Справа № 654/4097/19
Провадження №2-о/654/119/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2019 року м. Гола Пристань

Голопристанський районний суд Херсонської області в складі:

головуючої судді - Ширінської О.Х.,

за участі секретаря - Синевид І.І.,

представника - Білої-Карп В.А.,

заінтересованої особи - ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи - Бушми Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, заінтересована особа ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулася до Голопристанського районного суду Херсонської області із заявою про видачу обмежувального припису.

В обґрунтування своїх вимог заявниця послалася на те, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 у будинку , який належить їй на праві власності. Разом з нею проживає неповнолітній син ОСОБА_3 Раніше вона перебувала у цивільному шлюбі з ОСОБА_1 без реєстрації. Спільні стосунки припинено три роки тому, від шлюбу дітей не мають. Починаючи з літа 2019 року вона потерпає від психологічного насилля з боку ОСОБА_1 , а саме: погрози різного характеру (в тому числі погрози застосування фізичного насильства); залякування; приниження, образи нецензурними словами її та її сина. ОСОБА_1 постійно влаштовує сварки, використовуючи будь-які незначні приводи, у тому числі у нічний час. Дане насильство супроводжується псуванням меблів, інших речей та облаштування будинку. 12.10.2019 ОСОБА_1 прийшов до її будинку і спричинив їй тілесні ушкодження, внаслідок чого СВ Голопристанського ВП розпочато кримінальне провадження №0001673 від 12.10.2019 за ч. 1 ст. 125 КК України.

З-приводу чисельних конфліктів нею неодноразово подавалися звернення до поліції про вчинення домашнього насильства.

Зазначає, що на даний час існує реальна загроза продовження домашнього насильства з боку ОСОБА_1 , а тому числі можливе застосування фізичного насилля, а тому просить встановити відносно її колишнього співмешканця обмежувальний припис на строк шість місяців, яким заборонити ОСОБА_1 :

-перебувати в місці її проживання (перебування) в АДРЕСА_1 ;

-наближатися на 50 метрів до місця проживання, перебування, роботи та інших місць, які вона часто відвідує;

-особисто і через третіх осіб розшукувати її, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому для нього; переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

-вести з нею листування, телефонні переговори, або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

У останньому судовому засіданні заявниця ОСОБА_2 участі не брала. У минулому судовому засіданні 07.11.2019 пояснила, що ОСОБА_1 її колишній співмешканець. На даний час він постійно прибуває до її будинку по АДРЕСА_1 і вчиняє над нею психологічне насильство, а саме: ображає нецензурною лайкою, погрожує фізичною розправою, вчиняє постійні скандали. Просила задовольнити заяву і видати обмежувальний припис.

Представник заявниці адвокат Біла-Карп В.А. у судовому засіданні підтримала заяву і просила її задовольнити. Пояснила, що заявниця є власником будинку, на підтвердження чого надала документи. ОСОБА_1 постійно прибуває до ОСОБА_2 та вчиняє там сварки, виражається нецензурною лайкою, створює конфліктні ситуації, не дивлячись на те, що він має власне житло по АДРЕСА_3 , про що надала докази. Є випадок, коли ОСОБА_1 ганявся за ОСОБА_2 з вилами з метою завдати їй тілесних ушкоджень. Агресивна поведінка ОСОБА_1 спричиняє значний психологічний стрес заявниці і навіть дає підстави їй побоюватися за своє життя. Надала оптичний диск із відеозаписом однієї зі сварок. Вказала, що заявниця бажає лише того, щоб ОСОБА_1 залишив її у спокої і звільнив від своєї агресивної уваги.

У судовому засіданні ОСОБА_3 пояснив, що є сином ОСОБА_2 та є свідком постійних сварок між матір`ю та ОСОБА_1 В одній із таких сварок ОСОБА_1 гнався на милицях з вилами за заявницею, щоб кинути в неї. Намагаючись перешкодити ОСОБА_1 він став на захист матері і останній завдав йому удару по голові.

