Справа № 574/593/18 Провадження №2/574/81/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 року Буринський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Куцан В.М.

з участю секретаря судового засідання Кошелєвої Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини яка навчається,

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду з цим позовом мотивуючи тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому 09.09.1999 року у них народився син ОСОБА_3. Подружнє життя у них не склалося і вони з відповідачем розлучилися, син проживає з нею і в теперішній час, будучи повнолітнім, навчається в університеті на комерційній основі. У звязку з цим, він потребує додаткових коштів на утримання. Однак відповідач добровільно не підтримує дитину матеріально, хоча працює і має таку можливість. Просила стягнути з нього аліменти на утримання повнолітньої дитини яка навчається в твердій грошовій сумі 2000 грн..

Позивачка заявлені вимоги підтримала, просила позов задоволити, а розгляд справи провести без її участі, про що надала до суду заяву.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, просив справу розглянути без його участі, повідомивши до суду заявою. В письмовому відзиві на позовну заяву вказав, що він працює токарем в ДП «Завод ім. Малишева» отримуючи чистий дохід в місяць близько 4567 грн. 46 коп.. Він вдруге одружений, має на утриманні неповнолітню дитину. Вважав, що немає матеріальної можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який навчається.

Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, про що відділом ДРАЦС Буринського РУЮ вчинено актовий запис в Книзі реєстрації розірвань шлюбів №71 від 23.10.2007 року, в якому 09.09.1999 року в них народився син ОСОБА_3, батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.2,3).

ОСОБА_3, будучи повнолітнім, навчається в Сумському національному аграрному університеті, на факультеті агротехнологій та природокористування за спеціальністю «Агрономія», денної форми навчання, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги. При цьому, останній навчається на комерційній основі, розмір плати за весь строк навчання становить 40100 грн. (а.с.4-10).

Відповідно до ст.141 СК України, мати, батько дитини мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи вони у шлюбі між собою.

За змістом ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ст.200 СК України, суд може визначити аліменти на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) в частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

В п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства, стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року зазначено про обовязок батьків утримувати повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форм навчання), який (обовязок) настає за обовязкової сукупності юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років, і продовження ними навчання, потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до вимог ст.ст.12,13,78,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судом встановлено, що відповідач одружений, має на утриманні малолітню дитину, працює на державному підприємстві «Завод імені ОСОБА_4», займаючи посаду токаря та систематично отримує заробітну плату, що підтверджується копією паспорта відповідача, довідкою про доходи, довідкою про склад сімї, свідоцтвом про шлюб та свідоцтвом про народження дитини.

Також, судом враховується і стан здоров'я та матеріальне становище позивачки та повнолітньої дитини сторін, яка свого доходу не має.

Оцінивши вказані обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання своєї повнолітньої дитини, яка навчається, в твердій грошовій сумі 800 грн., що не поставить його в скрутне матеріальне становище, а доводи останнього про неможливість надання такої, суд вважає необґрунтованими.

При цьому, суд не погоджується з твердженнями позивачки щодо можливості сплати ним коштів на утримання дитини у розмірі 2000 грн., оскільки ці доводи не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні і вона не довела цього належними та допустимими доказами згідно з вимогами процесуального закону.

З врахуванням наведеного позов, підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. за розгляд справи в суді першої інстанції, оскільки позивачка була звільнена від його сплати в силу закону при поданні позову.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 7, 10, 12, 13, 23, 258, 259, 265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст.180184,199,200 СК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини яка навчається задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2), реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, аліменти у твердій грошовій 800 гривень, на утримання його повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, які сплачувати його матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ( проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5), реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Стягнення проводити щомісячно, починаючи з 01.06.2018 року до припинення навчання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, але не довше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави - 704 грн. 80 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Буринський районний суд (а з початком функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Сумського апеляційного суду) шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: