводяться до переоцінки судового рішення апеляційного суду від 18 грудня 2012 року, на виконання якого видано виконавчий лист, і з приводу його виконання державним виконавцем прийнято оскаржувану постанову.

Посилання апелянта на те, що судом безпідставно не взяті до уваги його твердження, що на розгляді в Івано-Франківському міському суді перебуває справа про визнання виконавчого листа №0907/5844/2011 таким, що не підлягає виконанню, в тому числі з підстав відсутності об`єкту виконання та докази, що підтверджують вказану обставину, зокрема технічну документацію на придбані ним квартири № АДРЕСА_2 та АДРЕСА_4 , спростовуються мотивувальною частиною ухвали суду, в якій наведеним обставинам дано оцінку в сукупності зі встановленими обставинами справи.

Інші доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та не містять підстав для скасування або зміни судового рішення.

З огляду на викладене та з урахуванням положень ст. 375 ЦПК України, суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_4 слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського міського суду від 03 жовтня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуюча М.Д. Горейко

Судді: Л.В. Василишин

Р.Й. Матківський

Повний текст постанови складено 28 листопада 2019 року