Ухвала

14 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 454/261/18

провадження № 61-13237св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Сердюка В. В., Грушицького А. І., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - відділ з питань культури, охорони культурної спадщини, туризму та релігій Сокальської районної державної адміністрації Львівської області,

треті особи: начальник відділу з питань культури, охорони культурної спадщини, туризму та релігій Сокальської районної державної адміністрації Львівської області Михайлюк Мирослава Володимирівна, Сокальська районна рада Львівської області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Михайлюк Мирослави Володимирівни на постанову Львівського апеляційного суду від 29 травня 2019 року в складі колегії суддів: Шандри М. М., Левика Я. А., Струс Л. Б.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відділу з питань культури, охорони культурної спадщини, туризму та релігій Сокальської районної державної адміністрації Львівської області про визнання незаконним та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що відповідно до наказу відділу з питань культури, охорони культурної спадщини, туризму та релігій Сокальської районної державної адміністрації Львівської області від 25 квітня 2016 року №11/02-03 вона працює директором Сокальської дитячої школи мистецтв ім. В. Матюка. Наказом відповідача від 04 січня 2018 року №1/02-03 за порушення трудової дисципліни, що виразилося у відсутності на робочому місці 27 грудня 2017 року протягом робочого дня, їй оголошено догану.

Вважає дії відповідача незаконними та такими, що порушують вимоги чинного трудового законодавства, оскільки в цей день, вона як директор шкоди супроводжувала дітей на обласний огляд-конкурс фольклорних ансамблів «Прикарпатські візерунки».

Враховуючи наведене, позивачка просила визнати незаконним та скасувати наказ відділу з питань культури, охорони культурної спадщини, туризму та релігій Сокальської районної державної адміністрації Львівської області від 04 січня 2018 року № 1/02-03 про застосування до неї дисциплінарного стягнення.

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 25 вересня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що поїздка ОСОБА_3 27 грудня 2017 року до м. Львова була необґрунтованою і безпідставною, та здійснена самовільна без погодження з відповідачем, що привело до прогулу, що є підставою для застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Постановою Львівського апеляційного суду від 29 травня 2019 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано незаконним та скасовано наказ відділу з питань культури, охорони культурної спадщини, туризму та релігій Сокальської РДА від 04 січня 2018 № 1/02-03 про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що дії позивача, як директора, в частині супроводження колективу школи на конкурс 27 грудня 2017 року відповідають вимогам Положення про початковий спеціалізований мистецький навчальний заклад (школу естетичного виховання), затвердженого Наказом Міністерства культури і мистецтв України від 06 серпня 2001 року № 523, Посадовим обов`язкам директора Сокальської дитячої школи мистецтв, оскільки директор забезпечує навчально-виховний процес та забезпечує реалізацію прав учнів в частині участі у конкурсах, оглядах, фестивалях, олімпіадах, концертах, виставках, виставах тощо. За таких обставин, апеляційний суд вважав, що застосування дисциплінарного стягнення у формі догани щодо ОСОБА_1 за відсутність на робочому місці 27 грудня 2017 року протягом робочого дня, не можна вважати законним та обґрунтованим, оскільки встановлено виконання нею у цей час посадових обов`язків.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги та позиції інших учасників

У липні 2019 року Михайлюк М. В. подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного суду від 29 травня 2019 року, в якій просить скасувати зазначене судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У касаційній скарзі заявник вказує на те, що позивач, як директор школи повинна була лише забезпечити участь викладачів та їх учнів в конкурсі, що нею і було зроблено, проте вона відповідно до своїх посадових обов`язків не повинна була супроводжувати дітей на конкурс, а могла це зробити лише на підставі наказу про відрядження. Виходячи з того, що поїздка ОСОБА_3 була здійснена без потреби для цього та без оформлення відповідного наказу про відрядження, то виданий наказ про оголошення позивачу, як директору школи догани за порушення трудової дисципліни відповідає нормам трудового законодавства та відсутні підстави для його скасування.

У серпні 2019 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому просила скаргу відхилити, рішення суду апеляційної інстанції залишити без змін.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 18 липня 2019 року відкрито касаційне провадження у зазначеній цивільній справі, витребувано матеріали справи та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

Позиція та висновки Верховного Суду

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу з питань культури, охорони культурної спадщини, туризму та релігій Сокальської районної державної адміністрації Львівської області, треті особи: начальник відділу з питань культури, охорони культурної спадщини, туризму та релігій Сокальської районної державної адміністрації Львівської області Михайлюк Мирослава Володимирівна, Сокальська районна рада Львівської області, про визнання незаконним та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення, за касаційною скаргою Михайлюк Мирослави Володимирівни на постанову Львівського апеляційного суду від 29 травня 2019 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

А. І. Грушицький

І. М. Фаловська