Житомирський апеляційний суд
Справа №279/1127/19 Головуючий у 1-й інст. Шульга О. М.
Категорія 61 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

з участю секретаря судового засідання Пеклін Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №279/1127/19 за скаргою ОСОБА_1 про поновлення строку для звернення зі скаргою, визнання протиправними дій державного виконавця та скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11 березня 2019 року, яка постановлена суддею Шульгою О.М. у м. Коростені,

в с т а н о в и в:

05 березня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою, в якій просила поновити строк на оскарження постанови державного виконавця, визнати неправомірними дії державного виконавця Коростенського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області Туровської Вікторії Олександрівни в частині винесення в межах виконавчого провадження №55803413 постанови від 06 листопада 2018 року про повернення виконавчого документа стягувачу та скасувати дану постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Скаргу обґрунтовувала тим, що на примусовому виконанні у виконавчій службі перебував виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на її користь шкоди. Зазначає, що 10 лютого 2019 року мешканці будинку, в якому знаходиться робочий кабінет, надали їй конверт, в якому знаходився виконавчий лист з постановою про повернення виконавчого документа. Повернення виконавчого листа здійснено з посиланням на положення п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», тобто у зв'язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення. Вважає, що постанова про повернення виконавчого документа стягувачу винесена передчасно, оскільки державним виконавцем не вжито всіх передбачених Законом заходів, спрямованих на виявлення належного боржнику майна, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу. Окрім того, у скарзі ОСОБА_1 одночасно вказує на те, що у зв'язку з тим, що постанова була вручена стороннім особам через те, що виконавча служба невірно вказала на конверті адресу її проживання, постанова про повернення виконавчого документа нею отримана 03 березня 2019 року.

Ухвалою судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11 березня 2019 року ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на оскарження постанови державного виконавця від 06 листопада 2018 року відмовлено. Скаргу ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі ч.2 ст.126 ЦПК України, у зв'язку із пропуском процесуального строку.

Не погодившись із ухвалою судді суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні клопотання про поновлення строку для подання скарги, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу в оскарженій частині скасувати, поновити строк для звернення зі скаргою та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що постанова про повернення виконавчого документа стягувачу була направлена виконавчою службою за невірною адресою стягувача: АДРЕСА_1 , тоді як адреса її проживання: АДРЕСА_1 . Через неправильне зазначення виконавчою службою адреси її проживання постанова про повернення виконавчого документа всупереч приписів Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою КМУ від 05 березня 2009 року №270, була вручена сторонній особі. Наголошує на тому, що по АДРЕСА_1 19 також проживає особа на прізвище « ОСОБА_3 », що й спровокувало плутанину із врученням конверту, який отримала стороння їй особа (однофамілець). У апеляційній скарзі ОСОБА_1 одночасно зазначає про те, що їй конверт, в якому знаходилися виконавчий лист та постанова про повернення виконавчого документа стягувачу, надали 10 лютого 2019 року, а також про те, що вона отримала постанову про повернення виконавчого документа 11 березня 2019 року. На думку ОСОБА_1 вона пропустила строк на оскарження постанови з поважних причин.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали судді суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що 28 вересня 2017 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області виданий виконавчий лист №279/4885/16-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7 096 грн. матеріальної шкоди та 1 551,20 грн. судових витрат (а.с.4). У графі «стягувач» виконавчого листа зазначено: « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ».

У апеляційні скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 2005 року. Підтверджує таку обставину ксерокопією сторінки з паспорту громадянина України (а.с.6).

Змістом частини першої ст.432 ЦПК України передбачено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі.

Посилань та доказів того, що ОСОБА_1 зверталася до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області із заявою про виправлення помилки, допущеної у виконавчому листі при зазначенні адреси стягувача, матеріали справи та доводи апеляційної скарги не містять.

Натомість стягувач звернулася до виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення та надала виконавчій службі виконавчий лист, у якому зазначена її адреса наступним чином: АДРЕСА_1.

Отже, виконавцем було розпочато примусове виконання рішення за заявою ОСОБА_1 про примусове виконання рішення та на підставі вищевказаного виконавчого листа без виправлення помилки щодо адреси стягувача.

Також ОСОБА_1 до виконавчої служби не направлялася заява про надіслання їй документів виконавчого провадження за адресою: АДРЕСА_1 , що вбачається із граф постанови про повернення виконавчого документа «стягувача адреса: АДРЕСА_1 ». Доводи апеляційної скарги такої обставини не спростовують.

