КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 754/10782/18

№ апеляційного провадження: 22-ц/824/7491/2019

Головуючий у суді першої інстанції: Саламон О.Б.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

13 травня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - Семенюк Т.А.

Суддів - Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,

розглянувши в порядку ч.. 1 ст. 369 ЦПК України, справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 13 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що вона є пенсіонером за віком з 2004 року, єдиним доходом є пенсія, при цьому потребує постійного нагляду лікарів, регулярного обстеження, що потребує значних коштів.

Зазначила, що має двох дочок, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , проживають в одній квартирі. Донька ОСОБА_3 допомагає як матеріально, так і морально, проте друга донька - ОСОБА_2 не допомагає, створює жахливі умови для спільного проживання та спілкування, стосунки вкрай напружені, чиняться перешкоди у користуванні квартирою, вчиняються сварки, домашнє насильство, приниження та образи, що негативно відображається на стані здоров'я та самопочутті. Пенсія, яку вона отримує, та допомога старшої доньки, не забезпечують все необхідне, оскільки самостійно сплачує за комунальні послуги, забезпечує себе одягом, харчуванням, сплачує за лікування та медикаменти.

У зв'язку із викладеним, просила суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі ј частини доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і довічно.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 13 березня 2019 року у задоволені позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову, вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є матір'ю ОСОБА_2

Позивач є пенсіонером, що підтверджується копією пенсійного посвідчення. Вид пенсіє - за віком. Отримує пенсію у сумі 1753, 67 грн. щомісяця, що підтверджується копіює довідки, наданою Головним управлінням ПФУ (а.с.112).

Також з матеріалів справи вбачається, що відповідач перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 , який на даний час постійної роботи не має, на утриманні чоловіка перебуває недієздатна мати, яка є інвалідом 1 групи, а він на підставі рішення суду є її опікуном.

Судом встановлено, що підопічна ОСОБА_5 поселена до психоневрологічного інтернату згідно з путівкою Департаменту соціальної політики та перебуває на повному державному утриманні, на підтвердження чого надана копія відповіді Святошинського психоневрологічного інтернату проте потребує постійного стороннього догляду, нагляду та допомоги, про що зазначено у копії довідки МСЕК (а.с.44-46)

Також встановлено, що відповідач має сина ОСОБА_6 , 1999 року народження, який самостійного заробітку не має, є студентом університету «КРОК», знаходиться на її утриманню.

Також судом встановлено, що відповідач має повнолітню доньку ОСОБА_7 , 1992 року народження.

Відповідач працює в ТОВ «Ромстал Україна» на посаді бухгалтера, посадовий оклад якої становить 4 660 грн., має кредитні зобов'язання перед ПАТ «ПУМБ» та АТ «Альфа - Банк», що підтверджується виписками і довідками.

Крім того судом встановлено, що відповідач має незадовільний стан здоров'я, хворіє на Бульозну хворобу легень, рецидивуючий пневмоторакс справа, правосторонній плеврит, у зв'язку з чим потребує лікування, постійно несе витрати на медикаменти та медичне обстеження. ( а.с.98-107, 109-110)

Відповідно до ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Обов'язок надавати утримання непрацездатним батькам, що мають таку потребу, в судовому порядку покладається лише на повнолітніх дітей.

Згідно зі ст. 203 СК дочка, син крім сплати аліментів зобов'язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

Згідно з ч.ч.1-2 ст. 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків.

Як роз'яснено в п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги, не є абсолютним. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов'язку надання їм утримання, стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надала доказів, що вона потребує матеріальної допомоги, при цьому отримує допомогу від іншої доньки, розмір її пенсії перевищує прожитковий мінімум, та не встановлено можливості надання матеріальної допомоги з боку відповідача.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги, що відповідачем надано суду довідку з місця роботи, яка не містить підпису керівника та головного бухгалтера, не містить інформацію про отриману заробітну плату з огляду на наступне.

З довідки ТОВ «Ромстал Україна» від 19 вересня 2018 року, яка підписана інспектором з кадрів Корзюк Н.О. вбачається, що посадовий оклад відповідача складає 4660 грн. (а.с.107).

Доказів на спростування зазначеної довідки позивачем суду не надано.

Також колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги, що син відповідача підробляє після навчання, оскільки доказів на підтвердження зазначеної обставини позивач не надала.

Доводи скаржника, що мати чоловіка відповідача перебуває на повному державному забезпеченні та не потребує допомоги спростовуються довідкою МСЕК.

Також з матеріалів справи вбачається, що відповідачем здійснюється оплата за житлово-комунальні послуги, що підтверджується квитанціями, наявними в матеріалах справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують і не впливають на їх правильність.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки суду обґрунтовані, та не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 13 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді