07 жовтня 2019 року м. Київ
Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Клочко І.В.
секретаря судового засідання Шевчук М.В.
позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» про захист прав споживача, відшкодування матеріальної шкоди, стягнення пені та трьох відсотків річних, -
ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовною заявою до ПрАТ «Страхова група «ТАС» про захист прав споживача, відшкодування матеріальної шкоди, стягнення пені та 3% річних, посилаючись на те, що 19.10.2017р. між позивачем та відповідачем був укладений Договір комплексного страхування транспортних ризиків строком на 1 рік за програмою страхування «Легке Каско», пакет «Стандартний», згідно якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «Форд Транзит», д.н.з. НОМЕР_1 .
Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 06.06.2018р. винним у вчиненні ДТП, яке сталось 29.01.2018р., було визнано ОСОБА_2
26.06.2018р. позивачем було подано клопотання на ім`я начальника юридичної служби ПрАТ «Страхова група «ТАС» з підстав встановлення судом транспортного засобу та особи водія. Однак, листом від 25.07.2018р. №Г1400/2774 позивачу було зазначено, що відсутні правові підстави для перегляду рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, відповідно до п.17.6 Договору комплексного страхування транспортних ризиків.
02.07.2018р. позивачем надано відповідачу заяву з фотокопією висновку старшого інспектора відділу розшуку та ОМ ДТП УПП у м. Києві ОСОБА_3 , в якому зазначено, що водій ОСОБА_4 разом із транспортним засобом КРАЗ д.н.з. НОМЕР_2 з причепом д.н.з. НОМЕР_3 перебуває у зоні проведення АТО.
07.08.2018р. позивачем була подана скарга на відмову у виплаті страхового відшкодування до юридичної служби ПрАТ «Страхова група «ТАС», в якій зазначено факти перебування водія та транспортного засобу в зоні проведення АТО, оскільки позивач вважає, що дані обставини непереборної сили (форс-мажор), який підпадає під п. 19.9 Договору комплексного страхування транспортних ризиків, однак відповідач повторно направив відмову, в якій зазначено, що скарга позивача не розглядалась, аргументи вказані в скарзі не прийнято до уваги, що спонукало позивача звернутись до суду з вказаним позовом.
Ухвалою суду від 23.10.2018р. відкрито провадження по вищевказаній справі та визначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження (а.с.37-38).
17.12.2018р. до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с.41-45).
В судовому засіданні позивач підтримав позовну заяву за викладеними в ній обставинами та просив задовольнити позов.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на його безпідставність.
Вислухавши пояснення учасників справи та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.
Згідно ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Між Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» та ОСОБА_1 19.10.2017р. був укладений договір №AZ10-702718 добровільного комплексного страхування транспортних ризиків (а.с.7-15).
Відповідно до умов договору, опція «1+2» визначена як «ДТП з вини» + «ДТП без вини» («Пряме врегулювання»).
Відповідно до п.15 Договору, в разі настання події, що заявляється як страховий випадок, страхувальник зобов`язаний подати страховику документи згідно з переліком, визначеним в частині 3 Договору, а також копію полісу ОСЦПВ.
Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу «113/03-18 від 05.03.2018р., вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Форд Транзит», д.н.з. НОМЕР_1 становить 103954,47 грн. (а.с.25-35).
Листом №1111 від 05.02.1018р. ПрАТ «Страхова група «ТАС» відмовила позивачу ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування у повному обсязі за відсутності підстав для виплати страхового відшкодування, на підставі п.21.8 вказаного договору (а.с.16).
Відповідно до п.21.8 частини другої Договору, спеціальні виключення щодо страхових випадків «ДТП з вини» та «ДТП без вини» («Пряме врегулювання»), крім виключень, передбачених частиною 2 Договору, передбачено, що за цим Договором відшкодуванню не підлягають будь-які збитки щодо ТЗ при ДТП з невстановленим транспортним(-и) засобом (-ами) інших учасників ДТП.
Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 06 червня 2018р. справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрито, у зв`язку з закінченням строку для накладення адміністративного стягнення (а.с.18).
Вищевказаною постановою встановлено іншого учасника ДТП ОСОБА_5 , який керував транспортним засобом «КрАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 з причепом д.н.з. НОМЕР_3 .
Крім того, у вищевказаному листі зазначено, що ПрАТ «Страхова група «ТАС» в даному випадку не має правових підстав для перегляду свого рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування та залишає його без змін.
Відповідно до п.15.5 Договору, ненадання страховику документів, передбачених цим Розділом Договору протягом 60 календарних днів з дати настання події або моменту першої можливості отримання документів, строк видачі яких визначений законодавством, є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.
Отже, суд приходить до висновку, що відповідачем, порушено п.15.5 Договору, оскільки позивач після встановлення постановою Деснянського районного суду м. Києві від 06.06.2018р. транспортного засобу, з яким відбулось зіткнення та іншого учасника ДТП безпідставно відмовив у виплаті страхового відшкодування, відповідно до п.17.6 Договору.
Суд також звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні будь-які вимоги відповідача, як страхувальника, щодо надання на огляд транспортних засобів, які були учасниками ДТП 29 січня 2018р.
Відповідно до ч.1 ст. 6 ЗУ «Про страхування», добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.
Стаття 8 ЗУ «Про страхування» визначає, що страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
Частиною 1 ст. 16 ЗУ «Про страхування» передбачено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.
Відповідно до ст. 26 ЗУ «Про страхування», підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є:
1) навмисні дії страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на дії, пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, в стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації. Кваліфікація дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, встановлюється відповідно до чинного законодавства України;
2) вчинення страхувальником - фізичною особою або іншою особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку;
3) подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку;
4) отримання страхувальником повного відшкодування збитків за майновим страхуванням від особи, винної у їх заподіянні;
5) несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків;
6) інші випадки, передбачені законом.
Умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону.
Рішення про відмову у страховій виплаті приймається страховиком у строк не більший передбаченого правилами страхування та повідомляється страхувальнику в письмовій формі з обгрунтуванням причин відмови.

Відмову страховика у страховій виплаті може бути оскаржено страхувальником у судовому порядку.

Негативний фінансовий стан страховика не є підставою для відмови у виплаті страхових сум (їх частин) або страхового відшкодування страхувальнику.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 в повному обсязі, стягнувши з відповідача на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 83333,33 грн., інфляційні витрати в розмірі 10549,99 грн. та три відсотки річних в розмірі 3493,15 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати в розмірі 973,76 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 76, 81, 82, 133, 141, 206, 259, 263, 265, 268, 273, 354,355 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» про захист прав споживача, відшкодування матеріальної шкоди, стягнення пені та трьох відсотків річних - повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 83333,33 грн., інфляційні витрати в розмірі 10549,99 грн. та три відсотки річних в розмірі 3493,15 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 973 грн. 76 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП- НОМЕР_4 , місце проживання - АДРЕСА_1 .

Відповідач - Акцо/іонерне товарисво "Страхова група "ТАС", іденифікаційний код - 30115242, місцезнаходження - м. Київ, пр. Перемоги, 65.

Суддя