Справа № 594/1614/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Зушман Г. І.

з участю секретаря Кушнір Т.І.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом про визнання за нею права власності, як за спадкоємцем за заповітом, на домоволодіння, розташоване в с.Гермаківка, вул.Д.Бігуна,25 Борщівського району Тернопільської області, що належало ОСОБА_3, яка померла 18 січня 2014 року, посилаючись на те, що при зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадщини на вказане майно їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на домоволодіння, виданих на імя спадкодавця. Вказала, що спірне домоволодіння станом на 15 квітня 1991 року відносилося до суспільної групи двір колгоспника. В ньому проживали її дідусь ОСОБА_4- голова двору та його дружина ОСОБА_5 і являлися власниками цього домоволодіння, однак не оформили правовстановлюючих документів. Спадкодавець ОСОБА_5 прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_4 Окрім того, нотаріусом їй було відмовлено також через виявлені розбіжності в документах, оскільки згідно повного витягу з ДРАЦС дружиною покійного ОСОБА_4 була ОСОБА_3, а у свідоцтві про смерть спадкодавець зазначена як ОСОБА_5.

Позивачка ОСОБА_1 в підготовче засідання не зявилася, в поданій суду письмовій заяві, просить задовольнити позовні вимоги та провести судове засідання за її відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради в підготовче засідання не зявився, від нього поступила письмова заява про визнання позову, в якій просить справу слухати за його відсутності.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши та оцінивши докази по справі суд встановив такі факти.

21 вересня 2018 року Борщівська державна нотаріальна контора листом №737/02-14 відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті 18 січня 2014 року ОСОБА_5, яке складається з 1/2 частини домоволодіння, що знаходиться в с.Гермаківка, вул.Дмитра Бігуна,25 Борщівського району Тернопільської області і що належали спадкодавцю особисто та 1/2 частини цього домоволодіння, що належала померлому 25 лютого 2001 року ОСОБА_4, спадкоємцем якого за законом була його дружина ОСОБА_5, яка прийняла спадщину у встановлений законом строк, але не оформила своїх спадкових прав, померла.

Нотаріусом також виявлено розбіжності у документах, оскільки згідно повного витягу з ДРАЦС дружиною покійного ОСОБА_4 була ОСОБА_3, а у свідоцтві про смерть спадкодавець зазначена як ОСОБА_5.

За даними Борщівської державної нотаріальної контори до майна померлої 18 січня 2014 року ОСОБА_5 заведено спадкову справу за №154/2016 на підставі заяви позивачки ОСОБА_1 про прийняття спадщини, що також підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №53390324 від 21 вересня 2019 року.

До майна померлого 25 лютого 2001 року ОСОБА_4 спадкова справа не заводилася, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №53390069 від 21 вересня 2019 року.

Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 24 червня 2016 року №8 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 уклали шлюб 26 листопада 1985 року, про що ОСОБА_2 сільською радою було складено актовий запис за №30. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_3.

Рішенням вісімнадцятої сесії двадцять першого скликання ОСОБА_2 сільської ради ОСОБА_3 передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,28 га, в тому числі 0, 25 га для обслуговування житлового будинку.

Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд, виготовленої КП Борщівське районне бюро технічної інвентаризації 14 березня 2018 року, інвентаризаційна вартість домоволодіння, розташованого в с.Гермаківка, вул.Дмитра Бігуна,25 Борщівського району Тернопільської області становить 35282,00 грн. Житловий будинок побудовано у 1925 році, господарські будівлі та прибудови побудовано у 1932-1991 роках.

За даними погосподарських книг с.Гермаківка Борщівського району за 1991-1995 роки та довідки ОСОБА_2 сільської ради від 20 лютого 2018 року №444, двір, що знаходиться по вул.Дмитра Бігуна,25 с.Гермаківка Борщівського району Тернопільської області, і, у якому проживали та були зареєстровані ОСОБА_3 голова двору та її чоловік ОСОБА_4, відносився до категорії колгоспних дворів. Станом на 15 квітня 1991 року ці ж члени колгоспного двору є такими, що не втратили права на частку в колгоспному дворі.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.95 № 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Отже, членам колгоспного двору - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належало право власності на спірне будинковолодіння по 1/2 частині кожному, однак, у визначеному законом порядку, померлі за життя, не оформили своє право власності на належну їм частину будинковолодіння. Крім того встановлено, що після смерті ОСОБА_4 його дружина ОСОБА_6, яка прийняла спадщину, фактично набула право власності на ціле спірне будинковолодіння.

25 лютого 2001 року в с.Гермаківка Борщівського району Тернопільської області помер ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть серії І-ИД №227579, повторно видане 09 серпня 2017 року Борщівським районним відділом ДРАЦС ГТУ юстиції у Тернопільській області).

18 січня 2014 року в с.Гермаківка Борщівського району Тернопільської області померла ОСОБА_5, що стверджено копією свідоцтва про смерть серії І-ИД № 164283, виданого 20 січня 2014 року ОСОБА_2 сільською радою Борщівського району Тернопільської області.

Згідно заповіту, посвідченого 23 серпня 2012 року секретарем Гермаківської сільської ради, ОСОБА_5 все, належне їй на день смерті майно заповіла ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судом встановлено, що особа, зазначена у заповіті, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та позивачка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 одна і таж особа, оскільки позивачка змінила дошлюбне прізвище ОСОБА_7 на прізвище чоловіка ОСОБА_1, уклавши 22 серпня 2014 року шлюб з ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про народження позивачки №328506 та свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ИД №108060.

Що стосується зазначення по-різному прізвища спадкодавця у документах: ОСОБА_5 і ОСОБА_6, то судом встановлено те, що це одна і таж сама особа, однак такі розбіжності допущені посадовими особами у звязку з тим, що спадкодавець при укладенні шлюбу в органах РАЦСУ змінила дівоче прізвище ОСОБА_5 на прізвище чоловіка ОСОБА_6, проте не зареєструвала такі зміни у встановленому законом порядку.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, до складу якої, окрім іншого входить Ѕ частина домоволодіння, розташованого в с.Гермаківка вул.Дмитра Бігуна,25 Борщівського району Тернопільської області, належної їй особисто, та Ѕ частина цього ж домоволодіння, що належала померлому 25 лютого 2001 року ОСОБА_4, спадкоємцем якого за законом була його дружина ОСОБА_5, яка спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав, померла.

Рішенням Борщівського районного суду від 21 вересня 2016 року в справі №594/870/16-ц задоволено позовні вимоги ОСОБА_9 та визначено їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5 на строк два місяці з дня вступу рішення в законну силу.

Інших спадкоємців, які б заявили своє право на спадкове майно померлої ОСОБА_5 немає.

Відповідно до ст.ст.1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, позов ним визнано, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, підставними, грунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню в повному обємі.

На підставі ст.ст. 16, 25, 26, 200, 376, 392, 1218, 1223, 1233-1235 ЦК України, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141,200, 206, 263, 265, п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, жителькою с.Гермаківка Борщівського району Тернопільської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, як за спадкоємцем за заповітом, право власності на домоволодіння, розташоване в с.Гермаківка, вул.Дмитра Бігуна,25 Борщівського району Тернопільської області, що належало померлій 18 січня 2014 року ОСОБА_5.

Судові витрати по справі покласти на сторони в тій частині, в якій вони їх понесли.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги через Борщівський районний суд Тернопільської області до Тернопільського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 28 лютого 2019 року.

Головуючий