Справа № 710/785/19
Провадження № 2/710/376/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.10.2019 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Побережної Н.П.,

за участю секретаря судового засідання - Харченко Л.М.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника третьої особи Григор`євої Г.В. ,

відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Терешківської сільської ради в інтересах малолітньої дитини: ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача служба в справах дітей Шполянської районної державної адміністрації, до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина.

Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

24.06.2019 до Шполянського районного суду надійшла позовна заява, в якій позивач просить позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно її малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_4 у розмірі однієї четвертої усіх видів доходів (чверть доходів платника), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь фізичної особи або установи, яка в подальшому буде утримувати дітей.

Свій позов позивач мотивує тим, що ОСОБА_3 , зареєстрована в АДРЕСА_1 , є матір`ю дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На час обстеження умов проживання перебувала за вищевказаною адресою. Умови проживання за даною адресою незадовільні: відсутні газ, світло, вода, продукти харчування, необхідні меблі, одяг, взуття, постільні речі. Мати дитини зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя. В зв`язку з невиконанням матір`ю батьківських обов`язків, впродовж 2018-2019 років поведінка матері не покращилась, а тільки погіршилась: мати продовжує вживати алкогольні напої, веде аморальний спосіб життя. Питання про виконання батьківських обов`язків ОСОБА_3 відносно малолітньої дочки розглядалося на засіданні громадської комісії у справах дітей Терешківської сільської ради 16.04.2019. Працівниками Терешківської сільської ради неодноразово з ОСОБА_3 проводилась профілактично-роз`яснювальна робота щодо створення належних умов для утримання та виховання дитини та наслідків невиконання нею батьківських обов`язків. Однак ОСОБА_3 не виконує вимоги чинного законодавства. Тому позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відзив на позовну заяву до суду від відповідача не надходив.

Заяв, клопотань, від учасників справи до суду не надходило.

Позивач в судове засідання з`явився, надав пояснення аналогічні, викладеним в позовній заяві.

В судове засідання представник третьої особи з`явилися, позов підтримав повністю.

Відповідач в судове засідання з`явився, позов визнав повністю.

Інші процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 05.07.2019 позовну заяву було залишено без руху у зв`язку з необхідністю усунення недоліків у справі. Позивач усунув недоліки у визначений термін та ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 05.08.2019 було відкрито провадження по справі.

2. Мотивувальна частина:

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 1, батьками дитини є ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 10.01.2018, виконавчим комітетом Терешківської сільської ради Шполянського району Черкаської області (а.с.42).

Згідно з довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/ будинку осіб №201 від 28.05.2019 за адресою АДРЕСА_1 до складу сім`ї входять: власник - ОСОБА_6 , дочка - ОСОБА_3 , внучка - ОСОБА_4 (а.с. 5).

Відповідно до протоколу №2 засідання громадської комісії в справах дітей при виконкомі Терешківської сільської ради від 16.04.2019 було вирішено матері ОСОБА_3 в термін до 27 травня навести належний санітарний стан у будинку, придбати постільну білизну, паливо, засоби гігієни, інші предмети необхідності. В разі невиконання нею батьківських обов`язків органу опіки і піклування Терешківської сільської ради порушити питання щодо позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно її малолітньої дитини (а.с. 10).

Згідно з повідомленням Терешківської сільської ради №4 від 08.01.2019 виконавчий комітет Терешківської сільської ради повідомив про те, що ОСОБА_3 , в якої на утриманні знаходиться малолітня дочка, ОСОБА_4 , 2018 року народження, не виконує свої батьківські обов`язки, а саме: веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, на тривалий час залишає малолітню дочку на бабусю, кошти, які отримує ОСОБА_3 по догляду за дитиною, використовує не за призначенням, відсутні продукти харчування, паливо. На зауваження та рекомендації сільського голови та громадської комісії в справах дітей не реагує (а.с. 11).

