Ухвала

15 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 639/4346/18

провадження № 61-19668 ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про захист прав споживача шляхом визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, у якому просила визнати незаконними дії відповідача зі зняття показань приладу обліку теплової енергії за опалювальний період 2017 - 2018 років та з направлення подання від 10 квітня 2018 № 885 про припинення надання раніше призначеної житлової субсидії; зобов`язати комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» (далі - КП «ХТМ») здійснити перерахунок вартості послуг з централізованого опалення, що надані їй у опалювальний період з жовтня 2017 року по квітень 2018 року та повернути надмірно сплачену суму у розмірі 3 806,31 грн; здійснити перерахунок та повернути їй кошти, сплачені за опалення місць загального користування за весь опалювальний період 2017 - 2018 років у розмірі 1 000,00 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 06 червня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконними дії КП «ХТМ» щодо зняття показань приладу обліку теплової енергії, встановленому у будинку АДРЕСА_1 , з жовтня 2017 року по квітень 2018 року без присутності представника споживачів послуг з централізованого опалення - мешканців зазначеного будинку та з направлення подання від 10 квітня 2018 року № 885 до управління праці та соціального захисту населення адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради про припинення надання раніше призначеної житлової субсидії ОСОБА_1

Зобов`язано КП «ХТМ» здійснити перерахунок оплати вартості послуг з централізованого опалення ОСОБА_1 , як споживачу за особовим рахунком НОМЕР_1, у опалювальний період з жовтня 2017 року по квітень 2018 року включно, за вирахуванням оплати за 437.1 ГДж не отриманої теплової енергії.

В іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного суду від 10 жовтня 2019 рокурішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 06 червня 2019 року в частині зобов`язання КП «ХТМ» здійснити перерахунок оплати вартості послуг з централізованого опалення ОСОБА_1 , як споживачу за особовим рахунком НОМЕР_1, у опалювальний період з жовтня 2017 року по квітень 2018 року включно, за вирахуванням оплати за 437.1 ГДж не отриманої теплової енергії скасовано та відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 в цій частині. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У листопаді2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила оскаржуване судове рішення в частині відмови у задоволенні позову скасувати та ухвалити нове про їх задоволення іповернути на її особистий рахунок НОМЕР_1 в КП «ХТМ» надмірно сплачену за послуги централізованого опалення суму у розмірі 3 806,31 грн. В іншій частині судове рішення залишити без змін.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, з урахуванням такого.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із частиною четвертою статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Предметом касаційного оскарження є судове рішення, ухвалене у справі про неналежне надання споживачу послуг з централізованого опалення та зобов`язання вчинити дії щодо повернення надмірно сплачених коштів на загальну суму 4 806,31 грн за вказані послуги.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Ця справа не є справою з ціною позову, яка перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і не є справою, яка підлягає розгляду лише за правилами загального позовного провадження, виключний перелік яких передбачений частиною четвертою статті 274 ЦПК України.

Зазначена справа є незначної складності та не належить до винятків із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Доводи касаційної скарги про те, що справа має для заявника виняткове значення, оскільки зайве сплачена сума коштів у розмірі 3 806,31 грн є істотною і заявник не має можливості спростувати встановлені апеляційним судом обставини в будь-якій іншій справі та справа має для заявника значний суспільний інтерес, оскільки незаконними діями відповідача порушено права інших мешканців багатоквартирного будинку є необґрунтованими, оскільки нічим не підтверджені, а тому не можуть бути підставою для висновків про наявність обставин,передбачених підпунктом 2 пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за яких рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Вказівка у резолютивній частині постанови Харківського апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року про можливість її оскарження до Верховного Суду не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржуване судове рішенні ухвалене у малозначній справі.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 7 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Разом з тим, не потребують окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, статтею 260, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про захист прав споживача шляхом визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь