ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/15395/15-ц

Провадження № 22-ц/818/242/19

20 лютого 2019 року

м.Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

при секретарі - Дашковської Н.К.

учасники справи:

заявник ОСОБА_1

представник ОСОБА_2

заінтересовані особи:

Московський відділ державної виконавчої служби м. Харкова

представник Машкіна Ірина Олегівна,

ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Московського районного суду міста Харкова від 21 серпня 2018 року в складі судді Майстренко О.М. по справі № 643/15395/15-ц за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Московського ВДВС м. Харкова Головного територіального у правління юстиції в Харківській області, заінтересована особа: ОСОБА_4, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Московського ВДВС м. Харкова Головного територіального у правління юстиції в Харківській області, заінтересована особа: ОСОБА_4.

В обґрунтування скарги посилається на те, що заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13 січня 2016 з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 стягнуто заборгованість за договором позики у загальному розмірі 23769 грн.. та судові витрати у розмірі 487 грн 20 коп.

28 березня 2016 року судом видано виконавчі листи, які 19 травня 2016 року пред'явлено до Московського ВДВС ХМУЮ для виконання .

Державним виконавцем було відмовлено у відкритті виконавчого провадження на підставі п. З ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» з підстав відсутності у змісті виконавчих листів паспортних даних та ідентифікаційного номеру боржника.

09 червня 2016 року він звернувся до Московського районного суду м. Харкова із заявою про приведення виконавчих листів у відповідність до вимог закону та просив суд зазначити у змісті виконавчих листів паспортні дані боржника ОСОБА_4: серія МТ номер 352849, виданий Московським РВ ГУМВС України в Харківській області 05 вересня 2014 року та його ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 15 липня 2016 року заяву задоволено частково та зазначено у змісті виконавчих листів паспортні дані боржника ОСОБА_4, а у зазначенні ідентифікаційного коду відмовлено з причини неможливості отриманні судом відповідних даних.

16 серпня 2016 року виконавчі листи зі змінами пред'явлено до ВДВС для виконання.

Одночасно у заяві він повідомив ідентифікаційний номер боржника ОСОБА_4 НОМЕР_1 та надав копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, взятого з офіційного сайту Міністерства юстиції України usr.minjust.gov.ua щодо ОСОБА_4

До наступного року він чекав повідомлень про хід виконавчого провадження, однак, жодних документів йому надіслано не було, у зв'язку із чим він 1 січня 2017 року звернувся до Московського ВДВС із заявою про повідомлення руху виконавчого провадження.

28 лютого 2017 року йому повідомлено, що постановою державного виконавця 28 листопада 2016 року виконавчий лист повернутий стягувачеві та надано інформацію щодо руху виконавчого провадження. З даної інформації вбачається, що 22 серпня 2016 року відкрито виконавче провадження, строк самостійного виконання рішення боржником закінчився 30 серпня 2016 року, проте державний виконавець провела перевірку виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав не наступного дня, - 01 вересня 2016 року як передбачено вимогами чинного законодавства, а 09 листопада 2016 року, безпідставно зволікаючи час понад двох місяців.

Державний виконавець зовсім ніяк не використала надану інформацію з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо боржника ОСОБА_4, який являється діючим приватним підприємцем, хоча зобов'язана витребувати інформацію про доходи боржника ОСОБА_4 від підприємницької діяльності, і звернути стягнення на ці доходи.

Згідно відповіді Пенсійного фонду України ОСОБА_4 отримує пенсію, однак державним виконавцем не зроблено жодних дій щодо звернення стягнення на ці доходи.

Також державний виконавець в своєму акті не описала майна за адресою боржника, що дає підстави вважати, що на місце вона не виїжджала, склавши акт не виходячи з кабінету.

