Справа F 140/1867/15-ц
Провадження F 22-ц/801/691/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2019 року

Справа № 140/1867/15-ц

м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді F Копаничук С.Г.,

суддів F Медвецького С.К., Оніщука В.В.

секретар судового засідання F Богацькій О.М.

учасники справи:

позивач F ОСОБА_3,

відповідач - ОСОБА_4 сільська рада,

особа, яка подає апеляційну скаргу - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 21 серпня 2015 року, постановленого суддею Слободяник Т.В. в приміщенні Немирівського районного суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради Немирівського району про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

10.08.2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 сільської ради Немирівського району про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Зазначив, що після смерті 19.05.2014 року його бабусі ОСОБА_6, відкрилась спадщина на майно, що їй належало. За життя, 05.01.1994 року, ОСОБА_6 склала заповіт, яким заповіла ОСОБА_3 все своє майно. Однак, у визначений законодавством шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини ОСОБА_3 до нотаріуса не звернувся, оскільки не знав про зміни в законодавстві та перебував на роботі за межами області.

Рішенням Немирівського районного суду від 21.08.2015 року позов ОСОБА_3 задоволено, визнано причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними та визначено ОСОБА_3 додатковий строк до 01.11.2015 року для подання заяви про прийняття спадщини.

В апеляційній скарзі від 15.02.2019 року ОСОБА_5, який вказав, що є спадкоємцем, що не приймав участі у розгляді справи в суді першої інстанції, просить рішення суду скасувати і закрити провадження у справі. Зазначив, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, не зFясовано обставини та наслідки наявності інших спадкоємців для розгляду справи. Вказав, що зазначені ОСОБА_3 причини не є поважними.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 25.03.2019 року відкрито апеляційне провадження у справі.

У відзиві на апеляційну скаргу від 02.04.2019р. представник ОСОБА_3 F адвокат ОСОБА_7 просила відмовити у відкритті апеляційного провадження, оскільки ОСОБА_5 знав про існування рішення суду ще у 2015 році, правом апеляційного оскарження своєчасно не скористався.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновків, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом першої інстанції було встановлено, що 19.05.2014 року померла ОСОБА_6 яка проживала і була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті ОСОБА_6 залишилося спадкове майно. Спадкоємцем за законом на майно ОСОБА_6 є ОСОБА_3, інших спадкоємців немає ні по закону, ні по заповіту. ОСОБА_3 фактично прийняв спадщину, але будучи необізнаним зі змінами у законодавстві, пропустив шестимісячний строк для звернення з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради Немирівського району, визнав причини пропуску строку на прийняття спадщини поважними та визначив додатковий строк для прийняття спадщини.

Однак, колегія суддів не може погодитися із таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України (в редакції чинній на час постановлення рішення) рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно п.3 ч.1 ст. 215 ЦПК України (в редакції чинній на час постановлення рішення), рішення суду складається, зокрема, з мотивувальної частини із зазначенням: встановлених судом обставин і визначених відповідно до них правовідносин; мотивів, з яких суд вважає встановленою наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, бере до уваги або відхиляє докази, застосовує зазначені в рішенні нормативно-правові акти; чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду, а якщо були, то ким; назви, статті, її частини, абзацу, пункту, підпункту закону, на підставі якого вирішено справу, а також процесуального закону, яким суд керувався

Проте суд першої інстанції вказаних вимог закону не виконав, не з'ясував у повній мірі всі обставини, які мають значення для справи, не навів мотиви, прийнятого рішення у зв'язку із чим рішення в даній справі не можна визнати законним і обґрунтованим.

Згідно зі частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Відповідно до статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Згідно ч. 1 ст. 1241 Цивільного кодексу України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Відповідно до рішення Конституційного суду України F 1-рп/2014 від 11.02.2014, положення частини першої статті 1241 Цивільного кодексу України щодо права повнолітніх непрацездатних дітей спадкодавця на обовFязкову частку у спадщині необхідно розуміти так, що таке право мають, зокрема, повнолітні діти спадкодавця, визнані інвалідами в установленому законом порядку, незалежно від групи інвалідності.

Як вбачається з матеріалів справи, наданих ОСОБА_5 до апеляційної скарги матеріалів, після смерті 19.05.2014 року ОСОБА_6 залишилась спадщина, що складається з нерухомого майна. Відповідно до заяв від 15.09.2014 року, діти ОСОБА_6 - спадкоємці ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відмовились від належних їм часток спадщини на користь спадкоємця ОСОБА_5 (а.с.40-41).

23.09.2014 року ОСОБА_5 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_6, звернувшись із відповідною заявою до державного нотаріуса Немирівського районного нотаріального округу.

Однак, постановою державного нотаріуса Немирівського державної нотаріальної контори Вінницької області від 19.11.2015 року F1649 ОСОБА_5 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через наявність у спадковій справі заповіту ОСОБА_6 від 05.01.1994 року на користь ОСОБА_3 Останній, на відміну від здійсненого судом висновку про те, щоОСОБА_3 фактично прийняв спадщину, на час відкриття спадщини з ОСОБА_6 не проживав і з заявою про прийняття спадщини в передбачений законом шестимісячний строк не звертався, а тому, відповідно до ст. 1268 ЦК України спадщину не прийняв.

ОСОБА_3, звертаючись до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, зазначив в якості відповідача ОСОБА_4 сільську раду Немирівського району, вказав, що йому невідомо чи прийматимуть спадщину спадкоємці за законом F ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_5

ОСОБА_5 являється непрацездатним, так як з 01.01.2007 року є інвалідом третьої групи загального захворювання, що підтверджується довідкою МСЕК серії 12 ААА F570464 від 19.12.2016 року та пенсійним посвідченням F1458/15, у звFязку з чим він на час смерті ОСОБА_6 мав право на обовFязкову частку у спадщині.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року F 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що суди, при розгляді справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Згідно статті 33 ЦПК України (в редакції чинній на час постановлення рішення) суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Задовольнивши позов до ОСОБА_4 сільської ради Немирівського району без участі осіб, права яких можуть порушуватись вказаним рішенням, суд фактично визнав ОСОБА_4 сільську раду Немирівського району належним відповідачем. При цьому, суд не врахував, що сільська рада може бути відповідачем у даній справі лише при відсутності інших спадкоємців за законом або за заповітом, які прийняли спадщину.

Позивач не зазначив ОСОБА_5, що прийняв спадщину, в якості відповідача, не клопотав перед судом про його залучення, а суд, в порушення вказаних розFяснень та процесуальних норм, не взяв до уваги довідку виконкому ОСОБА_4 сільської ради, де зазначено коло спадкоємців, не звернув увагу на наявність даних про прийняття спадщини ОСОБА_5, не залучив його в якості третьої особи, розглянувши справу та задовольнивши позов до неналежного відповідача.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції також не навів мотивів прийнятого судового рішення.

Разом з тим, посилання представника ОСОБА_3 F адвоката ОСОБА_7А на обізнаність ОСОБА_5 про існування оскаржуваного рішення суду, як зауваження щодо пропуску ним строку на апеляційне оскарження, не знаходять свого підтвердження, оскільки з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії F1649 від 19.11.2015 року не вбачається, що така відмова постановлена з урахуванням оскаржуваного рішення.

Враховуючи, що вимоги апеляційної скарги ОСОБА_5 в частині закриття провадження задоволенню не підлягають, оскільки передбачені ст. 255 ЦПК України підстави для закриття провадження у справі судом не встановлені, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції про задоволення позову до неналежного відповідача є таким. що, ухвалено без повного дослідження обставин, що мають значення для справи, із порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому на підставі положення п.п.1,3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову ОСОБА_3 в задоволені позову до ОСОБА_4 сільської ради Немирівського району про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Апелянтом ОСОБА_5 при зверненні до апеляційного суду сплачений судовий збір в сумі 365,4 грн., який підлягає стягненню з ОСОБА_3 на його користь.

Керуючись ст.ст. 367, 374, п. 3,4 ч. 1 ст. 376, 381, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 21 серпня 2015 року скасувати.

В задоволені позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради Немирівського району про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги в сумі 365,4 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_3 (зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1)

Третя особа: ОСОБА_5 (зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2)

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом

Суддя-доповідач ОСОБА_2