СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/20137/18

пр. № 2/759/2822/19

05 листопада 2019 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул`яновської О.В.,

секретаря судового засідання Бандури Н.О.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування квартирою,

ВСТАНОВИВ:

у грудні 2018 р. позивачі звернулися до суду із зазначеними позовними вимогами, просять суд встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 наступним чином: у користування ОСОБА_1 та ОСОБА_3 виділити житлову кімнату площею 12,6 кв.м, 12.7 кв.м та 10,6 кв.м, що максимально відповідає їхній частці в праві власності на квартиру; у користуванні ОСОБА_2 залишити житлову кімнату, площею 16, 8кв.м; в загальному користуванні залишити кухню 7,6 кв.м, вбиральню 1,2 кв.м, ванну кімнату 2,6 кв.м, коридор 13,7 кв.м та стягнути з відповідача на користь позивачів суму сплаченого судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачі є співвласниками 2/3 частин квартири АДРЕСА_1 , що належить останнім на підставі Свідоцтва про право власності на житло видане 04.09.2000 Ленінградською районною радою депутатів м. Києва, а 1/3 частина квартири належить на праві власності відповідачу, кімнати у квартир ізольовані , однак сторони не можуть знайти домовленості у користуванні квартирою, внаслідок чого просять встановити порядок користування квартирою.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12.12.2018 відкрито загальне позовне провадження (а.с. 14).

05.11.2019 ухвалою суду закрито підготовче провадження (а.с. 21).

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, просила задовольнити.

Позивач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила (а.с. 19).

Відповідач у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на необґрунтованість та недоведеність.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 04.09.2000 виданого Ленінградськю районною радою народних депутатів м. Києва сторонам по справі належить по 1/3 частині квартири АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Відповідно до наданої копії технічного паспорту квартира складається з 4-х житлових кімнат площею 16,8 кв.м, 12,6 кв.м, 12,7 кв.м, 10.6 кв.м, а також кухні, ванної кімнати, вбиральні, коридору (а.с. 7, 8).

Право власності має фундаментальний характер, захищається згідно з нормами національного законодавства з урахуванням принципів ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У матеріалах справи відсутня інформація, щодо кола осіб, які зареєстровані у спірній квартирі, а також хто проживє за вказаною адресою.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтями 386, 391 ЦК України визначено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч. 3 ст. 77 ЦПК України сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Із поданих до суду доказів не встановлено, що хто у спірній квартирі зареєстрований та скільки осіб у ній проживає, внаслідок чого позивачем не доведено належним чином позовні вимоги.

Суд, оцінивши докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що вимоги позивача є такими, що не обґрунтовані на законі, не доведені матеріалами справі та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно ст. 141 ЦПК України суд покладає на відповідача обов`язок відшкодувати позивачеві суму сплаченого судового збору.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 317, 319, 386 ЦК України; ст.ст. 12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування квартирою відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Ул`яновська

Повний текст судового рішення складено 08.11.2019.