Заінтересована особа ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви і пояснив, що навіть пальцем не чіпав ОСОБА_2 та її сина. Причиною їх конфліктів є наступні обставини. Він має заробіток з полів і 24 роки проживав із заявницею однією сім`єю без реєстрації шлюбу. В ході спільного проживання він заробляв кошти а ОСОБА_2 була домогосподаркою і тому грошове утримання здійснював він. Поміж іншим, свого часу він придбав житловий будинок АДРЕСА_1 і зареєстрував право власності на заявницю. У зв`язку з певними обставинами стосунки між ними було припинено і вони домовились усно про поділ майна, встановивши, що будинок належатиме ОСОБА_2 , як подарунок спільній дитині, а територія господарського подвір`я, склад, інші будови і техніка залишаться у власності ОСОБА_1 . Після цього він виїхав до м. Київ, де придбав собі квартиру і там проживав два роки. За власним бажанням він надавав грошове утримання ОСОБА_2 навіть після припинення стосунків, з тим переконанням, що вона домогосподарка і в неї відсутній чоловік, який би заробляв гроші на утримання сім`ї. Він сказав ОСОБА_2 , що буде утримувати її, доки у неї немає чоловіка (співмешканця). Нещодавно він довідався, що ОСОБА_2 має співмешканця і перестав надавати їй гроші. Заявниця та її співмешканець, не маючи стабільного джерела доходу почали користуватися тим, що на території подвір`я перебуває його ( ОСОБА_1 ) сільгосптехніка. Дізнавшись про відсутність документів на окрему техніку вони почали продавати її запчастини і обладнання. Ця новина вкрай обурила його, внаслідок чого виникають постійні суперечки. Йому довелось звертатися до поліції із заявою про крадіжку, відшукувати продані заявницею інструменти, тощо.

Крім того додав, що житловий будинок по АДРЕСА_3 дійсно перебуває у його власності, однак він не облаштований для проживання, тому він ходить до ОСОБА_2 у будинок №9 прийняти душ та випити чаю, тощо. Ночує у себе у будинку №11 . Вважає, що має законне право навіть проживати у будинку №9 , який зареєстрований за ОСОБА_2 , оскільки фактично саме він його придбав і подарував заявниці як будинок для спільної дитини. Під час усного поділу майна ставив їй умову, що ні він не має права приводити до будинку нову співмешканку, якщо вона з`явиться, ані вона не повинна надавати будинок для проживання свого співмешканця, коли він з`явиться. ОСОБА_2 порушила цю умову і разом зі співмешканцем намагається вижити його з будинку і заволодіти його іншим майном. Для цього ОСОБА_2 звертається до поліції із заявами про вчинення над нею насильства ОСОБА_1 , розкрадає і продає запчастини сільгосптехніки, а також подала до суду дану заяву про встановлення обмежувального припису. Крім того, її співмешканець ОСОБА_4 підмовив людину, щоб спричинити йому ( ОСОБА_1 ,) тілесні ушкодження, а також одного разу хтось здійснив підпал його автомобіля, вірогідно з метою вбивства. Він підозрює ОСОБА_5 і ОСОБА_2 Така поведінка змушує його йти на принцип і проживати у тому будинку виключно заради справедливості, адже ніхто інший як він не придбавав те майно, а тепер його хочуть цинічно звідти вижити. З принципу він подав також позов до суду про поділ спільно нажитого із ОСОБА_2 майна. Наголосив, що згоден покинути її будинок лише за умови, якщо звідти виїде співмешканець заявниці.

З-приводу дослідженого відеозапису пояснив, що дійсно виражався нецензурною лайкою в адресу ОСОБА_2 , однак був на емоціях, що вважає пом`якшуючою обставино. На даний час стосунки налагодились і вони можуть розмовляти без скандалу.

Пояснив, що фінансово може забезпечити себе житлом без будь-яких труднощів, однак проживати у будинку з ОСОБА_2 це його принципова позиція.

