КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 754/4634/18 Головуючий у 1 інстанції: Галась І.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 листопада 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Олійника В.І.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Кулікової С.В.,

при секретарі Бондаренко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Автотранспортник-10» на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20 червня 2019 року у складі судді Галась І.А. у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Автотранспортник-10» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

в с т а н о в и в :

У квітні 2018 року позивач ОСББ «Автотранспортник-10» звернувся до суду із зазначеним позовом про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, який обґрунтовував тим, що відповідачі у справі ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживають у квартирі АДРЕСА_1 .

Зазначав, що обслуговування та утримання квартир мешканців у вказаному будинку здійснює ОСББ «Автотранспортник -10» на підставі відповідних договорів з виконавцями та постачальниками житлово-комунальних послуг.

Вказував, що відповідно до ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» позивач ОСББ «Автотранспортник-10» є особливим учасником відносин у сфері житлово-комунальних послуг та може бути, зокрема і споживачем послуг, який на підставі ч.2 ст.29 вищезгаданого Закону, якщо він не є виконавцем, укладає договори про надання житлово-комунальних послуг з іншими виконавцями.

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , відповідальною за її особовим рахунком та споживачем житлово-комунальних послуг, а тому у неї виникає обов`язок своєчасно сплачувати внески та платежі у рахунок покриття витрат на експлуатацію та ремонт будинку, прибудинкової території та плату за спожиті житлово-комунальні послуги.

ОСОБА_4 та ОСОБА_6 є повнолітніми членами сім`ї ОСОБА_1 як власника квартири АДРЕСА_2 (чоловіком та батьком відповідно), а тому також зобов`язані брати участь у витратах по утриманню квартири (будинку) і прибудинкової території та проведенню ремонту.

Також зазначав, що відповідачі своєчасно та у повному обсязі не сплачували і не сплачують надані їм житлово-комунальні послуги і станом на 01.03.2018 року мають заборгованість за їх оплату в розмірі 6839 грн. 97 коп., а також 652 грн. 24 коп. інфляційного нарахування та 149 грн. 39 коп. 3% річних, і загалом заборгованість складає 7 641 грн. 60 коп.

Позивач вказував, що протягом зазначеного періоду скарг з приводу ненадання чи неналежного надання послуг від відповідачів на адресу позивача не надходило і позивач продовжує виконувати свої обов`язки та забезпечує надання боржнику комунальних послуг та послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Неналежне виконання відповідачами зобов`язань порушує право позивача на одержання плати за надані житлово-комунальні послуги в установлений законодавством строк.

Несплата відповідачами витрат, пов`язаних з наданням житлово-комунальних послуг ставить ОСББ, як неприбуткову організацію, у складне фінансове становище, що призводить до труднощів при проведенні своєчасних розрахунків з виконавцями послуг, наданні їх в повному обсязі для інших мешканців будинку та ставить під загрозу збереження та нормальне функціонування житлового фонду усього будинку.

Крім того, зазначав, що невиконання відповідачами своїх обов`язків призвело до звернення позивача до суду, що зумовило додаткові витрати з боку ОСББ на отримання правової допомоги задля забезпечення захисту власних законних прав та інтересів. ОСББ «Автотранспортник-10» вимушений був звернутися за наданням правової допомоги до фахівців в галузі права, а саме, до ТОВ «Київський центр права», і тому просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСББ «Автотранспортник-10» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги за період від 01.04.2016 року до 01.03.2018 року з урахуванням інфляційного нарахування та 3% річних у розмірі 7 641 грн. 60 коп.

Також просив стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСББ «Автотранспортник-10» судовий збір у розмірі 1922 грн. та витрати на правову допомогу за складання заяви про видачу судового наказу, позовної заяви та розрахунку заборгованості з інфляцією та 3% річних, вартість яких становить 5 762 грн.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 20 червня 2019 року позов залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі позивача з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Залишаючи позов без задоволення, суд першої інстанції виходив з того, що твердження позивача про наявність порушення його права, є необґрунтованим, оскільки на момент споживання послуг їх оплата була визначена за чинними тарифами, затвердженими виконавчим органом Київської міської ради - Київською міською державною адміністрацією.

