ПОСТАНОВА

Іменем України

14 травня 2019 року м. Кропивницький

справа F 405/671/18

провадження F 22-ц/4809/860/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

ОСОБА_1 (головуючий, суддя-доповідач), ОСОБА_2, ОСОБА_3,

за участю секретаря Діманової Н.І.,

учасники справи:

позивач F ОСОБА_4 акціонерне товариство «ОСОБА_5 кредит»,

відповідач F ОСОБА_6,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22 жовтня 2018 року у складі судді Драного В.В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2018 року ПАТ «ОСОБА_5 кредит» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення кредитної заборгованості в розмірі 82131,14 грн.

В обґрунтування позову посилався на те, що 14 лютого 2014 року між ним та ОСОБА_6 укладено договір F КК-289-М про відкриття карткового рахунку та виконання розрахунків за операціями з картками, відповідно до якого, банк на підставі отриманої заяви на відкриття карткового рахунку та інших документів відкриває клієнту картковий рахунок F 3001 в національній валюті; зобов'язується надати позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового року включно з лімітом кредитування у розмірі не більше 18 000,00 грн. Клієнт використовує частково або повністю суму овердрафту, повертає грошові кошти в рамках овердрафту та сплачує банку проценти за користування грошовими коштами у строки та на умовах, передбачених цим договором.

Банк свої зобовFязання за договором виконав у повному обсязі, але відповідач зобовFязання за кредитним договором належним чином не виконує, в результаті чого станом на 22.01.2018 у неї виникла заборгованість, яка становить 82131,14 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту F 31734,36 грн.; за нарахованими процентами F 104,33 грн.; за нарахованими та несплаченими в строк процентами F 50292,45 гривень.

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22 жовтня 2018 року стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «ОСОБА_5 кредит» заборгованість за договором F КК-289-М про відкриття карткового рахунку та виконання розрахунків за операціями з картками від 14.02.2014 року в сумі 82 131 грн. 14 коп. та судовий збір в сумі 1762 грн.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідач вважає, що при ухваленні рішення районним судом були порушені норми як процесуального так і матеріального права, не повно зFясовані обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_6 зазначає, що суд не зробив правовий аналіз умов укладеного між сторонами кредитного договору та перевірку складових суми заборгованості (тіло кредиту, відсотки тощо), в результаті чого судом стягнуто заборгованість по тілу кредиту у розмірі майже вдвічі більшому ніж отримано позичальником, що суперечить умовам п.1.2.4. Договору та вимогам ст. 1049 ЦПК України.

Зазначає, що позивачем невірно зроблено математичний розрахунок шляхом додавання суми заборгованості по тілу кредиту (17 708,94 грн.) та суми «надлімітної заборгованості» (14 025,42 грн.), що в сукупному розмірі склало 31 734,36 грн. та умовами договору не передбачено. Тому, враховуючи не повне зFясування судом дійсної заборгованості по тілу кредиту позичальника, відповідач не погоджується з подальшим нарахуванням та стягненням з нього заборгованості за нарахованими відсотками на суму 50 292,45 грн.

Також, вказує, що суд першої інстанції при ухваленні рішення не взяв до уваги, що позивачем здійснено розрахунок нарахування заборгованості по відсоткам поза межами строку кредитування визначеного договором.

Вважає, що позивач звернувся до суду з пропуском строку позовної давності.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

Відзиву на апеляційну скаргу не надходили, що згідно вимог ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду оскарженого судового рішення.

Суд першої інстанції встановив такі обставини:

14 лютого 2014 року між ПАТ «ОСОБА_5 кредит» та ОСОБА_6 було укладено договір F КК-289-М про відкриття карткового рахунку та виконання розрахунків за операціями з картками, відповідно до умов якого банк відкриває клієнту картковий рахунок F 3001 в національній валюті, емітує та надає клієнту платіжну картку типу Instant Debit і ПІН-код до неї. Зобов'язується надати позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання (далі - овердрафт) за картковим рахунком строком до 14 лютого 2015 року включно з лімітом кредитування у розмірі не більше 18 000,00 грн.

