Справа №265/3570/19
Провадження №2/265/1234/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2019 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Гноєвого С. С.,

за участю секретаря Федорової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, та додатково понесених витрат, -

В С Т А Н О В И В:

07 червня 2019 року до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, та додатково понесених витрат. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилалася на те, що вона з відповідачем ОСОБА_4 перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають двох дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У подальшому шлюб між ними було розірвано, після чого діти залишилися проживати разом з нею. Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя з ОСОБА_7 на її користь було стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1200,00 гривень щомісячно, починаючи з 18 листопада 2013 року та до повноліття дітей, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. На даний момент доньці, ОСОБА_10 , виповнилося 18 років, проте вона навчається за денною контрактною формою навчання у Національному фармацевтичному університеті у м. Харкові, у зв`язку з чим виникає необхідність у додатковій матеріальній допомозі. Відповідно до договору № 251 від 30 серпня 2018 року про підготовку фахівця за освітнім ступенем «магістр» за освітньою програмою «Фармація» спеціальності «Фармація, промислова фармація», укладеного між нею та Національним фармацевтичним університетом, період навчання дочки складає 4 роки 10 місяців. Загальна вартість усього навчання складає 117500,00 гривень, тобто по 23 500,00 гривень за кожен рік навчання. За даним договором нею вже сплаченого за 1 рік навчання 23500, 00 гривень, не враховуючи витрати на проживання, їжу, одежу, підручники та канцелярію, а відтак, вважає, що крім аліментів, вона має право на стягнення з відповідача 50% фактичних витрат на навчання за договором. Оскільки відповідач у добровільному порядку відмовляється приймати участь у витратах та утримання доньки у зв`язку з навчанням, а її заробітної плати не вистачає, вона вимушена звертатись до суду.

Просила суд стягнути з ОСОБА_7 на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, щомісячно, починаючи з дня звернення з даним позовом до суду і до закінчення донькою навчання, але не пізніше досягнення двадцяти трьох років, а також стягнути з відповідача ОСОБА_7 на її користь додаткові витрати на утримання доньки, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пов`язані з фактичною оплатою її навчання за 2018-2019 навчальний рік у сумі 11750,00 гривень, що складає 50% вартості одного року навчання.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини, просила позов задовольнити у повному обсязі, у подальшому надавши заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_12 у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував свого обов`язку надавати матеріальну допомогу доньці у зв`язку з продовженням нею навчання, визнавши позовні вимоги в частині стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої доньки у розмірі 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, до закінчення нею навчання. Проти стягнення з нього додаткових витрат на навчання заперечував, посилаючись на те, що він не працює, постійного доходу не має, крім того, має хронічне захворювання, яке потребує постійних витрат на лікування, тому надавати матеріальну допомогу на додаткові витрати на навчання не має можливості, тому в цій частині у задоволенні позову просив відмовити. У подальшому від відповідача також надійшла до суду заява про розгляд справи за його відсутності.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що сторони у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_12 перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей, у тому числі повнолітню доньку, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Відділом РАГС Жовтневого районного управління юстиції міста Маріуполя від 08 червня 2001 року, актовий запис № 495.

Прізвище позивача з ОСОБА_13 на « ОСОБА_14 » було змінено у зв`язку з укладенням шлюбу з ОСОБА_15 10 липня 2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 , виданого Орджонікідзевським відділом РАЦС реєстраційної служби Маріупольського МУЮ 10 липня 2015 року.

Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати разом із матір`ю, ОСОБА_16 , що не оспорювалося відповідачем у справі.

Так, відповідно до довідки про склад сім`ї, виданої КСН «Новий Східний» за № 215 від 23 травня 2019 року, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син - ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та донька - ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (проживає та навчається у м. Харкові).

Згідно довідки № 1432 від 24 травня 2019 року, виданої Національним фармацевтичних університетом, ОСОБА_18 навчається у Національному фармацевтичному університеті на фармацевтичному факультеті спеціальності «Фармація, промислова фармація», освітньої програми «Фармація», освітнього ступеня «магістр», термін навчання 4 роки 10 місяців денної форми навчання за контрактом.

Відповідно до копії ордеру на жилу площу в гуртожитку № 3416 від 29 жовтня 2018 року, виданого на підставі договору 3416 на проживання у гуртожитку НФУ, ОСОБА_18 займає жилу площу у кімнаті АДРЕСА_2 .

Зокрема, позивач ОСОБА_1 працює, має постійний дохід у вигляді отримуваної заробітної плати. Згідно довідки, наданої ГУ ДФС у Донецькій області від 23 січня 2019 року, загальний сукупний дохід ОСОБА_1 за період з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року склав 162 969, 21 гривень, з яких сума утриманого податку 29 334, 46 гривень.

Відповідач ОСОБА_12 не працює, постійного місця роботи та доходу не має. Крім того, як вбачається з наданих відповідачем медичних документів, зокрема, консультативного висновку «Дерматовенерологічного диспансеру м. Маріуполя» від 01 листопада 2019 року, ОСОБА_19 встановлено діагноз: поширений псоріаз, інфільтративно-бляшкова форма, внесезонний тип. З приводу лікування даного захворювання ОСОБА_12 регулярно проходить лікування, що підтверджується виписними епікризами Дерматовенерологічного диспансеру м. Маріуполя».

