Справа № 137/2036/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" лютого 2019 р.

Літинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Желіховського В.М.

секретаря судових засідань Голоти О.В.

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Літині цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про втрату права на проживання, -

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся ОСОБА_2 із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що він є власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1. Вказує, що в зазначеному будинку зареєстрована відповідачка ОСОБА_3, яка з червня 2015 року не проживає.

В зв'язку із тим, що відповідач ОСОБА_3 більше 4 років відсутня без поважних причин, добровільно знятися з реєстрації не бажає, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав, оскільки надалі це дасть змогу йому оформити субсидію.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій справу просить розглянути у його відсутність. Позовні вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Судові витрати просить залишити за ним.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення.

Також відповідача ОСОБА_3 про день, час та місце розгляду справи було повідомлено відповідно до ст.128 ч.11 ЦПК України, про що свідчить оголошення на сторінці Літинського районного суду Вінницької області на офіційному веб-порталі судової влади України у спеціальній рубриці «Оголошення про виклики до суду». Заперечень суду не надала.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання.

З урахуванням письмової позиції позивача, досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне за згодою позивача на підставі ст. 280 ЦПК України постановити заочне рішення, яким позов задовольнити повністю з таких підстав.

Відповідно до копії рішення Літинського районного суду Вінницької обалсті від 29.04.2015 року (а.с.6) судом встановлено, що за ОСОБА_2 визнано право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1. Із копії Домової книги (а.с.7-8) встановлено, що 03.06.2015 року здійснено реєстрацію ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Із довідки Літинської селищної ради Літинського району Вінницької області за №3743 від 27.11.2018 р. (а.с.9) судом встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 з 03.06.2015 року по даний час. За вищевказаною адресою не проживає з 2015 року.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів «2,4,7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316,317,319,321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16,386,391 ЦК України. Згідно ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном.

У відповідності до ч.2 ст. 405 ЦПК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю, оскільки позивач є законним власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1, а відповідач ОСОБА_3 більше чотирьох років не проживає за вищезазначеною адресою та не являється членом сім'ї позивача, а тому вважається такою, що втратила право на проживання у вказаному будинку.

Судові витрати суд вважає необхідним залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст.4,12,48,76,81, 141, 247, 259,263-268, 280 ЦПК України і на підставі ст.ст.316,317,319,321,386,391, 405 ЦК України, ст.71,72 ЖК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, втратила право на проживання за адресою АДРЕСА_1.

Копію заочного рішення протягом 2 діб направити відповідачеві та роз'яснити, що заяву про перегляд заочного рішення відповідач може надіслати до суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Апеляційну скаргу на рішення суду сторони можуть подати протягом 30 днів після проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Желіховський В. М.