Постанова

Іменем України

17 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 644/126/18-ц

провадження № 61-40101св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач),

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

заявник – ОСОБА_2 ,

суб'єкт оскарження - державний виконавець міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області,

заінтересована особа - комунальне підприємство «Харківські теплові мережі»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 01 березня 2018 року у складі судді Попової В. О. та постанову Апеляційного суду Харківської області від 07 червня 2018 року у складі колегії суддів: Коваленко І. П., Овсяннікової А .І., Сащенка І. С.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою на неправомірні дії державного виконавця міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області (далі - МВ ДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова), заінтересована особа - комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» (далі - КП «Харківські теплові мережі»).

Скарга мотивована тим, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова у справі № 644/3992/13-ц задоволено позов КП «Харківські теплові мережі» і стягнуто на користь підприємства солідарно зі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь підприємства заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01 грудня 2007 року до 31 березня 2013 року у розмірі 18 476,60 грн та судові витрати по 57,35 грн з кожного.

18 липня 2016 року державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС м. Харкова, правонаступником якого є МВ ДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова, прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 51703089 з виконання виконавчого листа № 644/3992/13-ц про стягнення зі ОСОБА_2 на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованості у розмірі 57,35 грн.

Також 18 липня 2016 року державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС м. Харкова прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 51704451 з виконання виконавчого листа № 644/3992/13-ц про солідарне стягнення зі ОСОБА_2 на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованості за комунальні послуги у розмірі 18 476,60 грн. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 27 листопада 2017 року встановлено, що заяви про прийняття виконавчих документів стосовно ОСОБА_2 11 липня 2014 року та 21 січня 2015 року Орджонікідзевським ВДВС м. Харкова не реєструвались. Оскільки вищезазначені постанови про відкриття виконавчого провадження не винесено протягом трьох днів, дії ВДВС щодо відкриття виконавчого провадження є незаконними.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_2 , уточнивши вимоги, просила суд: поновити строк для подання скарги; визнати дії державного виконавця МВ ДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова щодо відкриття 18 липня 2016 року виконавчих проваджень ВП № 51703089 та ВП № 51704451 неправомірними відповідно до ухвали Апеляційного суду Харківської області від 27 листопада 2017 року; зобов'язати МВ ДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова виконати пункт 2 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» і винести постанову про повернення виконавчих листів від 03 жовтня 2013 року, виданих Орджонікідзевським районним судом м. Харкова 11 грудня 2014 року та 20 січня 2014 року, повернути їх стягувачу.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 01 березня 2018 року скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Поновлено ОСОБА_2 пропущений з поважних причин строк для подання скарги. Визнано неправомірними дії МВ ДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова щодо винесення постанов про відкриття виконавчих проваджень від 18 липня 2016 року № 51703089 та № 51704451.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

Частково задовольняючи скаргу ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив із того, що заяви про прийняття виконавчих документів до виконання від стягувача КП «Харківські теплові мережі» стосовно ОСОБА_2 11 липня 2014 року та 21 січня 2015 року Орджонікідзевським ВДВС м. Харкова не реєструвались, тому не мають юридичної сили. Тобто постанови про відкриття виконавчого провадження № 51703089 та № 51704451 МВ ДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова відносно ОСОБА_2 винесено з порушенням триденного строку, передбаченого нормами Закону України «Про виконавче провадження».

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 07 червня 2018 року апеляційну скаргу МВ ДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова залишено без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 01 березня 2018 року залишено без змін.

