П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2019 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 754/4708/18

Номер провадження 22-ц/824/11522/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Вербової І.М., суддів Саліхова В. В., Шахової В. В.,

за участю секретаря судового засідання - Якушко Т.А.,

вивчивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 12 червня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Галась І.А., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 , про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання неповнолітніх дітей,

в с т а н о в и в :

У квітні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрованого відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції в місті Києві 13 березня 2002 року, стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2 000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, та додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 2 000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення прозову і до досягнення дитиною повноліття, та додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 13 березня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві був зареєстрований між сторонами шлюб, у якому народились ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З огляду на наркотичну та алкогольну залежність відповідача, а також психологічне та фізичне насильством з боку останнього сімейне життя ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 не склалось.

14 лютого 2015 року відповідач наніс позивачу тілесні ушкодження, у зв`язку з чим ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності, однак це не виправило поведінку останнього і він продовжив вчиняти протиправні дії стосовно позивача.

Так, з грудня 2017 року шлюбні відносини між сторонами припинені, а примирення - неможливе за будь-яких умов.

Протягом періоду зловживання спиртними напоями та наркотичними засобами ОСОБА_1 брав лише часткову участь забезпеченні дітей, а у подальшому відповідач зовсім відмовився від матеріального утримання дітей.

Позивач зазначає, що старшому сину ОСОБА_4 виповнилось 15 років, а молодшому ОСОБА_5 - 13 років, у міру дорослішання діти потребують все більше матеріального забезпечення для свого розумового, фізичного та духовного розвитку. Крім того, діти хворіють та потребують витрат на їх лікування.

Відповідач тривалий час неофіційно працевлаштований, хоча має мінливий дохід, він складає не менше 20 000 грн. на місяць, а тому має реальну можливість утримувати неповнолітніх дітей та сплачувати додаткові витрати на них, що викликані особливими обставинами. Крім того, ОСОБА_1 є власником численного нерухомого майна та отримує дохід від здачі його в оренду.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 13 листопада 2018 року, занесеною до протоколу судового засідання, до участі у справі в якості третьої особи залучено ОСОБА_3 .

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 12 червня 2019 року (том ІІ а.с. 23 - 37) позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 , про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання неповнолітніх дітей, задоволено частково, шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського району управління юстиції в місті Києві 13 березня 2002 року, актовий запис № 290 розірвано, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2 000 гривень щомісячно, починаючи з 11 квітня 2018 року і до досягнення повноліття, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 2 000 гривень щомісячно, починаючи з 11 квітня 2018 року і до досягнення повноліття. У задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду, 12 липня 2019 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду в частині стягнення аліментів у визначеному судом першої інстанції розмірі, порушення норм матеріального та процесуального права, ухвалення рішення без з`ясування всіх істотних обставин справи, просив змінити рішення Деснянського районного суду міста Києва від 12 червня 2019 року в частині стягнення аліментів зменшивши їх розмір, а саме стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1 059 гривень щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, стягнути відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1 059 гривень щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що враховуючи матеріальний стан відповідача, зокрема, відсутність на час розгляду справи постійної роботи та стабільного заробітку, перебування на утриманні останнього малолітньої дитини, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та цивільної дружини, ОСОБА_3 , яка не отримує самостійний дохід у зв`язку з доглядом за малолітньою дитиною, з врахуванням принципу справедливості та розумності слід стягнути аліменти на утримання кожної дитини у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 вересня 2019 року відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 вересня 2019 року закінчено проведення підготовчих дій, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

01 жовтня 2019 року на адресу суду надійшов відзив від Фєтісова Є. П. в інтересах ОСОБА_2 з відповідними підтвердженнями його надсилання іншим учасникам справи. З відзиву вбачається, розмір аліментів, визначений рішенням суду, є обґрунтованим. Зокрема, суд першої інстанції дослідив покази свідків, з яких вбачається, що діти знаходяться на утримання матері, батько не бере участі в матеріальному забезпеченні дітей, хоча об`єктивно має можливість.

На момент ухвалення оскаржуваного рішення неповнолітній ОСОБА_4 вже навчався в Коледжі мистецтв та дизайну Київського національного університету технологій та дизайну на контрактній формі навчання, натомість ОСОБА_5 тільки закінчував 9 клас. У подальшому останній склав іспити на вступив на навчання до вищевказаного коледжу на контрактну форму навчання. 29 липня 2019 року позивач сплатила на 1-й семестр навчання сина 9 000 грн., що підтверджено належними доказами.

