Ухвала

13 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 751/4015/15-ц

провадження № 61-5659св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач),

суддів: Жданової В. С., Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Стрільчука В. А.,

учасники справи за первісним позовом:

позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

учасники справи за зустрічним позовом:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про роз`яснення постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду головуючого судді - Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач), суддів:, Жданової В. С., Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Стрільчука В. А., від 02 жовтня 2019 року,

ВСТАНОВИВ :

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2015 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов мотивовано тим, що 03 квітня 2008 року між банком та ОСОБА_1 укладено договір про іпотечний кредит, згідно з яким останньому надано кредит у розмірі 101 000 грн зі сплатою 15 % річних за користування кредитом та кінцевим строком погашення не пізніше 03 квітня 2018 року. Для забезпечення виконання умов кредитного договору в цей же день між банком та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 укладено договір поруки, згідно з яким останні поручилися перед банком за виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору в повному обсязі.

Позивач зазначає, що відповідно до заяви ОСОБА_1 від 30 липня 2008 року кредитний договір від 03 квітня 2008 року переведено з валюти - гривня у валюту - долар США. Розмір кредиту після проведення конвертації з урахуванням винагороди банку складає 21 490,24 доларів США, зі сплатою 14,04 % за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість, яка утворилася станом на 31 березня 2016 року, у сумі 15 898,46 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом - 12 886,81 доларів США; 2 546,62 доларів США - заборгованість за процентами за користування кредитом; 465,03 долари США - винагорода за користування кредитом; 31 118,74 грн - пеня; 250 - штраф (фіксована частина); 22 697,27 грн - штраф (процентна складова).

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк», в якому просив: визнати недійсними пункти 8.8, 8.9 договору про іпотечний кредит від 03 квітня 2008 року, а також пункт 2.4 цього договору в частині визначення загальновідомої формули розрахунку місячного ануїтетного платежу; визнати недійсною підвищення процентної ставки за вказаним договором з 03 серпня 2008 року; визнати неукладеною додаткову угоду від 06 серпня 2008 року до договору про іпотечний кредит.

Позов мотивовано тим, що ПАТ КБ «ПриватБанк» всупереч статті 2 Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати» письмово не оприлюднило інформації про умови іпотечного кредитування, реквізити ліцензії та свідоцтва про внесення його до Державного реєстру банку, не встановило положення про інфляційне застереження, узгодженої домовленості про розрахунки індексації щодо збереження реальної вартості предмету іпотеки, не встановило, яка частина ануїтетного платежу спрямовуватиметься на погашення тіла кредиту, а яка - на погашення процентів за користування кредитом. В оспорюваному договорі про іпотечний кредит не визначено умови взаєморозрахунків та обов`язків ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо розподілу здійснених ОСОБА_1 платежів. Кредитний договір не передбачає відповідальності останнього за порушення умов договору про повернення кредиту та розподіл платежів, здійснених ОСОБА_1 на його виконання, за зарахування платежів на рахунки, не зазначені в договорі, та за затримку їх розподілу. У той же час цим договором передбачено нарахування пені у розмірі 54,74 % річних, штрафів та подвійного розміру процентів за користування кредитом за будь-яке порушення ОСОБА_1 зобов`язань. Також ПАТ КБ «ПриватБанк» не отримало від ОСОБА_1 письмового підтвердження про ознайомлення з інформацією про всі існуючі для нього кредитні умови; не здійснило детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за кредитом та вартості всіх послуг, пов`язаних з одержанням, обслуговуванням та погашенням кредиту; не обґрунтувало формулу розрахунку ануїтетних платежів; не зазначило правила зміни процентної стави за кредитом; оспорюваний договір не містить графіка платежів, який би відповідав встановленій Національним Банком України формі такого графіка; встановило платежі за дії, які воно вчиняє на свою користь; встановило право змінювати без згоди позичальника процентну ставку за користування кредитом у пунктах 8.8, 8.9 кредитного договору, які позивач вважає несправедливими. Крім того, додаткова угода, укладена 06 серпня 2008 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк», унаслідок тривалого тиску на ОСОБА_1 , протиправних дій та погроз. За цією угодою ОСОБА_1 коштів у доларах США не отримував і йому не надано було право розпоряджатися зарезервованим ресурсом для погашення тіла кредиту.

Короткий зміст судових рішень судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 травня 2016 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за договором про іпотечний кредит від 03 квітня 2008 року та додатковою угодою до нього від 06 серпня 2008 року станом на 31 березня 2016 року в розмірі 15 898,46 доларів США та 60 066,01 грн. В задоволенні зустрічного позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 04 жовтня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 травня 2016 року в частині стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_2 , як солідарного божника, скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення про відмову в позові. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 жовтня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 04 жовтня 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Короткий зміст заяви

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Верховного Суду із заявою про роз`яснення постанови Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року, в якій просить роз`яснити її зміст щодо вирішення касаційної скарги ОСОБА_1 .

У задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про роз`яснення судового рішення слід відмовити з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до положень статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Згідно із положеннями частини третьої статті 271 ЦПК України суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Зі змісту зазначеної статті вбачається, що незрозумілим є рішення суду, в якому припускається декілька варіантів тлумачення. Таким чином, приводом для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання.

Роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Постанова Верховного Суду, яку просять роз`яснити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , є мотивованою, чіткою та зрозумілою, а тому підстави для її роз`яснення відсутні, остаточне рішення у цій справі судом не ухвалено.

Верховний Суд не ухвалював нового судового рішення по суті, а постановив ухвалу про направлення справи на новий апеляційний розгляд, з наведенням висновків і мотивів, з яких скасоване рішення апеляційного суду.

Ураховуючи наведене, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що відсутні правові підстави для роз`яснення постанови Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року.

Керуючись статтею 271 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про роз`яснення постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 жовтня 2019 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В. О. Кузнєцов

Судді: В. С. Жданова

В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук