ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/2398/18 Номер провадження 22-ц/814/694/19Головуючий у 1-й інстанції Предоляк О. С. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Гальонкіна С.А., Хіль Л.М.,

З участю секретаря судового засідання: Діхтяр Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, з участю третьої особи Четвертої кременчуцької міської державної нотаріальної контори, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 грудня 2018 року, ухвалене у період часу з 11:56:57 год. до 12:15:06 год. під головуванням судді Предоляк О.С., -

В С Т А Н О В И В:

короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції:

В квітні 2018 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3, у якому просила встановити додатковий строк тривалістю в три місяці для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 та визнати за нею право власності на спадкове майно.

Вмотивовуючи підстави позову, ОСОБА_2 вказувала на те, що при зверненні до Четвертої Кременчуцької міської державної нотаріальної контори з питанням оформлення спадкових документів після смерті матері їй відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки нею був пропущений шестимісячний строк на прийняття спадщини. Позивач вказувала, що на момент смерті мати була зареєстрована в АДРЕСА_2, а вона - в квартирі АДРЕСА_1. Однак останні роки, після погіршення стану здоров'я матері, взимку вони проживали разом у її квартирі. Зазначає, що спірна квартира належить їм по Ѕ частині з матір'ю. За життя мати заповідала належну їй частку відповідачу по справі, її племіннику ОСОБА_3, який з сім'єю мешкає у ній. Після смерті матері, оскільки вона хворіла, а наявна у неї хвороба є хронічною та здобута давно, принципово лікується без лікарської допомоги, самотужки, за наявності коштів, пропустила встановлений строк для подання заяви про прийняття спадщини. Причини пропуску строку для прийняття спадщини позивач вважає поважними.

Її племінник ОСОБА_3 в останні дня прийняття спадщини повідомив її, що вона є непрацездатною та має право на обов'язкову частку

Маючи проблеми з опорно-руховою системою не мала змоги встати та особисто звернутися до нотаріуса, пропуск нею строку подання заяви є незначним. Позивач вважає належним захистом порушеного права також і визнання за нею права власності на спадкове майно.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 грудня 2018 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, з участю третьої особи Четвертої кременчуцької міської державної нотаріальної контори, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування- задоволено частково.

Визначено ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, додатковий строк для прийняття спадщини після померлою ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 тривалістю в три місяці.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 704,80 гривень.

Додатковим рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 14 січня 2019 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 гривень.

короткий зміст вимог апеляційної скарги :

З даним рішенням не погодився відповідач ОСОБА_3 та подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з неправильним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а викладені в ньому висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам та матеріалам справи.

узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу :

Вказує на те, що жодних доказів на підтвердження хвороби позивача, окрім показів свідків, матеріали справи не містять - відповідно і висновок суду про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини є необґрунтованим

Хвороба позивача-спадкоємця не можуть підтверджуватися лише показаннями свідків.

Судом також не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як похилий вік.

Також вказував на те, що позивач в судовому засіданні визнала, що про своє право на обов'язкову частку у спадщині їй було відмовлено ще в серпні 2017 року.

узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

ОСОБА_2 надала відзив на апеляційну скаргу, у якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданим Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (а.с.7)

ОСОБА_4 за життя та позивачу у справі ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_2 (а.с. 16).

З довідки про склад сім'ї, виданої ОСББ «Володимира Великого58», встановлено, що у квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9.

Позивач ОСОБА_2 зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 (а.с.3)

За життя ОСОБА_4 заповіла все належне їй майно ОСОБА_3.

З матеріалів спадкової справи №3592017 до майна померлої ОСОБА_4, із заявами про прийняття спадщини звернулися ОСОБА_3 - заява подана 05 грудня 2017 року, та ОСОБА_2 - заява подана 21 березня 2018 року.

Постановою державного нотаріуса Четвертої Кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області Ільїної Н.О. від 26 березня 2018 року за заявою ОСОБА_2 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої, а саме: квартиру АДРЕСА_2 у зв'язку з тим, що нею пропущений встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини, а саме: не подано заяву про прийняття спадщини, що передбачено ст. 1269 ЦК України, та відсутні докази про фактичне її прийняття, та роз'яснено її право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 15).