Протягом перших 30 календарних днів користування коштами овердрафту нараховується процентна ставка у розмірі 0,001% процентів річних. Починаючи з 31 календарного дня користування овердрафтом нараховується процентна ставка у розмірі 48% процентів річних. Банк нараховує проценти на залишок власних коштів на картковому рахунку клієнта згідно з тарифами, діючими на дату нарахування. Проценти вираховуються щомісячно, виходячи з розрахунку фактичного залишку коштів на кінець дня (п.п. 1.1).

Згідно п. 1.2.2 договору, клієнт сплачує банку плату за послуги, що надаються банком при використанні картки та обслуговуванні карткового рахунку у розмірах та в строки, які встановлені тарифами позивача.

Відповідно до п. 1.2.4. договору клієнт самостійно слідкує за коштами на картковому рахунку та не допускає виникнення заборгованості перед банком, яка перевищує залишок по картковому рахунку або ліміт овердрафту (надлімітна сума). У разі виникнення надлімітної суми на неї нараховуються проценти у розмірі 60% річних.

Відповідно до п. 1.2.5. кредитного договору клієнт щомісячно, протягом 25 днів від дати нарахування процентів, сплачує мінімальний платіж у розмірі 5% від суми заборгованості зафіксованої на цю дату. Проценти нараховуються за поточний місяць щомісячно не пізніше останнього робочого дня місяця.

Відповідно до п. 1.2.6. кредитного договору клієнт використовує частково або повністю суму овердрафту, повертає грошові кошти в рамках овердрафту та сплачує банку проценти за користування грошовими коштами у строки та на умовах, передбачених цим договором. В разі непогашення в строк мінімального платежу, сума платежу вважається простроченою та стає надлімітною сумою.

Відповідно до п. 3.1. договору за невиконання чи неналежне виконання цього договору сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України та цим договором. Відповідно до п. 6.1. договору, договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором. Відповідно до п. 7.6. договору, невідFємними частинами цього договору є порядок здійснення розрахунків за допомогою пластикових карток міжнародних платіжних систем та правила користування картками та тарифи банку по операціях з міжнародними платіжними картками.

Договір підписаний обома сторонами. Вказаним договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування відсотків за користування кредитом та інших витрат. ПАТ «ОСОБА_5 Кредит» за вказаним кредитним договором виконало свої зобов'язання та надало відповідачу кредит на суму обумовлену кредитним договором.

В звFязку з порушеннями відповідачем зобовFязань за кредитним договором щодо погашення кредиту та сплати відсотків, відповідач станом на 22.01.2018 року має заборгованість 82 131,14 грн., яка складається з наступного: 31734,36 грн. F заборгованість за тілом кредиту, 104,33 грн. - заборгованість за нарахованими процентами; 50 292,45 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими в строк процентами, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості за договором (а.с. 79-80).

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає цим вимогам.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно з положеннями статей 526, 530, 610, 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач належним чином умови договору від 14 лютого 2014 року за F КК-289-М не виконала, у зв'язку із чим станом на 22.01.2018 року виникла кредитна заборгованість.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції не погоджується із розміром заборгованості за кредитом F КК-289-М, нарахованою ПАТ «ОСОБА_5 кредит», оскільки, як убачається із наданого банком до суду розрахунку заборгованості, заборгованість ОСОБА_6 по тілу кредиту складає 17708,94 грн, а не 31734,36 грн, як помилково зазначив позивач, оскільки різниця 14025,42 грн це сума прострочених платежів, а не отриманих в борг грошових коштів.

Також, є помилковим стягнення з відповідача процентів за користування кредитом, нарахованих після спливу строку дії кредитного зобовFязання, тобто після 14 лютого 2015 року, оскільки банк як кредитор позбавлений права нараховувати відсотки та інші платежі, передбачені кредитним договором, після спливу строку кредитування, що відповідає правовому висновку ОСОБА_7 Верховного Суду, викладеному у постанові від 28 березня 2018 року у справі F444/9519/12 (провадження F 14-10цс18).

Відповідно до вимог ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки, а позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу,пені), що передбачено п.1 ч.2 ст.258 ЦК України.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовFязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Спірний кредитний договір встановлює окремі зобов'язання (п.1.2.5 договору (а.с.5), які деталізують обов'язок відповідача повернути борг частинами (не менше 5% від суми заборгованості) та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, тому незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу.

Отже, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов'язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

Згідно п.1.1.4 кредитного договору кінцевою датою повернення коштів, тобто виконання зобовFязання є 14 лютого 2015 року.

Таким чином, починаючи із зазначеної дати розпочався перебіг строку позовної давності за спірним кредитним зобовFязанням, і, оскільки, до 26 січня 2018 року - дня звернення банку з позовом до суду, трьох років не пройшло, тому заборгованості за кредитом (тіло кредиту) та процентами підлягає стягненню в межах позовної давності, а саме з 26 січня 2018 року до 14 лютого 2015 року.

Зазначене відповідає правовій позиції Верховного суду України висловленій в постанові F 6-14цс14 від 19 березня 2014 року.

Проте, суд першої інстанції безпідставно не застосував наслідки спливу строку позовної давності, незважаючи на те, що у справі заявлено про її застосування (а. с. 59-61). При цьому суд, без належних на те причин, зазначив, що останній платіж відповідач здійснила 30 травня 2015 року, хоча, як убачається із виписки по рахунку наданої банком, останнє погашення кредиту в розмірі 876,93 грн ОСОБА_6 здійснила 26 травня 2014 року. (а.с. 82)

Таким чином, з урахуванням позовної давності, з відповідача на користь банку підлягає стягненню залишок заборгованості по тілу кредиту в розмірі 7969 грн, з розрахунку (45% х 17708,94 = 7969), де 45 % це сума платежу за останній місяць, зважаючи, що вимога про стягнення 55% (5% обовFязкового щомісячного платежу х 11 місяців) від загальної суми заборгованості, яка виникла до 26 січня 2018 року не підлягає задоволення через пропуск позовної давності без поважних причин.

Також з відповідача на користь банку, з урахуванням позовної давності, підлягає до стягнення заборгованість за процентами по строковим платежам в розмірі 147,32 грн, з розрахунку (48% х 3683) : 12= 147,32), де 48% процентна ставка, а 3683 різниця між заборгованістю по тілу кредиту і сумою прострочених платежів (17708,94 -14025,42=3683) та за процентами з надлімітної суми в розмірі 701,25 грн, з розрахунку (60% х 14025,42) :12=701,25), де 60% процентна ставка, а 14025,42 грн сума прострочених платежів.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ст. 376 ЦПК України є підставою для його зміни, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача тіла кредиту в розмірі 7969 грн, процентів за користування кредитом в розмірі 849 грн, а всього 8818 грн.

Про судові витрати

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, сплачений судовий збір підлягає стягненню: пропорційно задоволених позовних вимог, що у відсотках складає 10,7%, тому є всі підстави для стягнення: з відповідача на користь позивача за подання позовної заяви F 188,53 грн, а з позивача на користь відповідача за подання апеляційної скарги - 2378,70 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22 жовтня 2018 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_5 кредит» заборгованість за кредитом (тіло) в розмірі 7969 грн, процентами за користування кредитом в розмірі 849 грн, , а всього 8818 грн та компенсацію судового збору в розмірі 188,53 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_5 кредит» на користь ОСОБА_6 2378,70 грн компенсації судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 15 травня 2019 року.

Головуючий суддя А.М. Головань

Судді О.Л. Карпенко

ОСОБА_3