Просить суд визнати бездіяльність державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ неправомірною, скасувати постанови державного виконавця у виконавчому провадженні № 51992005 від 28 листопада 2016 року про повернення виконавчих документів стягувачу, відновити виконавче провадження № 51992005 у встановлений Законом строк, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії у виконавчому провадженні № 51992005, направлені на реальне виконання рішення суду в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Представник Московського відділу державної виконавчої служби м. Харкова ГТУЮ в Харківської області проти скарги заперечувала.

Заінтересована особа ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився.

Ухвалою Московського районного суду міста Харкова від 21 серпня 2018 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що дії державного виконавця були вчинені відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», своєчасно та в межах повноважень, права чи свободи сторін виконавчого провадження не були порушені, а стягувач має можливість вжити заходів щодо повторного пред'явлення виконавчого документа до виконання протягом зазначених строків, тому підстав для задоволення скарги не вбачається.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити скаргу.

З часу дня надходження державному виконавцю виконавчих листів на виконання і до 28 листопада 2016 року державний виконавець в будь-який спосіб намагалася не виконувати їх: спершу повертала їх назад без виконання, потім після виконання ним її надуманих вказівок, створювала штучні перешкоди для відкриття виконавчих проваджень, і насамкінець, винесла постанови про повернення виконавчих листів.

Під час збору даних про належне боржнику майно державним виконавцем допущено грубу помилку, що призвело до отримання даних зовсім про іншу особу, а не про боржника.

Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 09 листопада 2016 року №72691135 щодо ОСОБА_4 стосується не боржника, а зовсім іншої особи, оскільки паспортні дані та ідентифікаційний код запитуваної особи не співпадають з відповідними даними боржника.

Допустивши грубу помилку, державний виконавець не виправила її, не сформувала іншу, належну Інформаційну довідку за ідентифікаційним кодом боржника, що призвело до неотримання нею необхідних даних про боржника, а в подальшому до повернення виконавчого документу.

Учасниками справи відзиву надано не було.

Колегія суддів, вислухав суддю - доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягають задоволенню частково.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи 22 серпня 2016 року державним виконавцем Московського ВДВС м. Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області відкрито виконавче провадження ВП № 51991736 по виконанню виконавчого листа, виданого 28 березня 2016 року Московським районним судом м. Харкова щодо стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 23769 грн. та ВП № 51992005 по виконанню виконавчого листа по справі № 643/15395/15-ц виданого Московським районним судом м. Харкова щодо стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 487,20 гривен.

28 листопада 2016 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні № 51991736 та № 51992005 керуючись п. 2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з відсутністю у боржника майнп, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволення скарги суду першої інстанції виходив з тих обставин, що скарга на дії державного виконавця подана встановлений законом строк та підстав для її задоволення не вбачається.

Погодитись з таким висновком суду не можна з таких підстав.

Згідно ст. 383, 385 ЦПК України(у редакції на час звернення до суду) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Як роз`яснено в п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 7 лютого 2014 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" відповідно до статті 385 ЦПК скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження.

Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз'яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою у серпні 2017 року.

Як пояснив державний виконавець, постанова про повернення виконавчого листа у зв'язку з відсутністю коштів направлення 30 березня 2017 року.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 зазначив, що копію постанови та виконавчий лист ОСОБА_1 отримав 31 березня 2017 року.

Скарга ОСОБА_5 подана 08 серпня 2017 року, тобто поза межами встановленого законом строку.

Між тим, питання про поновлення строку на звернення до суду зі скаргою ОСОБА_1 не заявлялось.

Згідно ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин ухвала суду підлягає скасуванню, а скарга -залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2,376, 381-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Московського районного суду міста Харкова від 21 серпня 2018 року - скасувати.

Постановити нову ухвалу.

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Московського ВДВС м. Харкова Головного територіального у правління юстиції в Харківській області, заінтересована особа: ОСОБА_4 -залишити без розгляду

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 лютого 2019 року.

Головуючий - А.І. Овсяннікова

Судді: І.П. Коваленко

І.С. Сащенко