Частково задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд виходив з того, що пропущений позивачем строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини є незначним та таким, що не може вплинути на право позивача на спадкування майна, яке залишилося після смерті її матері.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками місцевого суду, виходячи з наступного.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:

Спірні правовідносини врегульовуються нормами Цивільного кодексу України.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини.

Досліджуючи питання поважності причин пропуску ОСОБА_2 строк для звернення з заявою про прийняття спадщини, місцевий суд взяв до уваги покази свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_5, ОСОБА_13, ОСОБА_14

Допитані в судовому засіданні свідки у справі засвідчили, що позивач тривалий час, більше п'ятнадцяти років, має хворобу - міжпозвонкова грижа. Протягом лютого - березня 2018 року позивач не мала змоги самостійно пересуватися, не виходила з квартири, не могла встати з ліжка.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем строк звернення з заявою пропущений на 26 днів, що може бути визнаний незначним.

Також судом встановлено, що позивач на момент відкриття спадщини досягла пенсійного віку. З 2005 року їй призначена пенсія за віком.

Статтею 1241 Цивільного кодексу України встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, що належала б кожному з них, у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Юридичним фактом, який презюмує постійну непрацездатність особи, є пенсійний вік.

Рішенням Конституційного Суду України від 11 лютого 2014 року (справа№ 1-1/2014) у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 1241 ЦК України роз'яснено, що зміст поняття «повнолітні непрацездатні діти», що використовується в абзаці першому частини першої статті 1241 ЦК України щодо права на обов'язкову частку у спадщині, ґрунтується на положеннях частини третьої статті 75 СК України, яка відносить до категорії «непрацездатні» інвалідів I, II та III груп, а також пенсійного законодавства та законів України, які регулюють соціальне страхування і визначають поняття «непрацездатний».

З матеріалів справи вбачається, що на момент смерті спадкодавиці ОСОБА_4 позивач досягла пенсійного віку, у зв'язку з чим відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» вважається непрацездатною особою. З урахуванням цього, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 має обов'язкову частку у спадщині, передбачену статтею 1241 ЦК України.

Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду, що пропущений позивачем строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини є незначним та таким, що не може вплинути на право позивача на спадкування майна, яке залишилося після смерті її матері, та вважає такі висновки законними і обґрунтованими.

мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:

Відповідно до вимог ч.1, 5, 6 ст. ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Надаючи оцінку зібраним у справі доказам, суд першої інстанції дав належну оцінку обставинам, на які посилався позивач на підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, та дійшов обґрунтованого висновку про наявність у неї об'єктивних труднощів для своєчасного прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4 оскільки, як встановлено судом, вона в силу своєї хвороби не мала можливість особисто вчинити дії, які б підтверджували факт прийняття нею спадщини, та, одразу, отримавши таку можливість, виконала свій обов'язок щодо прийняття спадщини, звернувшись за заявою до нотаріуса.

Також місцевим судом надано об'єктивну оцінку і діям нотаріуса, з урахуванням вимог п. 2.2 та 3.2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту.

Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз'яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.

Судом встановлено, що нотаріус не вчинив дії для повідомлення позивача, яка має обов'язкову частку, про відкриття спадщини, не здійснював виклик як спадкоємця за законом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі.

Суд вірно взяв до уваги і незначну тривалість пропуску ОСОБА_2 строку для прийняття спадщини, її вік та вказані вище обставини справи.

Факт спільного проживання позивача на час смерті зі своєю матір'ю на висновки суду не впливає, оскільки у даній справі питання про визнання ОСОБА_2 такою, що фактично прийняла спадщину не порушувалося.

В частині висновків суду про відмову у задоволенні позовних вимог, ОСОБА_3 доводів про неправомірність рішення в цій частині не наводив.

чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду;

Висновки місцевого суду ґрунтуються на дійсних обставинах справи та є обґрунтованими. Позивач довела належними та допустимими доказами заявлені неї позовні вимоги щодо поважності причин пропуску строку для звернення з заявою про прийняття спадщини.

висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції;

Доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростували.

У відповідності з вимогами ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 грудня 2018 року.

Підстави для зміни та розподілу судових витрат судом апеляційної інстанції не встановлено.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, судові витрати, пов'язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції скарги компенсації не підлягають.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 грудня 2018 року -залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Гальонкіна С.А., Хіль Л.М.,

З участю секретаря судового засідання: Діхтяр Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, з участю третьої особи Четвертої кременчуцької міської державної нотаріальної контори, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 грудня 2018 року, ухвалене у період часу з 11:56:57 год. до 12:15:06 год. під головуванням судді Предоляк О.С., -

В С Т А Н О В И В:

короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції:

В квітні 2018 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3, у якому просила встановити додатковий строк тривалістю в три місяці для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 та визнати за нею право власності на спадкове майно.

Вмотивовуючи підстави позову, ОСОБА_2 вказувала на те, що при зверненні до Четвертої Кременчуцької міської державної нотаріальної контори з питанням оформлення спадкових документів після смерті матері їй відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки нею був пропущений шестимісячний строк на прийняття спадщини. Позивач вказувала, що на момент смерті мати була зареєстрована в АДРЕСА_2, а вона - в квартирі АДРЕСА_1. Однак останні роки, після погіршення стану здоров'я матері, взимку вони проживали разом у її квартирі. Зазначає, що спірна квартира належить їм по Ѕ частині з матір'ю. За життя мати заповідала належну їй частку відповідачу по справі, її племіннику ОСОБА_3, який з сім'єю мешкає у ній. Після смерті матері, оскільки вона хворіла, а наявна у неї хвороба є хронічною та здобута давно, принципово лікується без лікарської допомоги, самотужки, за наявності коштів, пропустила встановлений строк для подання заяви про прийняття спадщини. Причини пропуску строку для прийняття спадщини позивач вважає поважними.

Її племінник ОСОБА_3 в останні дня прийняття спадщини повідомив її, що вона є непрацездатною та має право на обов'язкову частку

Маючи проблеми з опорно-руховою системою не мала змоги встати та особисто звернутися до нотаріуса, пропуск нею строку подання заяви є незначним. Позивач вважає належним захистом порушеного права також і визнання за нею права власності на спадкове майно.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 грудня 2018 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, з участю третьої особи Четвертої кременчуцької міської державної нотаріальної контори, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування- задоволено частково.

Визначено ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, додатковий строк для прийняття спадщини після померлою ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 тривалістю в три місяці.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 704,80 гривень.

Додатковим рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 14 січня 2019 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 гривень.

короткий зміст вимог апеляційної скарги :

З даним рішенням не погодився відповідач ОСОБА_3 та подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з неправильним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а викладені в ньому висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам та матеріалам справи.

узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу :

Вказує на те, що жодних доказів на підтвердження хвороби позивача, окрім показів свідків, матеріали справи не містять - відповідно і висновок суду про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини є необґрунтованим

Хвороба позивача-спадкоємця не можуть підтверджуватися лише показаннями свідків.

Судом також не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як похилий вік.

Також вказував на те, що позивач в судовому засіданні визнала, що про своє право на обов'язкову частку у спадщині їй було відмовлено ще в серпні 2017 року.

узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

ОСОБА_2 надала відзив на апеляційну скаргу, у якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданим Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (а.с.7)

ОСОБА_4 за життя та позивачу у справі ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_2 (а.с. 16).

З довідки про склад сім'ї, виданої ОСББ «Володимира Великого58», встановлено, що у квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9.

Позивач ОСОБА_2 зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 (а.с.3)

За життя ОСОБА_4 заповіла все належне їй майно ОСОБА_3.

З матеріалів спадкової справи №3592017 до майна померлої ОСОБА_4, із заявами про прийняття спадщини звернулися ОСОБА_3 - заява подана 05 грудня 2017 року, та ОСОБА_2 - заява подана 21 березня 2018 року.

Постановою державного нотаріуса Четвертої Кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області Ільїної Н.О. від 26 березня 2018 року за заявою ОСОБА_2 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої, а саме: квартиру АДРЕСА_2 у зв'язку з тим, що нею пропущений встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини, а саме: не подано заяву про прийняття спадщини, що передбачено ст. 1269 ЦК України, та відсутні докази про фактичне її прийняття, та роз'яснено її право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 15).

Частково задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд виходив з того, що пропущений позивачем строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини є незначним та таким, що не може вплинути на право позивача на спадкування майна, яке залишилося після смерті її матері.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками місцевого суду, виходячи з наступного.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:

Спірні правовідносини врегульовуються нормами Цивільного кодексу України.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини.

Досліджуючи питання поважності причин пропуску ОСОБА_2 строк для звернення з заявою про прийняття спадщини, місцевий суд взяв до уваги покази свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_5, ОСОБА_13, ОСОБА_14

Допитані в судовому засіданні свідки у справі засвідчили, що позивач тривалий час, більше п'ятнадцяти років, має хворобу - міжпозвонкова грижа. Протягом лютого - березня 2018 року позивач не мала змоги самостійно пересуватися, не виходила з квартири, не могла встати з ліжка.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем строк звернення з заявою пропущений на 26 днів, що може бути визнаний незначним.

Також судом встановлено, що позивач на момент відкриття спадщини досягла пенсійного віку. З 2005 року їй призначена пенсія за віком.

Статтею 1241 Цивільного кодексу України встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, що належала б кожному з них, у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Юридичним фактом, який презюмує постійну непрацездатність особи, є пенсійний вік.

Рішенням Конституційного Суду України від 11 лютого 2014 року (справа№ 1-1/2014) у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 1241 ЦК України роз'яснено, що зміст поняття «повнолітні непрацездатні діти», що використовується в абзаці першому частини першої статті 1241 ЦК України щодо права на обов'язкову частку у спадщині, ґрунтується на положеннях частини третьої статті 75 СК України, яка відносить до категорії «непрацездатні» інвалідів I, II та III груп, а також пенсійного законодавства та законів України, які регулюють соціальне страхування і визначають поняття «непрацездатний».

З матеріалів справи вбачається, що на момент смерті спадкодавиці ОСОБА_4 позивач досягла пенсійного віку, у зв'язку з чим відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» вважається непрацездатною особою. З урахуванням цього, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 має обов'язкову частку у спадщині, передбачену статтею 1241 ЦК України.

Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду, що пропущений позивачем строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини є незначним та таким, що не може вплинути на право позивача на спадкування майна, яке залишилося після смерті її матері, та вважає такі висновки законними і обґрунтованими.

мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:

Відповідно до вимог ч.1, 5, 6 ст. ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Надаючи оцінку зібраним у справі доказам, суд першої інстанції дав належну оцінку обставинам, на які посилався позивач на підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, та дійшов обґрунтованого висновку про наявність у неї об'єктивних труднощів для своєчасного прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4 оскільки, як встановлено судом, вона в силу своєї хвороби не мала можливість особисто вчинити дії, які б підтверджували факт прийняття нею спадщини, та, одразу, отримавши таку можливість, виконала свій обов'язок щодо прийняття спадщини, звернувшись за заявою до нотаріуса.

Також місцевим судом надано об'єктивну оцінку і діям нотаріуса, з урахуванням вимог п. 2.2 та 3.2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту.

Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз'яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.

Судом встановлено, що нотаріус не вчинив дії для повідомлення позивача, яка має обов'язкову частку, про відкриття спадщини, не здійснював виклик як спадкоємця за законом, у тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі.

Суд вірно взяв до уваги і незначну тривалість пропуску ОСОБА_2 строку для прийняття спадщини, її вік та вказані вище обставини справи.

Факт спільного проживання позивача на час смерті зі своєю матір'ю на висновки суду не впливає, оскільки у даній справі питання про визнання ОСОБА_2 такою, що фактично прийняла спадщину не порушувалося.

В частині висновків суду про відмову у задоволенні позовних вимог, ОСОБА_3 доводів про неправомірність рішення в цій частині не наводив.

чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду;

Висновки місцевого суду ґрунтуються на дійсних обставинах справи та є обґрунтованими. Позивач довела належними та допустимими доказами заявлені неї позовні вимоги щодо поважності причин пропуску строку для звернення з заявою про прийняття спадщини.

висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції;

Доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростували.

У відповідності з вимогами ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 грудня 2018 року.

Підстави для зміни та розподілу судових витрат судом апеляційної інстанції не встановлено.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, судові витрати, пов'язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції скарги компенсації не підлягають.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 грудня 2018 року -залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя : П.С. Абрамов

Судді: С.А. Гальонкін Л.М. Хіль