Провадження F 2/645/635/19
УХ В А Л А

10 травня 2019 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Ульяніч І.В.

секретар судового засідання - Савченко В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання ОСОБА_1 про призначення адвоката за рахунок держави по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсною калькуляції до договору та стягнення коштів,

в с т а но в и в:

В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова на розгляді знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсною калькуляції до договору та стягнення коштів.

В судовому засіданні позивачем ОСОБА_1 було заявлено клопотання про призначення йому адвоката за рахунок держави. Клопотання позивач обгрунтовував тим, що він має пенсію в розмірі 1530 грн., та не має можливості укласти договір із адвокатом для надання йому правової допомоги. Але довідки про отримання пенсії в зазначеному розмірі, позивач не надає.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що ЦПК України не передбачає призначення адвокатів в цивільних справах, особа самостійно звертається за правовою допомогою.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовFязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 15 ЦПК України - учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Законом України «Про безоплатну правову допомогу» передбачено, що безоплатна правова допомога - правова допомога, що гарантується державою та повністю або частково надається за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів та інших джерел.

Статею 3 Закону передбачено, що право на безоплатну правову допомогу - гарантована Конституцією України можливість громадянина України, іноземця, особи без громадянства, у тому числі біженця чи особи, яка потребує додаткового захисту, отримати в повному обсязі безоплатну первинну правову допомогу, а також можливість певної категорії осіб отримати безоплатну вторинну правову допомогу у випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 14 Закону передбачено, що право на безоплатну вторинну правову допомогу згідно з цим Законом та іншими законами України мають певні категорії осіб, в тому числі: 1) особи, які перебувають під юрисдикцією України, якщо їхній середньомісячний дохід не перевищує двох розмірів прожиткового мінімуму, розрахованого та затвердженого відповідно до закону для осіб, які належать до основних соціальних і демографічних груп населення, а також особи з інвалідністю, які отримують пенсію або допомогу, що призначається замість пенсії, у розмірі, що не перевищує двох прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб - на всі види правових послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону.

Статтею 18 Закону передбачено порядок подання звернень про надання безоплатної вторинної правової допомоги, а саме звернення про надання одного з видів правових послуг, передбачених частиною другоюстатті 13 цього Закону, подаються особами, які досягли повноліття, до Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги або до територіального органу юстиції за місцем фактичного проживання таких осіб незалежно від реєстрації місця проживання чи місця перебування особи. Разом із зверненням про надання безоплатної вторинної правової допомоги особа повинна подати документи, що підтверджують належність особи, до однієї з вразливих категорій осіб, передбачених частиною першою статті 14 цього Закону.

Згідно ст. 19 Закону - у разі звернення особи про надання одного з видів безоплатної вторинної правової допомоги Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги зобов'язаний протягом десяти днів з дня надходження звернення прийняти рішення щодо надання безоплатної вторинної правової допомоги. Якщо особа належить до однієї з категорій осіб, передбачених частиною першою статті 14 цього Закону, Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги приймає рішення про надання безоплатної вторинної правової допомоги і письмово повідомляє про це особу або її законного представника, а також суд, орган державної влади, орган місцевого самоврядування, в яких здійснюватиметься представництво інтересів особи. Якщо особа не має підстав для отримання безоплатної вторинної правової допомоги, Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги приймає рішення про відмову в наданні безоплатної вторинної правової допомоги і надсилає копію цього рішення особі, яка звернулася про надання такої допомоги, з одночасним роз'ясненням порядку оскарження рішення про відмову в наданні безоплатної вторинної правової допомоги.

Статею 20 Закону передбачені підстави для відмови в наданні безоплатної вторинної правової допомоги. Особі може бути відмовлено в наданні безоплатної вторинної правової допомоги за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) особа не належить до жодної з категорій осіб, передбачених частиною першою статті 14 цього Закону; 2) особа подала неправдиві відомості або фальшиві документи з метою віднесення її до однієї категорій осіб, які мають право на безоплатну вторинну правову допомогу;3) вимоги особи про захист або відновлення її прав є неправомірними; 4) особі раніше надавалася безоплатна вторинна правова допомога з одного і того ж питання; 5) особа використала всі національні засоби правового захисту у справі, з якої звертається за наданням безоплатної вторинної правової допомоги.

Враховуючи встановлений Законом України «Про безоплатну правову допомогу» порядок звернення осіб, які мають право на безоплатну правову допомогу, за наданням правової допомоги, та порядок розгляду звернень осіб, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання позивача, щодо призначення адвоката за рахунок держави, враховуючи відсутність документів, підтверджуючих належність особи, до однієї з вразливих категорій осіб, передбачених частиною першою статті 14 цього Закону.

Але суд вважає необхідним роз»яснити позивачу його право на самостійне звернення за наданням йому безоплатної правової допомоги.

На підставі викладеного, керуючись ст. 15,49, 222, 353 ЦПК України, Закону України «Про «Про безоплатну правову допомогу» суд -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення адвоката за рахунок держави по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсною калькуляції до договору та стягнення коштів - відмовити.

Роз"яснити позивачу ОСОБА_1 його право на самостійне звернення до Центру надання вторинної правової допомоги.

Ухвала оскарженню не підялагає.

Повний текст ухвали виготовлено 14.05.2019 року.

Суддя І. В. Ульяніч