Відповідно до повідомлення КЗ «Черкаського обласного спеціалізованого будинку дитини» Черкаської обласної ради від 09.04.2019 було повідомлено службу у справах дітей Шполянської РДА, що в вищевказаному закладі на повному державному утриманні перебуває малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . За час перебування дитини в установі з 12.02.2019 мати дитину не відвідувала, здоров`ям не цікавилася, участі в утриманні та вихованні не приймала. Дитину два рази відвідувала бабуся (а.с. 12).

Згідно з актами обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 10.01.2017, 05.01.2018, 05.02.2018, 25.04.2018, 01.06.2018, 21.08.2018, 06.07.2018, 11.12.2018, 03.01.2019, 27.05.2019 санітарний стан житлового приміщення незадовільний, будинок потребує проведення ремонтних робіт. Дитячі речі відсутні. Продукти харчування не в достатній кількості. Запас дров відсутній, город повністю не засаджений. ОСОБА_3 та її мати зловживають алкогольними напоями, палять. До народження дитини ОСОБА_3 ніде не працювала (а.с. 16-25).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно її неповнолітньої дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Терешківської сільської ради № 113 від 18.06.2019 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не доглядає за дитиною, не проявляє щодо неї материнської турботи та піклування, не виховує та не утримує її. Не піклується про фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних-цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини ОСОБА_3 . Враховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст.164 Сімейного Кодексу України, діючи в інтересах дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою забезпечення захисту її прав та інтересів, орган опіки та піклування Терешківської сільської ради просить вирішити питання щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно її неповнолітньої дитини (а.с. 3, 4).

Таким чином, суд приходить до висновку, що наведені вище фактичні дані свідчать про безпричинне, свідоме ухилення відповідача від виконання його обов`язку по вихованню дитини, що є підставою для позбавлення його батьківських прав.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України правовою підставою позбавлення батьківських прав матері, батька є ухилення їх від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Статтею 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно п.п.15, 16 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В рішенні по справі «Хант проти України» від 07.12.2006 (заява № 31111/04), Європейський суд з прав людини висловлює таку правову позицію, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2), від 27 листопада 1992 року, Серія A, N 250, ст. 35 - 36, п. 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (див. рішення у справі Johansen v. Norway від 7 серпня 1996 року, п. 78).

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Савіни проти України» від 18.12.2008 (заява №39948/06) право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 (див., зокрема, рішення у справі "МакМайкл проти Сполученого Королівства" від 24 лютого 1995 року, п. 86, серія A, N 307-B). Таке втручання є порушенням зазначеного положення, якщо воно здійснюється не "згідно із законом", не відповідає законним цілям, переліченим у пункті 2 статті 8, і не може вважатися "необхідним у демократичному суспільстві" (див. згадане вище рішення у справі МакМайкла, п. 87).

Визначаючи, чи було конкретне втручання "необхідним у демократичному суспільстві", суд повинен оцінити - у контексті всієї справи загалом - чи були мотиви, наведені на виправдання втручання, доречними і достатніми для цілей пункту 2 статті 8 Конвенції і чи був відповідний процес прийняття рішень справедливим і здатним забезпечити належний захист інтересів, як цього вимагає стаття 8 (див., наприклад, справи "Кутцнер проти Німеччини", N 46544/99, п. 65, ЄСПЛ 2002-I, та "Зоммерфельд проти Німеччини", [GC], N 31871/96, п. 66, ЄС/7/72003-VIII).

Суд також повторює, що, хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (див., наприклад, справу "Ньяоре проти Франції", N 40031/98, п. 59, ECHR 2000-IX). Отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава-відповідач повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини (див., наприклад, справу "Скоццарі та Дж`юнта проти Італії" [GC], NN 39221/98 і 41963/98, п. 148, ЄСПЛ 2000-VIII).

Зокрема, якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує (див., mutatis mutandis, справу "Хазе проти Німеччини", N 11057/02, п. 99, ЄСПЛ 2004-III (витяги)). Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я (див. справи "Валлова і Валла проти Чеської Республіки", N 23848/04, п. 72, від 26 жовтня 2006 року; і "Гавелка та інші проти Чеської Республіки", N 23499/06, N 57, від 21 червня 2007 року).

