У х в а л а

25 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 446/1098/17

провадження № 61-20438ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - на рішення Кам?янка-Бузького районного суду Львівської області від 10 жовтня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 01 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до громадської організації «Кам`янка-Бузьке районне товариство мисливців і рибалок «ТМР Крижень» та голови громадської організації «Кам`янка-Бузьке районне товариство мисливців і рибалок «ТМР Крижень» ОСОБА_5, третя особа - відділ державної реєстрації друкованих засобів масової інформації та громадських формувань управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про визнання рішень протиправними та їх скасування,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до громадської організації «Кам`янка-Бузьке районне товариство мисливців і рибалок ТМР «Крижень» (далі - ГО «Кам`янка-Бузьке районне товариство мисливців і рибалок ТМР «Крижень») та її голови про визнання рішень протиправними та їх скасування.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 29 березня 2005 року було зареєстровано ГО «Кам`янка-Бузьке районне товариство мисливців і рибалок ТМР «Крижень», станом на листопад 2016 року у цій організації сформовано структуру органів управління як загальні збори або конференція, керівник ГО «Кам`янка-Бузьке районне товариство мисливців і рибалок ТМР «Крижень» Піско Б . Й., заступник голови Стаднюк В. В., рада ГО «Кам`янка-Бузьке районне товариство мисливців і рибалок ТМР «Крижень» складається із 20 членів, ревізійної комісії та низових колективів як первинних осередків організації.

У зв`язку із певними фінансовими порушеннями та виділенням у приватну власність земельної ділянки, яка належала ГО «Кам`янка-Бузьке районне товариство мисливців і рибалок ТМР «Крижень», 26 листопада 2016 року відбулася позачергова конференція ТМР «Крижень», на якій вирішувалися питання про внесення змін до статуту та звіту ревізійної комісії ГО «Кам`янка-Бузьке районне товариство мисливців і рибалок ТМР «Крижень». Під час розгляду цих питань, членами ГО «Кам`янка-Бузьке районне товариство мисливців і рибалок ТМР «Крижень» було запропоновано поставити на обговорення питання про висловлення недовіри голові ГО «Кам`янка-Бузьке районне товариство мисливців і рибалок ТМР «Крижень» ОСОБА_5 й було проголосовано проти нього, у зв`язку з чим ОСОБА_5 вирішили звільнити із займаної посади. Однак, таке рішення позачергової конференції ОСОБА_5 не зареєстрував належним чином, обґрунтовуючи рішення невідповідністю поданих документів вимогам чинного законодавства. Тому виникла необхідність у повторному проведенні загальних зборів чи конференції. ОСОБА_1 зазначав, що станом на 26 листопада 2016 року загальна кількість членів товариства становила 305 осіб, станом на 01 квітня 2017 року - 327 осіб.

На загальних зборах 18 червня 2017 року, що були призначені головою ГО «Кам`янка-Бузьке районне товариство мисливців і рибалок ТМР «Крижень» кількість членів товариства становила 417 осіб, присутніми були 242 особи.

Разом з цим вважає, що кількість членів ГО «Кам`янка-Бузьке районне товариство мисливців і рибалок ТМР «Крижень» зросла на 90 чоловік, прийняття нових членів до ГО «Кам`янка-Бузьке районне товариство мисливців і рибалок ТМР «Крижень» відбулося з порушенням вимог статуту, тобто не загальними зборами, а головою ГО «Кам`янка-Бузьке районне товариство мисливців і рибалок ТМР «Крижень», що є порушенням прав інших учасників.

Крім того, на позачергових зборах 18 червня 2017 року на порядок денний було винесено питання про затвердження проекту статуту ГО «Кам`янка-Бузьке районне товариство мисливців і рибалок ТМР «Крижень», який запропонував ОСОБА_5 , й за таке рішення проголосувало 120 осіб з усіх присутніх на зборах, тобто менше 3/4 від загальної кількості присутніх осіб, отже таке рішення не було прийнято.

Після цього було запропоновано внести на розгляд питання про недовіру голові ГО «Кам`янка-Бузьке районне товариство мисливців і рибалок ТМР «Крижень», однак рішення не було прийнято у зв`язку з недостатньою кількістю голосів і голова товариства запропонував закрити загальні збори та провести конференцію на інший час.