Апеляційний суд, залишаючи ухвалу суду першої інстанції без змін, погодився з висновком районногосуду і зазначив, що обставини, на які ОСОБА_2 посилалася як на підставу своїх вимог, були встановлені під час апеляційного провадження у справі № 644/5061/17 (ухвала Апеляційного суду Харківської області від 27 листопада 2017 року). Зазначене процесуальне рішення апеляційного суду було ухвалено вже після ухвали Апеляційного суду Харківської області від 27 вересня 2017 року у справі № 644/10390/16-ц року, на яке представник МВ ДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова посилається як на підставу своїх заперечень.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У липні 2018 року МВ ДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення та закрити провадження у справі.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 25 липня 2018 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу № 644/126/18-ц з Орджонікідзевського районного суду м. Харкова.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У березні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 21 березня 2019 рокусправу за скаргою ОСОБА_2 на неправомірні дії державного виконавця МВ ДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області та зобов'язання вчинити певні дії, заінтересована особа - комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», призначено до розгляду в складі колегії з п'яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що судом першої та апеляційної інстанції порушено положення частини другої статті 324 ЦПК України, а саме відбулося неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, тому що не було надано належної правової оцінки доказам при розгляді справи по суті, було порушено змагальність сторін, а саме надавалася перевага заявнику, відбулося упереджене ставлення до заперечень та доводів державного виконавця, не було взято до уваги судових рішень суду першої та апеляційної інстанції, за якими ОСОБА_2 було відмовлено в задоволенні аналогічної скарги у повному обсязі.

Ухвалою Апеляційною суду Харківської області від 27 вересня 2017 року у справі № 644/10390/16-ц за скаргою ОСОБА_2 на постанови про відкриття виконавчого провадження № 51704451 та № 51703089 і дії державного виконавця МВ ДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова було відмовлено у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 , залишено без змін ухвалу Орджопікідзевеького районного суду м. Харкова від 21 червня 2017 року, якою у задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовлено.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У вересні 2018 року ОСОБА_2 подала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому зазначено, що оскаржувані судові рішення є законними і обґрунтованими, суди правильно застосували норми матеріального та процесуального права відповідно до встановлених фактичних обставин справи, дали належну правову оцінку доказам, наданим сторонами.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харків від 03 жовтня 201З року у справі № 644/3992/13-ц задоволено позов КП «Харківські теплові мережі» і стягнуто на користь підприємства солідарно зі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01 грудня 2007 року до 31 березня 2013 року у розмірі 18 476,60 грн та судові витрати по 57,35 грн з кожного.

18 липня 2016 року представником КП «Харківські теплові мережі» до канцелярії Орджонікідзевського ВДВС м. Харкова разом із заявою про примусове виконання рішення суду надано виконавчий лист, виданий Орджонікідзевським районним судом м. Харкова, про солідарне стягнення зі ОСОБА_2 на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованості за надані послуги з опалення та гарячого водопостачання у розмірі 18 476,60 грн.

18 липня 2016 року державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС м. Харкова прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 51703089 з виконання виконавчого листа № 644/3992/13-ц про стягнення зі ОСОБА_2 на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованості у розмірі 57,35 грн.

Також 18 липня 2016 року державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС м. Харкова прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 51704451 з виконання виконавчого листа № 644/3992/13-ц про солідарне стягнення зі ОСОБА_2 на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованості за комунальні послуги у розмірі 18 476,60 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 27 листопада 2017 року (справа № 644/5061/17) скасовано ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27 вересня 2017 року, скаргу ОСОБА_2 задоволено частково та визнано неправомірними дії Орджонікідзевського ВДВС м. Харкова про виправлення помилки у виконавчому провадженні № 51703089 та визнано неправомірними дії Орджонікідзевського ВДВС м. Харкова про виправлення помилки у виконавчому провадженні № 51704451.