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з ким вони проживають.

Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу, а саме стану здоров`я та матеріального становища дитини; стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Під час розгляду справи встановлено,що відповідач ОСОБА_20 є батьком ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Остання є повнолітньою, однак продовжує навчання у Національному фармацевтичному університеті, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги.

Відповідач у судовому засіданні визнав, що донька потребує матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчання та, відповідно, свій обов`язок надавати матеріальну допомогу доньці у зв`язку із продовженням нею навчання.

Водночас, аліментне зобов`язання по утримання повнолітнього сина, доньки представляє собою одностороннє зобов`язання матері та батька перед повнолітнім сином, повнолітньою донькою по їх утриманню, яке повинно виконуватись належним чином та виключно на користь повнолітнього сина, доньки, а у разі примусового виконання даного аліментного зобов`язання, аліменти підлягають стягненню також, виключно на користь повнолітнього сина або доньки, які в силу свого правового статусу - повноліття та ч. 1 ст. 527 ЦК України, зобов`язанні особисто прийняти виконання даного аліментного зобов`язання на свою користь. Таким чином, аліменти на утримання повнолітнього сина, повнолітньої доньки в силу діючого законодавства України не можуть бути стягнуті на користь осіб, які не мають правового статусу кредитора в аліментному зобов`язанні по утриманню повнолітнього сина, доньки.

З огляду на викладене, оцінюючи всі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, враховуючи встановлені під час судового розгляду обставини, а саме те, що відповідач ОСОБА_20 є батьком ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачаючи потребу повнолітньої ОСОБА_21 у матеріальній допомозі через неможливість самостійно і повно себе забезпечувати у зв`язку із навчанням, відсутність заперечень з боку відповідача щодо можливості надавати матеріальну допомогу, виходячи з рівності обов`язку батьків утримувати дитину, враховуючи, що відповідач як батько не звільнений від обов`язку утримувати повнолітню доньку протягом її навчання і створювати необхідні умови для її розвитку і забезпечення організації життя, а також враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який не має постійного доходу, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_7 на користь доньки, ОСОБА_21 аліментів у розмірі 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки вона є повнолітньою особою, починаючи з 07 червня 2019 року і до закінчення нею навчання, але не пізніше досягнення 23-річного віку, тим самим в цій частині задовольнивши позов частково.

Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Також, згідно із ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць.

Вирішуючи позов в частині стягнення з відповідача додаткових витрат, пов`язаних із навчанням повнолітньої доньки у вигляді 50% фактичних витрат за договором навчання, суд виходить з наступного.

Згідно договору № 251 про підготовку фахівця за освітнім ступенем «магістр» за освітньою програмою «Фармація» спеціальності «Фармація, промислова фармація» (денна форма навчання 4 роки 10 місяців) від 30 серпня 2018 року, укладеного між ОСОБА_1 та Національним фармацевтичним університетом, загальна вартість навчання ОСОБА_21 складає 117 500, 00 гривень (по 23 500 гривень в рік).

З посиланням на ст. 185 СК України в позовній заяві позивач ОСОБА_1 вказувала, що має право на компенсацію додаткових витрат, понесених нею на утримання доньки під час навчання, а відповідач ОСОБА_12 зобов`язаний брати участь у витратах, які вона сплатила за навчання доньки за укладеним договором від 30 серпня 2018 року за 2018-2019 навчальний рік у сумі 23 500 гривень, та просила суд стягнути з відповідача додаткові витрати у вигляді 50% сплаченої суми, а саме 11 750 гривень .

Відповідно до ч. 1 ст. 6, ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24 грудня 2014 року № 6-186 цс 14, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для судів.

Таким чином правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів, а не шляхом стягнення додаткових витрат.

Зокрема, суд зауважує, що в період 2018-2019 навчального року, за який позивач просить стягнути половину вартості навчання, відповідач ОСОБА_12 сплачував за рішенням суду аліменти на користь позивача на утримання доньки ОСОБА_8 , яка на той час була ще неповнолітньою.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача ОСОБА_7 додаткових витрат на утримання доньки, ОСОБА_21 у вигляді половини вартості оплати за навчання, задоволенню не підлягають,

Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір за вимогою про стягнення аліментів у розмірі 768,40 гривень, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від сплати судового збору.

На підставі ст.ст. 182, 199, 200 СК України, керуючись ст.ст. 10, 18, 81, 200, 206, 259, 263-265 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, та додатково понесених витрат - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 , на користь ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_5 , аліменти у розмірі 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, починаючи з 07 червня 2019 року і до закінчення нею навчання, але не пізніше досягнення 23-річного віку.

Допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь держави судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького Апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складено 22 листопада 2019 року.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо розгляду справи на офіційному веб-порталі судова влада України http://court.gov.ua/sud0538/.

Суддя С.С. Гноєвой