Крім того, на порядок денний загальних зборів 18 червня 2017 року було винесено питання про виключення з числа ГО «Кам`янка-Бузьке районне товариство мисливців і рибалок ТМР «Крижень» 11 осіб за завдання шкоди, яке було прийняте, тому ОСОБА_1 разом із іншими 10 членами виключили зі списків учасників ГО «Кам`янка-Бузьке районне товариство мисливців і рибалок ТМР «Крижень». Таке виключення заявник вважав незаконним та таким, що не відповідає підставам, визначеним у статуті та передбачає наявність систематичного порушення статуту і реагування низового колективу.

Разом з цим позивач зазначав, що проведена конференція товариства 25 червня 2017 року проведена з порушенням порядку її скликання, так як за статутом ГО «Кам`янка-Бузьке районне товариство мисливців і рибалок ТМР «Крижень» її мало було проведено не раніше ніж за два тижні, що у даному випадку не відбулося, а також у зв`язку з незаконним збільшенням числа учасників збільшено кількість низових колективів.

Однак, незважаючи на це, конференція прийняла рішення про затвердження нової редакції статуту ГО «Кам`янка-Бузьке районне товариство мисливців і рибалок ТМР «Крижень». Заявник вважав, що за прийнятою редакцією статуту голова ГО «Кам`янка-Бузьке районне товариство мисливців і рибалок ТМР «Крижень» перебирає на себе повноваження інших органів і матиме необмежені повноваження, а члени ГО «Кам`янка-Бузьке районне товариство мисливців і рибалок ТМР «Крижень» отримають порушення їх прав щодо членства та самоврядування.

Враховуючи вище викладене ОСОБА_1 просив суд про наступне: 1. Визнати протиправним та скасувати рішення загальних зборів ГО «Кам`янка-Бузьке районне товариство мисливців і рибалок ТМР «Крижень», що прийняте 18 червня 2017 року; 2. Визнати протиправним та скасувати рішення конференції ГО «Кам`янка-Бузьке районне товариство мисливців і рибалок ТМР «Крижень», що прийняте 25 червня 2017 року.

Рішенням Кам?янка-Бузького районного суду Львівської області від 10 жовтня 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до голови ГО «Кам`янка-Бузьке районне товариство мисливців і рибалок ТМР «Крижень» відмовлено. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ГО «Кам`янка-Бузьке районне товариство мисливців і рибалок ТМР «Крижень» задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення загальних зборів ГО «Кам`янка-Бузьке районне товариство мисливців і рибалок ТМР «Крижень», яке оформлене протоколом від 18 червня 2017 року № 44 у частині виключення з членів товариства ОСОБА_1 . Визнано протиправним та скасовано рішення конференції загальних зборів ГО «Кам`янка-Бузьке районне товариство мисливців і рибалок ТМР «Крижень», яке оформлене протоколом 25 червня 2017 року № 45 у частині виключення з членів товариства ОСОБА_1 . В іншій частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Львівського апеляційного суду від 01 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Кам?янка-Бузького районного суду Львівської області від 10 жовтня 2018 року залишено без змін.

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить судові рішення першої та апеляційної інстанції у частині відмови у задоволенні його позовних вимог скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Так, у відповідності до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заявленими є вимоги про визнання рішень протиправними та їх скасування.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розташована серед Загальних положень цього Кодексу, яка поширюється й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

При цьому, зазначена справа не підлягає обов`язковому розгляду за правилами загального позовного провадження.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства, які дали можливість дійти висновку про малозначність справи, ураховуючи незмінність судової практики у цій категорії справ.

Доводи касаційної скарги по суті висновки суду не спростовують, стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню. Верховний Суд таких випадків також не встановив.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Крім того, при визначенні справи малознаною Верховний Суд враховує рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року № R (95) 5, згідно яких державам-членам необхідно вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. При цьому право на суд не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, і такі обмеження не можуть зашкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 36 рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom) від 21 лютого 1975 року та пункт 27 рішення у справі «Пелевін проти України» від 20 травня 2010 року.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до громадської організації «Кам`янка-Бузьке районне товариство мисливців і рибалок «ТМР Крижень» та голови громадської організації «Кам`янка-Бузьке районне товариство мисливців і рибалок «ТМР Крижень» ОСОБА_5, третя особа - відділ державної реєстрації друкованих засобів масової інформації та громадських формувань управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про визнання рішень протиправними та їх скасування за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - на рішення Кам?янка-Бузького районного суду Львівської області від 10 жовтня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 01 жовтня 2019 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Осіян