Провадження F2/201/1243/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2019 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді F Федоріщева С.С.,

при секретарі F Максимовій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Обласного комунального підприємства культури «Дніпропетровський академічний театр опери та балету» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, F

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська звернулось Обласного комунального підприємства культури «Дніпропетровський академічний театр опери та балету» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги станом на 01 грудня 2018 року в розмірі 12558 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що позивач є балансоутримувачем будівлі гуртожитку, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Нірінберга, буд. 6, право користування кімнатою F 204 в якому належить ОСОБА_1 Відповідачу надаються житлово-комунальні послуги, проте свої зобовFязання щодо сплати за надані позивачем житлово-комунальні послуги відповідач не виконує належним чином, у зв'язку з чим станом на 01 грудня 2018 року у ОСОБА_1 утворилась заборгованість перед позивачем за спожиті житлово-комунальні послуги в розмірі 12558 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також просить стягнути витрати зі спліти судового збору в розмірі 1762 грн.

Представник позивача надав суду заяву про розгляд цієї справи без його участі, позовні вимог підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі, проти заочного порядку розгляду справ не заперечував.

Від відповідача до суду надійшло клопотання про застосування строку позовної давності до вимог позивача, також зазначив про допущені позивачем помилки у розрахунку заборгованості.

Враховуючи дані обставини, суд вважає за можливе здійснити розгляд даної цивільної справи без участі сторін, обмежившись дослідженням письмових доказів, а також без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ст. 277 ч. 2 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зFясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обFєктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно із ст. 76, 77, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обFєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звFязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право звертатися за захистом своїх прав до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини. Кожному гарантується право звернутись із конституційною скаргою до Конституційного Суду України з підстав, установлених цією Конституцією, та у порядку, визначеному законом. Кожен має право після використання всіх національних засобів юридичного захисту звертатися за захистом своїх прав і свобод до відповідних міжнародних судових установ чи до відповідних органів міжнародних організацій, членом або учасником яких є Україна. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно з вимогами п. 1), п. 3). ч. 1 ст. 129 Конституції України одними з основних засад судочинства є: 1) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості;

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовFязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Судом встановлено, що гуртожиток, розташований по вул. Баумана (вул. Нірінберга), буд. 6 у м. Дніпрі (м. Дніпропетровську), на підставі розпорядження Голови Дніпропетровської обласної ради від 17 травня 2010 року F 76-р знаходиться на балансі обласного комунального підприємства культури «Дніпропетровський академічний театр опери та балету» (а.с. 31-32).

Відповідно до домової книги в кімнаті F 204 вказаного гуртожитку проживають ОСОБА_2 та її син ОСОБА_1 (а.с. 27-28).

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2017 року справі за позовом ОСОБА_1 до Обласного комунального підприємства культури «Дніпропетровський академічний театр опери та балету» про визнання права на проживання та користування житловим приміщенням та визнання наймачем за договором найму житла та надання житлово-комунальних послуг були частково задоволені позовні вимог і за ОСОБА_1 було визнано право користування кімнатою F 204 по вул. Павла Нірінберга (Баумана), буд. 6 (гуртожиток), м. Дніпро (а.с. 39-40).

Як зазначає позивач, не заперечує відповідач і підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 мешкає в зазначеній кімнаті гуртожитку і користується житлово-комунальними послугами, які надаються позивачем.

Судом також встановлено, що відповідач не здійснює належним чином оплату на отримані житлово-комунальні послуги, у звFязку з чим станом на 01 грудня 2018 року у відповідача наявна заборгованість перед позивачем в розмірі 9833 грн. (13858 грн. (нарахована позивачем сума заборгованості з вересня 2015 року по грудень 2018 року) F 4025 грн. (сума, сплачена позивачем у цей період)) (а.с. 20).

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно із п. 7 Правил користування приміщеннями жилих будинків та прибудинковими територіями, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України F 572 від 08 жовтня 1992 року, власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

ОбовFязком споживача є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обовFязком виконавця надання послуг вчасно та відповідно якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання. Таким чином, необхідність укладення договору про надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обовFязок сторін, а не право. Сама по собі відсутність письмового договору між сторонами не можу бути підставою для відмови в позові про стягнення заборгованості за фактично надані послуги, однак відповідальність за несплату за ці послуги мають нести наймач, на якого відкритий особовий рахунок, або власник житла з яким укладено договір про надання послуг, які згідно до закону є споживачами таких послуг.

Відповідно до ст. 68 ЖК УРСР наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР.

За викладених обставин суд приходить до висновку про наявність у відповідача обовFязку сплачувати позивачу за надані житлово-комунальні послуги.

Між тим, щодо суми, яка підлягає сплаті відповідачем на користь позивача, судом враховується заявлене відповідачем клопотання про застосування строків позовної давності до вимог позивача.

Так, Верховний Суд України в постанові F 6-43цс17 від 22 березня 2017 року висловив таку правову позицію.

За змістом частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Тобто позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права особи.

Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, а в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Правила переривання перебігу позовної давності суд застосовує незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обовFязку, може з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу.

При цьому якщо виконання зобовFязання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що позивач заявляє позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з вересня 2015 року по грудень 2018 року, а до суду з цим позовом звернувся 26 грудня 2018 року, суд приходить до висновку про пропуск позивачем строку позовної давності до вимог про стягнення заборгованості за вересень, жовтень, листопад, грудень 2015 року на загальну суму в розмірі 1078 грн. 58 грн.

Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 26 грудня 2015 року по 26 грудня 2018 року в розмірі 10054 грн. 42 коп. ((3747 грн. 91 грн. (заборгованість за 2016 рік) + 4790 грн. 13 коп. (заборгованість за 2017 рік) + 4241 грн. 38 грн. (заборгованість за 2018 рік)) F 2725 грн. (сплачена відповідачем сума в 2016 році)).

Судові витрати розподіли відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.12,13,76-82,141,258,259,263-265,273 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 625 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позов Обласного комунального підприємства культури «Дніпропетровський академічний театр опери та балету» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги F задовольнити частково.

Стягнути ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь Обласного комунального підприємства культури «Дніпропетровський академічний театр опери та балету» (і.к. 02226049) заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 10054 (десять тисяч пFятдесят чотири) грн. 42 коп.

У задоволенні решти позовних вимог F відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь Обласного комунального підприємства культури «Дніпропетровський академічний театр опери та балету» (і.к. 02226049) в рахунок повернення витрат зі сплати судового збору 1762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили. після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.С. Федоріщев