Судом першої інстанції було враховано матеріальне становище платника аліментів та величину прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач наголошує на тому, що скаржник володіє цінним рухомим та нерухомим майно та утримує його, відпочиває закордоном, що потребує значних грошових коштів.

Крім того, скаржник та його цивільна дружина проживають за різними адресами.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у ній.

Представник позивача - адвокат Фєтісов Є. П. заперечував проти доводів апеляційної скарги з підстав їх необґрунтованості, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, як таке, що ухвалено з вірним застосуванням норм матеріального та процесуально права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши доводи та заперечення відповідача та представника позивача, з`ясувавши обставини справи, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її часткового задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, з 13 березня 2002 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі (т. І а.с. 15).

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_4 (т. І а.с. 17), а ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_5 (т. І а.с. 18).

ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_9 , батьком якої є ОСОБА_1 , а матір`ю - ОСОБА_3 (т. І а.с. 115).

Згідно довідки від 23 жовтня 2018 року ОСОБА_4 є студентом 1 курсу денного відділення Коледжу Київського національного університету технологій та дизайну. Термін навчання з 01 вересня 2018 року по 30 червня 2022 року (т. І а.с. 164).

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач перебуває в працездатному віці, має фізичну можливість надавати допомогу, належних та допустимих доказів щодо неможливості сплачувати аліменти суду не надано, а тому як батько неповнолітніх дітей останній зобов`язаний їх утримувати до повноліття.

Разом з тим, стороною позивача не надано переконливих, належних та допустимих доказів щодо наявності підстав для стягнення додаткових витрат щомісячно у розмірі 1 000 грн., а тому суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З апеляційної скарги вбачається, що скаржник не погоджується з оскаржуваним судовим рішенням лише в частині встановлення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, а тому Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 12 червня 2019 року переглядається лише в цій частині.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, а саме ч. 1 та ч. 2 ст. 27 держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного і соціального розвитку дитини.

Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина.

У ч. 1 ст. 182 СК України наведено перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, у тому числі стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, а саме стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 вищезазначеної статті передбачено, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для дітей віком до 6 до 18 років з 1 січня 2019 року становить 2 027 грн.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено обов`язок кожної сторони доводити ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, нормами сімейного законодавства на батьків покладено обов`язок утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Разом з тим, зобов`язуючи матеріально забезпечувати неповнолітніх дітей, закон враховує і інтереси батьків, зокрема їх матеріальний стан та перебування на їх утриманні інших неповнолітніх дітей.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач має ще малолітню доньку, яка перебуває на його утриманні.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в працездатному віці, однак в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження розміру доходу, що отримує останній.

Крім того, посилання позивача на перебуванні у власності відповідача нерухомого та цінного рухомого майна не підтверджується жодними належними та допустимими, у розумінні процесуального закону, доказами. У той же час доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Колегія суддів, враховуючи матеріальний стан відповідача, наявність інших осіб на утриманні та прожитковий мінімуму для дітей відповідного віку, встановлений на законодавчому рівні, приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1 300 грн. щомісячно на кожну дитину.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, оскаржуване рішення не можна назвати законним та обґрунтованим в розумінні ст.263 ЦПК України, наявні підстави для задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 12 червня 2019 року - в частині визначення розміру аліментів змінити.

Абзац 3 та 4 резолютивної частини викласти у наступній редакції.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця міста Києва, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Ватутінським РУ ГУ МВС України в місті Києві 18 листопада 1999 року) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженки міста Києва, паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Дніпровським РУ ГУ МВС України в місті Києві 04 квітня 2002 року) аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1 300 грн. щомісячно, починаючи з 11 квітня 2018 року і до досягнення повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця міста Києва, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Ватутінським РУ ГУ МВС України в місті Києві 18 листопада 1999 року) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженки міста Києва, паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Дніпровським РУ ГУ МВС України в місті Києві 04 квітня 2002 року) аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1 300 грн. щомісячно, починаючи з 11 квітня 2018 року і до досягнення повноліття.

У решті рішення - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено 08 листопада 2019 року.

Суддя-доповідач: І.М. Вербова

Судді: В.В. Саліхов

О. В. Шахова