Під час зазначеного апеляційного провадження встановлено, що згідно з відповіддю Головного територіального управління юстиції у Харківській області на адвокатський запит перевіркою начальника виявлено, що записи реєстрації документів стосовно ОСОБА_2 від 11 липня 2014 року та від 21 січня 2015 року у журналі реєстрації вхідної кореспонденції за 2014-2015 роки відсутні. Під час перевірки були відібрані пояснення у документознавця відділу, згідно з якими 11 липня 2014 року та 21 січня 2015 року нею було прийнято заяви за вих. № 48/3.7/499-юр та № 48/3.7/1-юр про прийняття виконавчих листів № 644/3992/13-ц на виконання, які надав до відділу представник стягувача КП «Харківські теплові мережі», про що свідчить відмітка «ОТРИМАНО». Але, у зв'язку зі значним навантаженням, вищезазначені документи не були зареєстровані належним чином. Тобто заяви про прийняття виконавчих документів стосовно ОСОБА_2 в указані дати в період 2014-2015 років Орджонікідзевським ВДВС м. Харкова не реєструвались.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга МВ ДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п'ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судові рішення не відповідають.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи (у тому числі державні виконавці) зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У статті 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Примусове виконання рішень судів та інших органів здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

У статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців є однією із засад виконавчого провадження, встановлених статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з частиною другою статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

У частині п'ятій статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Судом установлено, що ОСОБА_2 ознайомилась з матеріалами виконавчого провадження № 51704451 та № 51703089 перший раз 20 грудня 2016 року, про що свідчить її власний підпис.

Таким чином, ОСОБА_2 пропустила процесуальний строк на подачу скарги на постанову про відкриття виконавчих проваджень та дії державного виконавця.

Крім того, у частині четвертій статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харків від 21 червня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 27 вересня 2017 року, у справі № 644/10390/16-ц відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_2 на постанови про відкриття виконавчого провадження, дії державного виконавця, зобов'язання вчинити дії, суб'єкт оскарження - Орджонікідзевський відділ державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області, заінтересована особа - КП «Харківські теплові мережі», та про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, і стягнення грошових коштів.

Суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до вимог пункту 2 частини першої статті 22 Закону «Про виконавче провадження» у редакції, яка діяла на момент прийняття державним виконавцем постанов про відкриття виконавчого провадження № 51703089 та № 51704451, строк пред'явлення до виконання такого виконавчого документу, як виконавчий лист, становив один рік. Зазначений строк стягувачем, КП «Харківські теплові мережі», пропущений не був, а тому дії державного виконавця по відкриттю виконавчих проваджень суд визнав законними та обґрунтованими і підстав для скасування постанов державного виконавця про відкриття виконавчих проваджень не було.

Апеляційний суд зазначив, що дії державного виконавця щодо відкриття 18 липня 2016 року виконавчих проваджень № 51703089 та № 51704451 та постанов від 14 червня 2017 року про виправлення помилок у процесуальних документах є законними та правомірними.

Таким чином, суди не навели достатніх міркувань, які б унеможливлювали вчинення виконавчих дій, оскільки відсутність реєстрації заяв про прийняття виконавчих документів до виконання не є достатньою підставою для визнання дій державного виконавця МВ ДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова щодо відкриття 18 липня 2016 року виконавчих проваджень ВП № 51703089 та ВП № 51704451 неправомірними. Такої норми у Законі України «Про виконавче провадження» не має і судом не враховано, що державним виконавцем уже вчинялись виконавчі дії.

Ураховуючи викладене, суди дійшли помилкового висновку про задоволення скарги ОСОБА_2

Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судом повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права, судові рішення підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Ураховуючи скасування судових рішень, беручи до уваги вимоги статті 141 ЦПК України, з ОСОБА_2 на користь МВ ДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова підлягає стягненню судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, у розмірі 1 762,00 грн та за подання касаційної скарги, у розмірі 1 762,00 грн.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, який висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 травня 2018 року у справі № 915/955/15 (провадження № 12-66гс18).

Керуючись статтями 400, 409, 412, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палатиКасаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області задовольнити частково.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 01 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 07 червня 2018 року скасувати.

У задоволенні скарги ОСОБА_2 на неправомірні дії державного виконавця міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, заінтересована особа - комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області судовий збір, сплачений за подання апеляційної та касаційної скарг, у розмірі 3 524,00 грн (три тисячі п'ятсот двадцять чотири грн).

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б. І. Гулько

Є. В. Синельников

Ю. В. Черняк