єдиний унікальний номер справи 423/3993/18
номер провадження 2о/423/10/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2019 року місто Попасна

Попаснянський районний суд Луганської області у складі:

головуючої судді Лизенко І.В.,

присяжних Потапенка О.В., Радюка І.В.,

за участі секретаря судового засідання Соловйової О.І.,

заявника ОСОБА_3,

представника заінтересованої особи Циріна О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа Управління соціального захисту населення Попаснянської районної державної адміністрації, про визнання особи безвісно відсутньою,

ВСТАНОВИВ:

Заявник просив визнати безвісно відсутньою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з якою перебував у зареєстрованому шлюбі з 22.02.2006 по 18.12.2012, та яка є матір'ю їх малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

На обґрунтування заяви послався на те, що проживав постійно разом з дружиною з 2006 року у належному йому та його батькам квартирі за адресою: АДРЕСА_1. 30.12.2010 року ОСОБА_5 зібрала речі та поїхала у невідомому напрямку, залишивши його та дитину. З 2010 року малолітній син проживає разом з батьком. ОСОБА_5 не телефонувала, не спілкувалась з ним та дитиною. Лише у 2012 році з м.Брянки надійшла заява про розірвання шлюбу, рішенням суду шлюб було розірвано. У зв'язку з розлученням він з дружиною не спілкувався. З 2012 року більше жодних відомостей про місце її перебування не було. З 2014 року м.Брянка Луганської області знаходиться на тимчасово окупованій території, тому провести пошукові заходи на цій території є неможливим.

Визнання ОСОБА_5 безвісно відсутньою заявнику необхідно для належної реалізації прав малолітньої дитини за відсутності матері.

У судовому засіданні заявник підтримав заяву, просив задовольнити, доповнивши, що дружина з 30.12.2010 взагалі не телефонувала, не приїжджала, не цікавилась дитиною, не повідомляла своє місце проживання. Її місцезнаходження невідоме.

Представник заінтересованої особи у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви, вважаючи, що заявником не надано достатньо доказів на підтвердження безвісної відсутності ОСОБА_5

Суд, вислухавши заявника, представника заінтересованої особи, покази свідка, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Для визнання особи безвісно відсутньою необхідно прийняття заходів щодо встановлення її місцеперебування і які не дали позитивних результатів.

Заявник перебував з ОСОБА_5 у зареєстрованому шлюбі з 22.02.2006 по 18.12.2012, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану про шлюб (а.с.8).

Від спільного подружнього життя заявник та ОСОБА_5 мають малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає разом з батьком згідно актів обстеження матеріально-побутових умов від 26.05.2011, 19.11.2018 (а.с.13, 14).

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м.Брянка Луганської області, з 2006 року постійно проживала за адресою: АДРЕСА_3, але 30.12.2010 виїхала у невідомому напрямку, з того часу її місце перебування невідоме, що підтверджується показами свідка ОСОБА_7 та актом обстеження матеріально-побутових умов від 19.11.2018 (а.с.14).

Так, свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що є матір'ю заявника, з 2006 року її син проживав постійно разом з ними та дружиною ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2. У червні 2006 року ц них народився син. 30.12.2010 вона посварилася з невісткою через дитину, ОСОБА_5 зібрала речі та поїхала у невідомому напрямку. З того часу про неї нічого невідомо. Дитиною вона займалася мало, ставилася до сина прохолодно. З 2010 року сином не цікавиться, не телефонує, її місцезнаходження невідоме.

Заявником приймались заходи щодо пошуку колишньої дружини, однак це позитивних результатів не дало (а.с.16-22).

Оскільки більш ніж протягом року в останньому відомому місці постійного проживання ОСОБА_5, немає відомостей про місце її перебування, суд доходить висновку про наявність підстав для визнання її безвісно відсутньою.

При цьому щодо заперечень представника заінтересованої особи суд зазначає, що з 2014 року м.Брянка Луганської області знаходиться на тимчасово окупованій території, тому провести пошукові заходи на цій території є неможливим, а тому суд вважає достатніми прийняті заявником заходи. При цьому судом враховується, що малолітня дитина ОСОБА_5 постійно проживає у м.Попасна з батьком, однак мати не спілкується з дитиною, не телефонує та не повідомляє про своє місце перебування.

Визнання ОСОБА_5 безвісно відсутньою заявнику необхідно для належної реалізації прав малолітньої дитини за відсутності матері.

На підставі викладеного та ст. 43 ЦК України, керуючись ст. ст. 264-265, 305-308 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_3, заінтересована особа Управління соціального захисту населення Попаснянської районної державної адміністрації, про визнання особи безвісно відсутньою задовольнити.

Визнати ОСОБА_5, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м.Брянка Луганської області, громадянку України, безвісно відсутньою.

Рішення може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Попаснянський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, або у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не скасоване.

Суддя І.В. Лизенко

Присяжний О.В. Потапенко

Присяжний І.В. Радюк