Справа № 234/5052/19
Провадження № 2/234/1956/19
16 липня 2019 року місто Краматорськ
Краматорський міський суд Донецької області
у складі: головуючого судді Кравченко О.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Малушка С.В.,
справа № 234/5052/19
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
22.03.2019 року АТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 11.05.2010 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір б/н. Відповідно до умов даного договору, позивач надав відповідачу кредит у розмірі 5000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання перед позивачем і порушив умови кредитного договору, внаслідок чого утворилася прострочена заборгованість. Загальна сума заборгованості, станом на 31.01.2019 року, становить 196 713,07 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 4 759,32 грн., заборгованості по нарахованим відсоткам за користування кредитом - 187 121,50 грн., заборгованості за пенею та комісією - 4 832,25 грн. Просить стягнути з відповідача заборгованість на загальну суму 124 234,83 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом - 4 759,32 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом з 11.05.2010 року по 30.07.2018 року - 119 475,51 грн., а також понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, але зазначив в позовній заяві про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочний розгляд справи.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву суду не надав.
Оскільки відповідачем не було надано відзиву на позов, тому суд приймає до уваги лише надані докази позивачем.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи, про що зазначив у позовній заяві.
Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд,-
Правовідносини по даній справі регулюються Цивільним Кодексом України.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.
Згідно ст. 1054 ч.1 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. 1050 ч.2 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України.
Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Судом встановлено, що 11.05.2010 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір б/н. Відповідно до умов даного договору, позивач надав відповідачу кредит в розмірі 5000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.11-35).
Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі та надав кредит ОСОБА_1 в сумі 5000,00 грн, на термін, що відповідає строку дії карти. Але, ОСОБА_1 , в порушення умов кредитного договору свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість.
Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 31.01.2019 року, розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 196 713,07 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 4 759,32 грн., заборгованості по нарахованим відсоткам за користування кредитом - 187 121,50 грн., заборгованості за пенею та комісією - 4 832,25 грн. (а.с.7-9).
Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом у сумі 4759,32 грн. та заборгованість по процентам за користування кредитом з 11.05.2010 року по 30.07.2018 року у сумі 119475,51 грн.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 отримав у АТ КБ «Приватбанк» грошові кошти і станом на час розгляду справи його заборгованість за тілом кредиту становить 4759,32 грн., яка підлягає стягненню з відповідача.
Проте, суд вважає, що Банк безпідставно вимагає повернення процентів за користування кредитом за період з 11.05.2010 по 30.07.2018 року у сумі 119475,51 грн. через те, що Банк збільшив відсоткову ставку з 30 % до 34,8% та 43,2 % без його згоди.
Тому відповідач не може нести цивільну відповідальність за неповернення кредитних коштів.
Судом встановлено, що відповідно до Тарифів банку станом на 11.05.2010 року за користування кредитом сторони домовились про сплату процентів у розмірі 2,5 % на місяць, або 30% на рік.
Але протягом дії кредитної картки процентна ставка за користування кредитом змінювалась і становила у період:
- з 01 вересня 2014 року по 31 березня 2015 року - 34,8 % річних;
- з 01 квітня 2015 року по 30 квітня 2018 року - 43.2% річних.
Про це свідчить розрахунок заборгованості за договором від 11.05.2010, укладеного між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 (а.с. 7-9).
Згідно ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановленні його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах; закріпленні можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу; поєднання створення норм, спрямованих на забезпечення реалізації цивільного права, з шануванням прав та інтересів інших осіб, моралі суспільства тощо. При цьому справедливість можна трактувати як визначення нормою права обсягу, межі здійснення і захисту цивільних прав та інтересів особи адекватно її ставленню до вимог правових норм. Добросовісність означає прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. Розумність - це зважене вирішення питань регулювання цивільних відносин з урахуванням інтересів усіх учасників, а також інтересів громади (публічного інтересу).
Відповідно до статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. (ч.3 ст. 1056-1)
У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка.
У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. (ч.4 ст. 1056-1)
Судом встановлено, що збільшення АТ КБ «ПриватБанк» процентної ставки за користування кредитними коштами відбувалось з порушенням вимог вказаного Закону, оскільки позивачем не доведено, що відповідач був письмово повідомлений банком про збільшення процентної ставки, з ним підписувались будь-які угоди щодо цього.
Таким чином, збільшення процентної ставки відбулося в односторонньому порядку банком без згоди позичальника. Тому такі дії АТ КБ «Приватбанк» є незаконними і не можуть бути підставою для стягнення з відповідача заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом у підвищеному розмірі.
Отже, відповідач має сплатити банку заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом за період з 01 вересня 2014 року по 31 березня 2015 року та за період з 01 квітня 2015 року по 30 липня 2018 року, однак не з розрахунку 34,8 % та 43,20% річних, оскільки збільшення процентної ставки в односторонньому порядку банком без згоди позичальника є незаконною, а з розрахунку 30% річних, як це передбачено кредитним договором.
Судом встановлено, що борг відповідача за кредитом складає 4759,32 грн., прострочення сплати з 01 вересня 2014 року по 30 липня 2018 року, дорівнює 1429 дня, тому заборгованість за відсотками за цей період складає 5667,55 грн. (4759,32 грн. х 30%:360 днів х 1429 днів).
Оскільки відповідач несвоєчасно виконував зобов`язання за кредитним договором суд приходить до переконання про необхідність стягнення заборгованості процентів за користування кредитом, яка відповідно до розрахунку, станом на 31 серпня 2014 року, накопичувальним підсумком складає 569,08 грн., яка розрахована виходячи із суми заборгованості за кредитом за відсотковими ставками 30% що відповідає умовам, передбачених кредитним договором та є такими, що не порушують права відповідача, як споживача кредитних послуг.
Отже, відповідач, в межах заявлених позовних вимог, повинен сплатити банку заборгованість по процентам за користування кредитом, яка за період з 11.05.2010 року по 30 липня 2018 року складає 6236,63 грн. (569,08 грн. + 5667,55 грн.).
Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, та з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ «Комерційний банк «Приват Банк» підлягає до стягнення сума заборгованості за Кредитним договором № б/н від 11.05.2010 року у розмірі 10 995,95 грн., яка складається з наступного:
- 4759,32 грн. - заборгованість за кредитом станом на 31.01.2019 року;
- 6236,63 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом з 11.05.2010 року по 30.07.2018 року (в межах строку, вказаного банком у позові для стягнення відсотків).
При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1921 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням від 22.02.2019 року, а відтак, виходячи з розміру задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивача пропорційно підлягає стягненню судовий збір у розмірі 172,89 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 10, 13, 19, 81, 89, 141, 264, 265, 273, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд.
Суддя Краматорського міського суду О. Ю. Кравченко