Представник заінтересованої особи адвокат Бушма Ю.В. у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви. Пояснив, що на його думку заява про встановлення обмежувального припису є маніпулятивним заходом з метою вплинути на хід вирішення спору про поділ майна. Надані заявницею і її представником докази є недостовірними. Так, факти звернення до поліції із заявами про вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства є просто фактами звернення. Обставини вчинення насильства не зафіксовані і не встановлені рішеннями (постановами) суду. Крім того, ОСОБА_2 зверталася до поліції з такими заявами 12.10.2019, 15.10.2019 і 29.10.2019, коли ОСОБА_1 був на стаціонарному лікуванні у лікарні м. Гола Пристань та у Борисполі. Надав довідки з лікарень. Вважає, що причиною конфліктів між сторонами є майнові питання, однак наявні у справі докази не достатні для того, щоб дійти висновку про систематичне вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства над ОСОБА_6 і тим більше не достатні щоб дійти висновку про необхідність встановлення обмежувального припису. Таким чином, напруженість стосунків між заявницею і її колишнім співмешканцем може бути влагоджена шляхом поділу майна і встановлювати для цього обмежувальний припис не обов`язково.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні досліджено наданий представником заявниці відеозапис сварки, на якому зображено територію домоволодіння з тракторами, чутно нецензурну лайку в адресу жінки, погрози зі словами «розчавлю». Коментар оператора, яким є заявниця, вказує, що він (хто саме - не зазначено) забирає сільгосптехніку, вивозить, принижує її, хапає каміння. У судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив, що то його нецензурну лайку чутно на відео, тому суд визнає даний відеозапис доказом.

Відповідно до витягу з Державного реєстру правочинів №7799454, 06.10.2009 було нотаріально посвідчено договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , що укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 .

Таким чином, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_2 - заявницею по справі, що підтверджується також витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, договором купівлі-продажу від 06.10.2019.

За даними довідки Гладківської сільської ради №2593 від 07.11.2019, домоволодіння АДРЕСА_3 обліковується за ОСОБА_1 .

Також, за даними довідки сільської ради ОСОБА_1 зареєстрований у будинку АДРЕСА_1 .

До матеріалів справи заявником додано листи начальника Голопристанського ВП Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області Воропаєва О.С. про те, що від гр. ОСОБА_2 зареєстровані наступні заяви:

- 07.10.2019 за фактом неправомірної поведінки ОСОБА_1 та погрози фізичною розправою, матеріали списано у справу;

- 08.10.2019 за фактом погрози фізичною розправою з боку ОСОБА_1 , проводиться перевірка;

- 11.10.2019 за фактом неправомірної поведінки ОСОБА_1 та погрози фізичною розправою, матеріали списані у справу;

- 12.10.2019 за фактом спричинення тілесних ушкоджень колишнім чоловіком, СВ Голопристанського ВП розпочато кримінальне провадження №0001673 за ч. 1 ст. 125 КК України;

- 15.10.2019 за фактом погрози фізичною розправою з боку ОСОБА_1 , проводиться перевірка;

- 29.10.2019 за фактом конфлікту з ОСОБА_1 , проводиться перевірка;

- 30.10.2019 за фактом погроз пошкодження майна ОСОБА_1 , матеріали списані в справу.

Судом досліджено надані у судовому засіданні 07.11.2019 копії записів невролога у медичній картці ОСОБА_3 (сина заявниці) від 09.10.2019, у яких зафіксовано факт отримання удару в голову. Свідомість не втрачав, була нудота. Записом лікаря терапевта від 09.10.2019 з пояснень хворого зазначено, що 08.10.2019 ОСОБА_3 при сварці матері з батьком вступився за матір та отримав удар в голову від батька - ОСОБА_1

Судом досліджені медичні довідки, надані представником ОСОБА_1 . За даними епікризу Голопристанської ЦРЛ №05670 від 14.10.2019, ОСОБА_1 12.10.2019 вночі був побитий та отримав закритий гвинтоподібний перелом правої кістки зі зміщенням. Дата операції 13.10.2019.

Відповідно до виписки з історії хвороби №10026/ НОМЕР_1 , наданої Бориспільською ЦРЛ, ОСОБА_1 з 15.10.2019 по 30.10.2019 перебував на стаціонарному лікуванні у даній лікарні.

Таким чином, суд не приймає до уваги відомості про заяви у поліцію ОСОБА_2 від 15.10.2019 та від 29.10.2019, оскільки деталі звернення у довідці начальника відділу поліції не зазначено, а тому не зрозуміло з якими скаргами зверталася заявниця (насилля з особистою присутністю особи чи погрози по телефону тощо).

Пунктом 3 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" під домашнім насильством - розуміються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

В силу ч. 2 ст. 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Частиною 3 статті 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" встановлено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини справи, суд приходить до висновку, про принципову позицію ОСОБА_1 проживати у будинку колишньої співмешканки ОСОБА_2 , разом з її сином та нинішнім співмешканцем. Наявність майнового спору між сторонами, а також спору щодо особистих стосунків, створює напружені відносини між ними і умови для розгортання суперечок, скандалів, бійок, та інших проявів насильства. Маючи власне житло у м. Києві та АДРЕСА_3 , а також маючи фінансову змогу забезпечити себе житлом, ОСОБА_1 вважає справедливим залишатися у будинку ОСОБА_2 , доки звідти не виїде її співмешканець, оскільки його проживання там порушує домовленості між ОСОБА_1 та заявницею, а також створює для нього інші неприємні обставини.

Така ситуація спонукає ОСОБА_1 спричиняти психологічний тиск на колишню співмешканку, що виявляється у нецензурних образах та погрозах, спричиненні фізичних ушкоджень. Дані обставини підтверджуються зверненнями ОСОБА_2 до поліції з відповідними заявами, наявністю кримінального провадження за ч. 1 ст. 125 КК України; дослідженими виписками з медичної картки сина заявниці; показаннями свідка ОСОБА_3 ; дослідженим відеозаписом, який визнано самим ОСОБА_1 , а також словами самого ОСОБА_1 про його специфічну мету по відношенню до колишньої співмешканки.

Таким чином, з урахуванням фактів домашнього насильства з боку ОСОБА_1 , його позиції по відношенню до обставин справи, беручи до уваги реальні ризики продовження протиправної поведінки ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про доцільність застосування відносно нього обмежувального припису, про який просить заявниця, не змішуючи при цьому питання про поведінку з питаннями про майнові та особисті стосунки сторін.

Що стосується заперечень представника заінтересованої особи адвоката Бушми Ю.В. про недостовірність доказів, то такі заперечення приймаються судом до уваги як цілком логічні, але з урахуванням обставин справи (незначного часу з моменту подання ОСОБА_2 заяв до поліції і об`єктивної відсутності судових чи інших рішень по таким заявам на дату судового засідання), а також на підставі інших доказів, які вказують на вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства, суд приймає до уваги довідку поліції як доказ і враховує її при вирішенні справи.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи віднести за рахунок держави.

Згідно ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Керуючись ст. ст. 350 1 - 350 8 ЦПК України, Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", суд, -

ухвалив:

Заяву задовольнити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього обов`язки, а саме заборонити йому:

- перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в АДРЕСА_1 ;

- наближатися на 50 метрів до місця проживання, перебування, роботи та інших місць, які вона часто відвідує;

- особисто і через третіх осіб розшукувати її, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому для нього; переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

- вести з нею листування, телефонні переговори, або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб

Обмежувальний припис видати строком на 6 (шість) місяців.

Копію рішення направити до Голопристанського ВП Новокаховського ВП ГУНП у Херсонській області для взяття ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на профілактичний облік та Голопристанській міській раді.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Херсонського апеляційного суду через Голопристанський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.Х. Ширінська