З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків (див., наприклад, справу "К. А. проти Фінляндії", N 27751 /95, п. 92, ЄСПЛ 2003-I). Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (див., наприклад, справу "Мозер проти Австрії", N 12643/02, п. 68, від 21 вересня 2006 року; згадані вище рішення у справі "Валлова і Валла проти Чеської Республіки", пп. 73 - 76, та у справі Гавелка та інші, п. 61).

Крім того, оцінюючи процес вирішення питання про встановлення опіки, який завершився рішенням про роз`єднання сім`ї, суд повинен, зокрема, переконатися, чи ґрунтуються висновки національних органів на достатній доказовій базі (яка, за потреби, може включати показання свідків, висновки компетентних органів, психологічні та інші експертні висновки та медичні довідки), і чи мали заінтересовані сторони, зокрема батьки, достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання (див., mutatis mutandis, ухвали у справах: "Шульц проти Польщі", N 50510/99, від 8 січня 2002 року; "Реммо і Узункая проти Німеччини", N 5496/04, від 20 березня 2007 року; та "Полашек проти Чеської Республіки", N 31885/05, від 8 січня 2007 року). Суд також повинен врахувати, чи самим дітям було надано можливість висловити свою думку, коли цього вимагали обставини (див., наприклад, згадані вище рішення у справах Гавелка та інші, п. 62, і Хазе, п. 97).

Згідно з наданими доказами та поясненнями позивача суд приходить до висновку, що відповідач дійсно ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а тому суд вважає, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками і не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не спілкується з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не піклується про стан її здоров`я, хоча б мала це робити, тобто по своїй вині ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Протягом усього часу розгляду справи по суті позивач не змінив підставу або предмет позову, не збільшив або не зменшив розмір позовних вимог, відповідач відзив не надав, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред`явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів.

Таким чином, з метою захисту прав і інтересів неповнолітніх дітей, суд вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав буде вчинене в інтересах ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч.3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів », за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Згідно з ч.1ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 01.07.2019 становить - 1699,00 грн.

Відповідно ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_3 не надала доказів щодо її непрацездатності, наявності інших утриманців, а тому суд стягує з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття ОСОБА_4 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З урахуванням обставин справи суд вважає, що присуджена сума буде достатньою для нормального виховання і забезпечення дитини.

Згідно з ч.1 ст.190 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача за один місяць підлягає негайному виконанню, відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України.

Заходи забезпечення позову не застосовувались.

Оскільки позов задовольняється, суд стягує з відповідача судовий збір в розмірі 1921,00 на користь держави.

На підставі ст. 60 ЦК України, п.2 ч.1 ст. 164, ст. ст. 165, 166, 180-182, 191 СК України, ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 211, 263-265, ч.1 ст. 354, 430 ЦПК України, суд , -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану та жительку АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_2 , виданий 7133, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , інші відомості про особі невідомі, батьківських прав відносно її малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та жительки АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_2 , виданий 7133, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , інші відомості про особі невідомі, аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 щомісячно на користь фізичної особи або установи, яка в подальшому буде утримувати дітей.

Стягнення аліментів розпочати з часу звернення позивача до суду, тобто з 24.06.2019.

Рішення в частині стягнення з відповідачів аліментів за один місяць в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку допустити до негайного виконання, в іншій частині рішення підлягає виконанню після набрання ним законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та жительки АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_2 , виданий 7133, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , інші відомості про особу суду невідомі, судовий збір в сумі 1921,00 грн. на користь держави (отримувач ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, бюджетний рахунок UA 6026001 , код класифікації доходів бюджету 22030106).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подання до Шполянського районного суду Черкаської області (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Роз`яснити сторонам, що відповідно до ст. 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Рішення в повному обсязі складене 08.11.2019.

Суддя Шполянського

районного суду Н.П. Побережна