Ухвалене судом рішення зазначеним вимогам відповідає.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Так, відповідно до Протоколу №9 загальних зборів членів Житлово-будівельного кооперативу «Автотранспортних-10» від 25 березня 2017 року, прийнято рішення, зокрема, про те, що Правонаступником ЖБК «Автотранспортник-10» в результаті реорганізації (перетворення) визначено «Атотранспортник-10».

Згідно з Протоколом №1 загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Автотранспортник-10» від 16 грудня 2017 року за місцезнаходженням: АДРЕСА_3 , прийнято рішення, зокрема, про:

«2.1. Затвердити кошторис на 2018-20109 роки у межах встановлення тарифу 5,60 грн. для перших поверхів та 6,23 грн. для інших поверхів відповідно до додатку №1;

2.2. Змінити дату затвердження кошторису ОСББ у Статуті ОСББ з «… не пізніше 1 січня поточного року…» на «… не пізніше 1 квітня поточного року..»

Позивач стверджує, що відповідно до наданого розрахунку в період від 01.04.2016 року до 01.03.2018 року відповідачі мають заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги, з урахуванням інфляційного нарахування та 3 % річних в загальному розмірі 7641 грн. 60 коп.

Стороною відповідача було надано контррозрахунок заборгованості з послуги утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період від 01.04.2016 року до 01.04.2018 року, власник особового рахунку: ОСОБА_1 , з якого вбачається, що за вказаний період разом нараховано за спожиті житлово-комунальні послуги: 4175 грн. 04 коп.; сплачено: 4331 грн. 76 коп. і борг на кінець періоду склав: - 45 грн. 34 коп.

Як вірно зазначено судом, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (який був чинний на день звернення до суду із позовом), якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Тарифи на житлового-комунальні послуги, які надаються (надавались) позивачем для будинку за адресою: АДРЕСА_3 , були затверджені в установленому законом порядку, а саме: на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій - Розпорядженнями виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Про встановлення тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та внесення змін до деяких розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 23.06.2011 року за №1047.

Згідно з приписом ст.14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (який був чинний на день звернення до суду з позовом) залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються на три групи: перша група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують спеціально уповноважені центральні органи виконавчої влади; друга група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території; третя група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін).

За ст.179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог «Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями», які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статей 66-67 цього Кодексу плата за користування житлом обчислюється, виходячи із загальної площі квартири і розмір плати за користування житлом встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пояснень представника відповідача відповідачі щомісячно сплачують житлово-комунальні послуги за встановленими тарифами на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в розмірі 3 грн. 14 коп., що затверджений в установленому порядку розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 23.06.2011 року №1047, а тому заборгованість відсутня.

Тарифи на комунальні послуги встановлювались відповідними розпорядженням Київської міської державної адміністрації.

Так, як вбачається з Додатку до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 23.06.2011 року за №1047 «Тарифи та структура тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надаються житлово-будівельними кооперативами, об`єднаннями співвласників багатоквартирних будинків, іншими балансоутримувачами жилих будинків, уповноваженими ними особами або управителями жилих будинків по кожному будинку окремо» - тариф, грн. за 1 кв.м загальної площі квартири за місяць (з ПДВ), для ЖБК «Автотранспортник-10» визначено в розмірі 3 грн. 14 коп.

Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Як вбачається з п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року за №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

У рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява №26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Таким чином, суд не має повноважень на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Згідно з п.2 ст.14, п.3 ст.31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні підприємства в Україні надають послуги з утримання будинків, споруд прибудинкових територій по тарифам, затвердженим органом місцевого самоврядування.

Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З боку відповідачів були представлені належні докази, що відповідають принципам належності та допустимості, що підтверджують відсутність заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території за спірний період.

За таких обставин, твердження позивача про наявність порушення його права, є необґрунтованим, оскільки на момент споживання послуг їх оплата була визначена за чинними тарифами, затвердженими виконавчим органом Київської міської ради - Київською міською державною адміністрацією і апелянтом була подана заява до суду першої інстанції не про стягнення боргу за несплату внесків на статутну діяльність, а про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги.

Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні.

Інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції чи доводили б порушення ним норм цивільного або цивільно-процесуального законодавства, апеляційна скарга не містить.

Обґрунтовуючи судове рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.263, 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Автотранспортник-10» залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 26 листопада 2019 року.

Суддя-доповідач:

Судді: