Справа № 137/29/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді Желіховського В.М.
секретаря судових засідань ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Літин цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства ОСОБА_2 банку "Приватбанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-
Представник ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду з вказаним позовом, зазначаючи, що відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписав заяву б/н від 22.07.2011 року, згідно якого отримав кредит у розмірі 5200.00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
27.08.2018 р. представником позивача ОСОБА_4 надано відзив на позовну заяву відповідно до якої останній вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, а саме до стягнення підлягає заборгованість у розмірі 4059 грн. 45 коп., з яких заборгованість за тілом кредиту 2746,97 гривень, та заборгованість по відсоткам за користування кредитом.
Представник позивача ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій справу просить розглянути у його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить виносити рішення на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи.
Відповідач ОСОБА_3 до судового засідання не з'явилася. ЇЇ представник адвокат ОСОБА_4 надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовну заяву визнає частково та просить її задовольнити частково, враховуючи відзив на позовну заяву. Проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання.
Відповідно до статті 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов.
Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу.
У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами стаття 1048 ЦК України), що підлягає сплаті.
Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів.
Відповідно до вимог статті 266, частини другої статті 258 ЦК України стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду та починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання.
Відповідно до ст.1054 ч.1 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.258 ч.2 п. 1 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).
Відповідно до наданого до позову розрахунку (а.с.6-7) судом встановлено, що пеня за несвоєчасну сплату процентів на суму від 100 гривень за період з 31.12.2016 року по 31.08.2017 року становить 800,00 гривень, які і підлягають до стягнення з відповідача ОСОБА_3, а решта пені в сумі 2700,00 гривень до стягнення не підлягає, оскільки перевищує строк позовної давності.
Крім того, позивач просить стягнути з відповідача: штраф (фіксована частина)в розмірі 500,00 грн, штраф (процентна складова) в розмірі 3009,41 грн. за порушення позичальником строків платежів, однак розрахунку штрафних санкцій суду не надано. Суд вважає за необхідне відмовити в їх задоволенні, виходячи з наступного.
Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.
Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Разом з тим умовами спірного договору, а саме пунктом 1.1.5.25 Умов та правил надання банківських послуг передбачено застосування пені (додаткової комісії) як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору (а.с. 18).
У той самий час згідно з п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг сторонами передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків платежів більше ніж на 30 днів за будь-яким грошовим зобов'язанням, передбаченим кредитним договором (а.с. 27).
Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року в справі № 6-2003цс15.
Виходячи з наведеного, суд вважає, що банком в порушення ч.1 ст. 61 Конституції України та ч.3 ст.509 ЦК України на відповідача покладено подвійну цивільну правову відповідальність за порушення одного й того самого кредитного зобов'язання, оскільки з кредитного договору вбачається, що штраф і пеня це відповідальність за один і той же вид порушення.
Суд не бере до уваги розрахунок наданий у відзиві на позовну заяву, оскільки він суперечить приєднаним Умовам договору. Крім того, подані розрахунки здійсненні не зрозуміло з яких підстав, не грунтуються на Законі та на Умовах договору. Крім того спростувати розрахунок заборгованості наданий Банком можливо лише за наявності висновку екпертизи. проте такого клопотання про проведення експертизи відповідачем заявлено не було.
За таких підстав суд вважає необхідним взяти розрахунок боргу наданий банком щодо стягнення тіла кредиту та відсотків та стягнення пені за рік до дня звернення до суду.
Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 4,12,48,76,81,141, 247, 259,263-268 ЦПК України і на підставі ст.ст.15,16,22,256, 258, 261, 266, 509, 549, 526,1054 ЦК України, суд,-
Позов задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Апеляційну скаргу на рішення суду сторони можуть подати протягом 30 днів після проголошення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Желіховський В. М.