ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

14 травня 2019 року

м. Чернігів

Унікальний номер справи № 742/4466/18

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/556/19

Чернігівський апеляційний суд в особі судді Шитченко Н.В., вивчивши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про надання дозволу на перебування малолітньої дитини разом з матір'ю за межами України без згоди батька, -

У С Т А Н О В И В :

Рішенням від 12 лютого 2019 року Прилуцький міськрайонний суд позов ОСОБА_2 задовольнив у повному обсязі.

Не погоджуючись з указаним рішенням суду, адвокат Береза О.П. в інтересах відповідача ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 26 березня 2019 року апеляційна скарга ОСОБА_1 залишена без руху з наданням п'ятиденного строку з дня отримання копії ухвали для оплати судового збору в сумі 1057,2 грн, надання до Чернігівського апеляційного суду оригіналу платіжного документа, для приведення апеляційної скарги у відповідність зі ст. 356 ЦПК України та для подачі належної кількості копій апеляційної скарги.

27 березня 2019 року та 15 квітня 2019 року копія зазначеної ухвали суду рекомендованим листом була направлена на адресу ОСОБА_1 , яка зазначена ним в апеляційній скарзі. Дані рекомендовані листи з копією ухвали були поштовим відділенням повернуті суду з відміткою про причини невручення - «не проживає».

Згідно з ч.1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

За весь час перебування справи в апеляційному суді (з 25 березня 2019 року по 13 травня 2019 року) ОСОБА_1 долею своєї апеляційної скарги не цікавився, жодних заяв не подавав. Відсутні також будь-які заяви щодо долі апеляційної скарги від його представника адвоката Берези О.П. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Як зазначено у рішенні Європейського Суду з прав людини в справі "Пономарьов проти України", сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії" сформував позицію про те, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04 жовтня 2001 року у справі "Тойшлер проти Германії" наголосив на тому, що обов'язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Відповідно до пунктів 6, 7 частини 2 ст. 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи зобов'язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строк та виконувати інші процесуальні обов'язки, визначені законом або судом.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частиною 1 ст. 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

За змістом ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням або невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип юридичної визначеності, як складова частина конституційного принципу верховенства права, зобов'язує скаржника самостійно цікавитися перебігом розгляду його скарги в суді апеляційної інстанції. Тривала відсутність такого інтересу з боку скаржника свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права та зловживання правом на апеляцію.

Зважаючи на те, що справа в суді знаходиться тривалий час, протягом якого ОСОБА_1 не цікавиться рухом своєї апеляційної скарги, не отримує направлене йому судом поштове відправлення (ухвалу про залишення скарги без руху), здійснення ним процесуальних прав і виконання процесуальних обов'язків не можна визнати добросовісним. Недоліки апеляційної скарги не усунуто. Таким чином, відповідно до положень ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 357 ЦПК України апеляційну скаргу слід визнати неподаною та повернути.

Керуючись ст. 185, 357 ЦПК України,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про надання дозволу на перебування малолітньої дитини разом з матір'ю за межами України без згоди батька - визнати неподаною та повернути скаржнику.

Копію даної ухвали надіслати учасникам справи.

Скаржнику надіслати копію даної ухвали разом з апеляційною скаргою.

Копію апеляційної скарги залишити в суді апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя Н.В.Шитченко