Справа № 279/4356/18
Провадження № 2/279/196/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" січня 2019 р.

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Шульги О.М., з секретарем Башинською Н.М., розглянувши в підготовчому засіданні в приміщенні суду в м.Коростені цивільну справу №279/4356/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що з 04.06.2014 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Одруження з відповідачем виявилось невдалим, оскільки між ними постійно виникають непорозуміння і сварки, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Подальше життя з відповідачем вважає неможливим, тому просить шлюб розірвати. Спору щодо місця проживання дитини між ними не існує.

В підготовче засідання сторони не зявилися. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримує і просить їх задоволити. Відповідач в наданій суду заяві зазначив, що позов визнає, що відповідно до статті 200 ЦПК України, надає суду підстави для ухвалення рішення.

У звязку з наведеним, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 04.06.2014 року, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коростеню реєстраційної служби Коростенського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 203. Від подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Причиною розірвання шлюбу є втрата кохання та взаємопорозуміння, внаслідок чого позивач не бажає в подальшому підтримувати з відповідачем подружніх та сімейних стосунків.

За визначенням ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.

Відповідно до ч. 1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Аналогічне положення закріплено в ст.24 Сімейного кодексу України.

Положеннями ч. ч. 3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, у тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача.

Спір про визначення місця проживання неповнолітньої дитини сторонами не порушувався.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 19, 200, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 104, 110-112, 113, 115 Сімейного кодексу України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Кучинська) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянами України, укладений ними 04.06.2014 року, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коростеню реєстраційної служби Коростенського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 203.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1, як особу, що змінила прізвище під час державної реєстрації шлюбу, і надалі іменувати цим прізвищем.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня його вручення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач ОСОБА_1, місце проживання: 11500, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач ОСОБА_2, місце проживання: 11500, АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2.

Суддя: