Головуючий суду 1 інстанції - Мартинюк В.Б.
Доповідач -Коновалова В.А.
Справа № 419/782/19
Провадження № 22-ц/810/532/19
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 липня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Дронської І.О., Луганської В.М.,

за участю секретаря судового засідання Онопрієнка А.Є.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 27 травня 2019 року, ухвалене у складі судді Мартинюка В.Б. в смт. Новоайдар Луганської області,

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на утримання матері дитини,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на утримання матері дитини, в обґрунтування якого вказала, що з відповідачем перебуває у шлюбі, від якого мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який постійно мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач на даний час не працює, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за дитинною до досягнення нею трьох років. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімума для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу), починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною трьох років.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 27 травня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та на утримання матері дитини задоволено. Суд стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 березня 2019 року до досягнення дитиною повноліття; стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу), починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення дитиною трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вирішено питання про судові витрати.

Суд першої інстанції обґрунтував рішення тим, що відповідач є працездатною особою, відомості про матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших дітей, непрацездатних членів сім`ї у суду відсутні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини не надає. Тому, враховуючи матеріальне становище позивача, потреби дитини у матеріальному забезпеченні, які позивач одноособово забезпечити не має змоги, з урахуванням потреб дитини, суд першої інстанції вважав, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) до досягнення дитиною трьох років.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 27 травня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким визначити аліменти на користь позивача на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 813 грн., що складає 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а в подальшому у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

ОСОБА_2 вказує на те, що позивач приховала факт наявності у нього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від першого шлюбу та те, що на виконанні у Новоайдарському РВ ДВС ГТУЮ у Луганській області перебуває виконавчий лист від 06 липня 2011 року.

Також, відповідач посилається на те, що у нього немає можливості на офіційне працевлаштування з огляду на проживання у прифронтовій місцевості та догляду за хворою матір`ю, залишків його малих та не регулярних заробітків вистачає лише на їжу та предмети першої необхідності.

Крім того, ОСОБА_2 зазначає, що судом першої інстанції не взята до уваги надіслана разом з відзивом на позов довідка від 15 квітня 2019 року видана Новоайдарським РВ ДВС ГТУЮ у Луганській області, а натомість в рішенні вказано, що відомості про матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших дітей, непрацездатних членів сім`ї у суду відсутні.

(2) Позиція інших учасників справи

ОСОБА_1 надсилалась копія ухвали про відкриття апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою для надання відзиву на неї, яку позивач отримала 05 липня 2019 року, проте від останньої не надійшло відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_2 .

Позивач в судове засідання не з`явилася, про час і місце повідомлена належним чином і в установленому законом порядку, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідач в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, зазначивши, що з липня 2019 працює на підприємстві по ремонту доріг. Вважав, що розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_5 підлягає зменшенню до 1/6 частини всіх видів заробітку.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Із апеляційної скарги вбачається, що рішення суду в частині задоволення позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу), починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення дитиною трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , ніким із сторін в установленому законом порядку не оскаржується, тому в цій частині рішення суду не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції згідно положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України та п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" № 12 від 24.10.2008 року, згідно яких у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що ним були встановлені обставини про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.

Малолітній ОСОБА_3 постійно проживає з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї.

Також, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач є працездатною особою, відомості про матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших дітей, непрацездатних членів сім`ї у суду відсутні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини не надає.

Тому, з урахуванням зазначених обставин, враховуючи матеріальне становище позивача, потреби дитини у матеріальному забезпеченні, які позивач одноособово забезпечити не має змоги, з урахуванням потреб дитини, суд першої інстанції вважав, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Висновки суду першої інстанції в частині необхідності стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої дитини підтверджуються матеріалами справи і відповідають вимогам закону, зазначеному в тексті оскаржуваного рішення.

Прте, апеляційний суд не може погодитися з висновком суду першої інстанції в частині визначення розміру стягуваних з відповідача аліментів.

В позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, посилаючись на те, що відповідач є працездатним, фізично здоровий.

В апеляційній скарзі відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини, а він лише не згоден з їх розміром.

Так, відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у шлюбі, від якого мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Положення статті ст. 182 СК України передбачають, що при визначенні розміру аліментів суд також враховує наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

Аналіз зазначеної норми права свідчить про те, що наявність у платника аліментів інших дітей, враховується судом при визначенні розміру аліментів.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідачем надавався до суду відзив на позовну заяву, до якого додавалася довідка Новоайдарського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Луганській області від 15.04.2019 року № 1428/1621-70 (а.с. 17,18).

Згідно копії довідки Новоайдарського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Луганській області від 15.04.2019 року № 1428/1621-70 на виконанні в Новоайдарському районному відділі державної виконавчої служби ГТУЮ у Луганській області перебуває виконавчий лист № 2-637 від 06.07.2011 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частини доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.06.2011 року.

Однак, суд першої інстанції цей доказ не дослідив та не надав йому правової оцінки.

Про перебування на утриманні ОСОБА_2 сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на якого останнім сплачуються аліменти за виконавчим листом № 2-637 від 06.07.2011 року, відповідачем зазначалося у відзиві на позовну заяву, проте суд першої інстанції не надав відповіді на цей аргумент відповідача.

У мотивувальній частині рішення суд зазначив, що відомості про наявність у відповідача інших дітей у суду відсутні, однак це не відповідає матеріалам справи.

Зазначені обставини свідчать про те, що суд першої інстанції не встановив повно фактичних обставин справи, які мають значення для правильного вирішення справи, враховуючи предмет та підстави поданого позову, не надав оцінку усім наявним у справі доказам та запереченням відповідача.

Визначаючи розмір аліментів на малолітню дитину, судом не були в повній мірі враховані положення статті 182 СК України, які передбачають, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції відповідач пояснив, що з липня 2019 року він перебуває у трудових відносинах з підприємством «Лисичанський шляхрембуд».

Згідно копії постанови начальника Новоайдарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Базакуц О.І. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 02 липня 2019 року у виконавчому провадженні ВП № 27795473 за виконавчим листом № 2-637, виданим 06 липня 2011 року Слов`яносербським судом, звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_2 (працює комунальне пдіприємство «Лисичанський шляхрембуд») на користь ОСОБА_6 у розмірі 25 % заробітної плати, починаючи з 01.07.2019 року, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (з липня не менше 1059 грн., з грудня не менше 1109 грн.).

Зазначені обставини свідчать про те, що відповідач з липня 2019 року працює та має дохід.

Проте, позивачем не надано суду доказів того, що відповідач має можливість з урахуванням свого матеріального становища сплачувати аліменти на утримання сина у зазначеному позивачем розмірі, так і не надано доказів значних витрат відповідача.

Крім того, позивачка також за законом має обов`язок приймати участь в утриманні сина, який проживає з нею, так само як і батько дитини.

Однак судом не були враховані в повній мірі положення статті 182 СК України та зазначені вище обставини.

Посилання відповідача на те, що на його утриманні знаходиться хвора матір не заслуговують на увагу, оскільки на підтвердження цих обставин відповідачем не надано будь-яких належних та допустимих доказами, як це передбачено ст. 81 ЦПК України і є процесуальним обов`язком, суд же згідно ст. 13 ЦПК України розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Вимога відповідача про визначення аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 813 грн. не підлягає задоволенню, оскільки суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі у відповідності до вимог статті 184 СК України лише за заявою одержувача аліментів, а із позовної заяви вбачається, що позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина саме від частки заробітку (доходу) відповідача, а не в твердій грошовій сумі, і у відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Визначаючи розмір аліментів колегія суддів враховує те, що відповідач працює, на утримання від першого шлюбу сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , сплачує аліменти, з відповідача також підлягають стягненню з 21.03.2019 року аліменти на утримання дружини ОСОБА_1 у розмірі 1/6 частини до досягнення дитиною трьох років та приймає до уваги потреби дитини відповідно до віку.

Проаналізувавши зазначені вище обставини у їх сукупності апеляційний суд вважає, що рішення суду в частині визначення розміру стягнутих з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання сина підлягає зміні шляхом зменшення розміру стягуваних з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

Щодо суті апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

Апеляційний суд вважає, що рішення суду про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини слід змінити, зменшивши розмір стягуваних з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 384 ЦПК України, Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 27 травня 2019 року в оскаржуваній частині змінити, зменшивши розмір стягуваних з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 26 липня 2019 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді І.О. Дронська

В.М. Луганська