П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 листопада 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Гасюк В.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 15 липня 2019 року про залишення заяви без розгляду у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» до ОСОБА_1 , третя особа - Приватне акціонерне товариство «Український страховий дім», про відшкодування шкоди в порядку регресу, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою та просила переглянути та скасувати заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 20 грудня 2018 року.

Заява обґрунтована тим, що рішення суду прийнято у відсутності відповідача, яка не була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, що позбавило можливості подати заперечення на позов та надати докази на спростування заявлених позовних вимог. Відповідач зазначила, що копію заочного рішення вона не отримувала, а про його існування дізналася лише 27 червня 2019 року з Єдиного державного реєстру судових рішень. Процесуальний строк на оскарження заочного рішення повинен відраховуватись саме з цієї дати, а тому наявні підстави для поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.

УхвалоюДніпровського районного суду міста Києва від 15 липня 2019 року заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через порушення норм процесуального права та передати справу до суду першої інстанції для розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що заочне рішення не вручалося відповідачу ні до подання заяви про перегляд заочного рішення, ні після цього. Про наявність заочного рішення відповідач дізналася виключно з Єдиного державного реєстру судових рішень 27 червня 2019 року, а 04 липня 2019 року, тобто, у межах двадцятиденного строку з дня ознайомлення через ЄДРСР відповідач подала заяву про перегляд заочного рішення. Суд не вказує про наявність доказів того, що відповідачеві було вручено заочне рішення суду та не називає таких доказів. У своїй заяві ОСОБА_1 просила суд поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, однак, суд не взяв до уваги заявлені відповідачем підстави для його поновлення.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції залишив заяву без розгляду у зв`язку з пропуском відповідачем строку для звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення з урахуванням вимог ч. 2 ст. 284 ЦПК України та відсутністю клопотання відповідача про поновлення пропущеного строку на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення. В той же час, ознайомлення сторони цивільного процесу з ухваленим судовим рішенням в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на сайті Судової влади України в електронній базі даних «Інформація щодо стадій розгляду судових справ» не може слугувати беззаперечним доказом того, що відповідач не була обізнана про розгляд цивільної справи та ухвалення судового рішення, де вона виступала стороною цивільного процесу.

Однак, апеляційний суд не може погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 20 грудня 2018 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» суму страхового відшкодування в розмірі 54 707 грн. 42 коп. та судові витрати в сумі 1 600 грн., а всього на загальну суму 56 307 грн. 42 коп.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений у разі пропуску із інших поважних причин.

Згідно з вимогами ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Відповідно до вимог ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим кодексом.

Звертаючись до суду з заявою про перегляд заочного рішення, представник відповідача ОСОБА_2 вказував, зокрема, на те, що про заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 20 грудня 2018 року відповідач дізналася виключно з Єдиного державного реєстру судових рішень 27 червня 2019 року. У зв`язку з цим, заявник вважав, що у суду наявні достатні підстави для поновлення пропущеного строку для подання заяви про перегляд заочного рішення.

Разом з тим, суд першої інстанції прийшов до висновку, що ознайомлення відповідача з судовим рішенням в Єдиному державному реєстрі судових рішень не може слугувати беззаперечним доказом того, що вона не була обізнана про розгляд цивільної справи та ухвалення судового рішення.

Однак, чинним цивільним процесуальним законодавством передбачено, що строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, повний текст якого не було вручено учаснику справи у день його проголошення, обчислюється з дня вручення учаснику повного заочного рішення.

У той же час, в матеріалах справи відсутні докази вручення відповідачу копії заочного рішення, переглянути яке він просить, а, відтак, висновки суду першої інстанції щодо пропуску ОСОБА_1 строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та відсутності підстав для його поновлення не відповідають фактичним обставинам справи.

Залишаючи заяву відповідача без розгляду, суд першої інстанції фактично порушив право заявника на доступ до правосуддя, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, помилково вважаючи, що строк на подання заяви про перегляд заочного рішення пропущено, представник відповідача в заяві про перегляд заочного рішення просив суд поновити строк, що вбачається зі змісту самої заяви, а, відтак, висновки суду що відсутності такого клопотання не відповідають змісту поданої заяви.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, перешкоджає подальшому провадженню у справі, що у відповідності до ст. 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 379, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 15 липня 2019 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 07 листопада 2019 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.