Справа № 183/1041/19
№ 2-о/183/83/19
У Х В А Л А

26 липня 2019 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря Пащенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи - Новомосковська міська рада Дніпропетровської області, Новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, ОСОБА_2 ,

за участю учасників справи:

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_3 ,

заінтересованої особи ОСОБА_2

представника заінтересованої особи ОСОБА_5., -

в с т а н о в и в:

19.02.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, поданою в порядку окремого провадження, в якій просить встановити факт його проживання зі спадкодавцем ОСОБА_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю з 2012 року по день відкриття спадщини, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 03 квітня 2019 року відкрите провадження по справі.

В судовому засідання судом на обговорення поставлене питання про залишення заяви без розгляду, оскільки справу не належить розглядати в порядку окремого провадження.

Заявник та його представник не заперечували проти залишення заяви без розгляду, зазначивши, що на момент звернення до суду з даною заявою, заявникові не було відомо про наявність іншого спадкоємця.

Заінтересована особа та його представник також не заперечували проти залишення заяви без розгляду.

Суд, вислухавши думку учасників справи, дійшов до наступного висновку.

У відповідності до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

В свою чергу, частиною 1 ст. 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту:

1) родинних відносин між фізичними особами;

2) перебування фізичної особи на утриманні;

3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;

4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;

5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;

6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;

9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку, відповідно до вимог ч.2 ст. 315 ЦПК України, можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Заявник, звертаючись до суду заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилався на вимоги ст. 1264 ЦК України, якою визначено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Постанова Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», надає роз`яснення, що при вирішені спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України, про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільними побутом, мають взаємні права та обов`язки.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також, інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, та мали взаємні права та обов`язки.

Пунктом 23 зазначеної постанови визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Так, в матеріалах справи міститься постанова державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14 лютого 2019 року, зі змісту якої вбачається, що спадкоємцями, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 являються: ОСОБА_1 та двоюрідний дідусь померлого ОСОБА_2 .

Таким чином, подана до суду заява про встановлення факту, що має юридичне значення, свідчить про наявність спору щодо черговості спадкування між спадкоємцями.

У відповідності до вимог ч.6 ст. 294 ЦПК України, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах, якщо під час розгляду справи в порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, не належить розглядати в порядку окремого провадження.

Встановлені в судовому засідання обставини не позбавляють права заявника звернутися до суду з позовом, в порядку позовного провадження.

На підставі викладеного, керуючись ч.4 ст. 294, ст. 260 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Залишити без розгляду заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи - Новомосковська міська рада Дніпропетровської області, Новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, ОСОБА_2 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з моменту її проголошення.

Суддя Сорока О.В.