При примусовому виконанні вищевказаного виконавчого листа державним виконавцем Коростенського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Туровською Вікторією Олександрівною 06 листопада 2018 року винесено постанову, якою з посиланням на положення п.2 частини першої ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повернуто стягувачу з тих підстав, що не виявлено майна належного боржнику, на яке може бути звернуто стягнення (а.с.3).

Відповідно до абзацу другого частини першої ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Отже, суддя суду першої інстанції правильно встановив, що постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 06 листопада 2018 року та виконавчий лист №279/4885/16-ц надіслані виконавчою службою стягувачу ОСОБА_1 за адресою, зазначеною у виконавчому листі, оскільки матеріали виконавчого провадження іншого не передбачали, - АДРЕСА_1 , що відповідало приписам ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», та кореспонденцію було вручено адресату 13 листопада 2018 року, що вбачається із копії конверта та відстеження маршруту проходження відправлення (а.с.8,10).

Відповідно до пункту «а» частини першої та частини другої ст.449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду в десятиденний строк із дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Отже, останнім днем для подання до суду скарги було 23 листопада 2018 року. Скарга подана до суду 05 березня 2019 року, тобто більше ніж через три місяці після винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу.

Разом із тим, сторони виконавчого провадження зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами. Зокрема, стягувач має право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження та доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження. За таких обставин, сторона виконавчого провадження не повинна втрачати інтересу до діючого виконавчого провадження.

Натомість у скарзі ОСОБА_1 одночасно зазначає різні дати, коли їй стало відомо про винесення державним виконавцем постанови про повернення їй виконавчого листа: їй надали конверт із постановою про повернення виконавчого документа стягувачу 10 лютого 2019 року та вона отримала постанову 03 березня 2019 року (а.с.1-2). У апеляційній скарзі ОСОБА_1 також вказує дві різні дати, коли їй стало відомо про винесення державним виконавцем постанови про повернення їй виконавчого листа: їй надали конверт із постановою про повернення виконавчого документа стягувачу 10 лютого 2019 року та вона отримала постанову 11 березня 2019 року (а.с.15 та зворот).

Жодних доказів у підтвердження вищевказаних дат суду не надано. Окрім того, дата 11 березня 2019 року спростовується також тим, що скаргу ОСОБА_1 подала 05 березня 2019 року, хоча зазвичай подання скарги має слідувати після дізнання про постанову, а не направки, як зазначається в апеляційній скарзі. Суперечливість інформації щодо дати у апеляційній скарзі ставить під сумнів дату зазначену у скарзі - 03 березня 2019 року, а судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Якщо приймати до уваги інформацію про надання стягувачу конверта 10 лютого 2019 року, то навіть при відсутності доказів у підтвердження цієї дати, із цієї дати до часу подання скарги (05 березня 2019 року) сплинуло більше ніж десять днів (10 лютого 2019 року +10 днів = 20 лютого 2019 року останній день), а доказів того, що перешкодило ОСОБА_1 подати скаргу з 21 лютого по 04 березня 2019 року суду також не надано. За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 не доведено, що вона пропустила строк для подання скарги з поважних причин, а тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у поновленні пропущеного процесуального строку, встановленого законом. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, враховуючи й посилання на однофамільця, що отримав кореспонденцію, оскільки доказів, які б підтверджували такі обставини, також не надано.

У разі, якщо право стягувача на реальне виконання рішення суду порушено, то воно може бути поновлено шляхом повторного пред'явлення ОСОБА_1 виконавчого листа до примусового виконання, оскільки повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених п.2 частини першої ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», не позбавляє її такого права. Строк для повторного пред'явлення виконавчого документа до виконання не сплинув, приймаючи до уваги й ту обставину, що повернення виконавчого документа стягувачу в зв'язку з неможливістю виконання рішення перервало перебіг строку, який почав відлік заново з 06 листопада 2018 року та триває протягом строків, встановлених статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження».

Суддя суду першої інстанції постановив ухвалу з додержанням норм процесуального права. Підстави для її скасування відсутні, а тому відповідно до ст.375 ЦПК України апеляційний суд залишає ухвалу без змін.

Ухвала в частині відмови у поновленні пропущеного процесуального строку не підлягає оскарженню у касаційному порядку, але разом із тим залишення скарги без розгляду може бути оскаржене учасниками справи у касаційному порядку.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11 березня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 13 травня 2019 року.