Справа F 331/1027/19
Провадження F 2 /331/823/2019
03 травня 2019 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого F судді Антоненко М.В.
при секретарі F Андрієнко С.О.
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
Позивач, Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» 06.03.2019 року звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що 05.03.2014 року між ним та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що в порушення умов договору відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі здійснює платежі в погашення кредиту та сплату відсотків, внаслідок чого утворилася заборгованість станом на 17.02.2019 року в сумі 11 947,36 гривень. Просив стягнути з відповідача заборгованість за договором в розмірі 11 947,36 гривень та судові витрати.
Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26 березня 2019 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
В судове засідання представник позивача не з*явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позову.
Відповідач ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до судового засідання не зFявився, про причину неявки до суду не повідомив у звFязку з чим на підставі ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України справу розглянуто у відсутність відповідача на підставі доказів наявних в матеріалах справи.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів справи між сторонами був укладений договір про надання банківських послуг від 05.03.2014 року, згідно умов якого відповідачу було надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Згідно договору, Умов та правил надання банківських послуг, відповідач зобовFязується у строк, визначений договором, виконати свої зобовFязання по своєчасному погашенню суми заборгованості перед Банком, а також сплачувати плату за кредит на користь банку відповідно до умов договору.
Позивач виконав обовFязок перед відповідачем відповідно до умов договору відкривши картковий рахунок та надавши кредитний ліміт на платіжну картку.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі виконував умови договору, через що, станом на 17.02.2019 року виникла заборгованість в сумі 1997,17 гривень за тілом кредиту, 7705,08 гривень - по процентам за користування кредитом, 1200,00 гривень - нарахована пеня та комісія, а всього 10 902,25 гривень.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 611 ЦК України при порушенні зобовFязання настають правові наслідки встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобовFязаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку встановленим договором. Якщо договором не встановлено строк повернення позики або цей строк визначений моментом предFявлення вимоги , позика повинна бути повернена позичальником протягом 30 днів з дня предFявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги в частині стягнення тілу кредиту та процентів, а також пені, нарахування якої визначено п. 2.1.1.12.6.1 Умов та Правил надання банківських послуг, ґрунтуються на законі та знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, через що позов в цій частині слід задовольнити та стягнути з відповідача вказані суми, а всього 10 902, 25 гривень.
Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача штрафів, суд зазначає наступне.
Умовами кредитного договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне погашення заборгованості.
У той самий час, умовами цього договору передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за правопорушення: порушення строків платежів по будь-якому грошовому зобовFязанню, передбаченому договором більш ніж на 30 днів (п. 2.1.1.7.6 Умов).
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовFязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовFязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовFязання за кожен день прострочення виконання.
За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовFязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року в справі F 6-2003цс15).
З мотивів, викладених вище, суд приходить до висновку, що вимоги банку про стягнення штрафів у розмірі 500,00 грн. фіксована частина, 545,11 грн. штраф (процентна складова), не підлягають задоволенню.
Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 611, 629, 1049, 1050 ЦК України, 3, 4, 11-13, 19, 259, 263, 265, 279, 280-282 ЦПК України, суд
Позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення .
Повний текст судового рішення складений 03 травня 2019 року.
Суддя: М.В. Антоненко