Справа № 357/2524/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Ярмола О. Я. ,

при секретарі - Ліщинська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про право власності приватизованої квартири і вселення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що їй належить на праві власності 1/4 частина квартири АДРЕСА_1 , іншими співвласниками квартири є відповідачі по справі, які приходяться позивачу мамою та донькою. Позивач була зареєстрована у вказаній квартирі з 07.04.1976 року по 12.11.1986 року, з 04.04.1990 року по 18.09.2015 року, та знову зареєструвала своє місце проживання в цій квартирі з 19.12.2018 року . На даний час склалася ситуація, що позивач позбавлена можливості користуватися належною їй часткою в квартирі, оскільки відповідачі перешкоджають їй у доступі до квартири, змінили замки, не надають позивачу ключі від вхідних дверей. Позивач просила суд вселити її до квартири по АДРЕСА_1 , відокремити частку від спільної часткової власності 1/4 частки квратири після смерті її батька ОСОБА_4 , призначити медичну психіатричну експертизу позивачу та відповідачам.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні 11.04.2019 року позов не визнала, надала суду письмові пояснення на позов.

В судове засідання на розгляд справи ОСОБА_5 не з'явилася, повідомлена про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, відзив чи клопотання не подала, повідомлена про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку.

Заслухавши пояснення позивача, оглянувши матеріали даної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Так, по справі встановлено, що позивач ОСОБА_1 проживає в квартирі АДРЕСА_2 .

Згідно довідки управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради Київської області від 11.04.2017 року № 2248, позивач з 07.04.1976 року по 12.11.1986 року та з 04.04.1990 року по 18.09.2015 року була зареєстрована АДРЕСА_1 (а.с.11).

Встановлено, що з 19.12.2018 року позивач зареєструвала своє місце проживання в квартирі АДРЕСА_1 , що стверджується довідкою управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради Київської області від 13.02.2019 року за №718 (а.с.15).

З матеріалів справи вбачається, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - по 1 / 4 частині кожному згідно свідоцтва про право власності від 09.09.2004 року серії НОМЕР_1 , яке видано на підставі розпорядження завідуючої комунальною службою приватизації державного житлового фонду міста від 09.09.2004 року № 1-2-41, що слідує з копії цього свідоцтва (а.с.12).

Також, згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Білоцерківського МБТІ від 03.10.2004 року за № 4929152, за всіма співвласниками квартири зареєстровано право спільної часткової власності на 1/4 частину за кожним, номер запису 10980 в книзі 95 (а.с.13).

Як вбачається з довідки наданої Управлінням адміністративних послуг Білоцерківської міської ради про місце проживання та склад сім'ї № 718 від 13.02.2019 року, в квартирі АДРЕСА_1 , зареєстровано четверо осіб: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , загальна площа квартири 61,90 кв.м, квартира складається з 3-х жилих кімнат, має всі комунальні зручності.

Матеріали справи містять письмові докази звернень позивача до правоохоронних органів, висновок експерта з приводу тілесних ушкоджень позивача. А також, матеріали справи містять виписку із медичної карти стаціонарного хворого з інформацією стосовно перебування з 12.07.2018р. по 08.08.2018 року в лікарні із діагнозом закритого осколкового перелому великогомілкової кістки із зміщенням, закритого двокісточкового перелому гомілки із зміщенням відломків (а.с.23).

Позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги вказала, що потребує допомоги, пересувається за допомогою ходунків, бажає проживати в квартирі співвласником якої являється та де зареєстроване її місце проживання, тобто разом з відповідачами, в квартирі АДРЕСА_1. В будинку АДРЕСА_1 є ліфт, а тому позивачу з тяжким переломом ноги буде зручніше приживати саме в цій квартирі. Крім того, позивач бажає, щоб їй відокремили її частку в цій квартирі, яка вже становить не 1/4 частину, а більшу частку, оскільки частина, що належала її батьку має бути розділена між іншими співвласниками.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

За ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до приписів ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно зі ст.383 ЦК України, ст.150 ЖК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею1 протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод /зі змінами, внесеними протоколом № 11/ передбачено, зокрема, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

А за ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно приписів ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Як вказано вище, право власності позивача на частину квартири АДРЕСА_1 , як і право власності інших співвласників квартири, зареєстровано у встановленому законом порядку відповідно до норм діючого законодавства.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Як пояснила в судовому засіданні позивач, її батько ОСОБА_10 помер, а тому частка позивача в праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 , - має бути збільшена, але доказів щодо прийняття після смерті ОСОБА_11 спадщини та належного оформлення права на спадщину, суду не було надано. Позивачем не обґрунтована вимога про «відокремлення частки від спільної часткової власності після смерті батька ОСОБА_4 ». Крім того, не є предметом спору по даній справі спадкування майна після смерті ОСОБА_12

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд вважає, що підлягає до задоволення позовна вимога про вселення ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1 , оскільки позивач надала суду докази про її часткове право власності на це житло, докази реєстрації місця проживання в зазначеному помешканні та докази перешкод, що чинять відповідачі у користуванні вказаною квартирою. Так, у письмово викладених поясненнях відповідач ОСОБА_13 заперечує право позивача на користування квартирою АДРЕСА_1 через психічну хворобу позивача та наявність у неї іншого житла (а.с.33-34). Однак, як слідує з наведених вище правових норм, наявність у позивача іншого нерухомого майна не позбавляє її права на мирне володіння спірним майном, тобто на проживання в квартирі, співвласником якої вона є та де зареєстроване місце проживання позивача. Питання про виселення позивача із спірної квратиири через неможливість спільного корпистування житлом, судом не вирішувалося.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню в дохід держави з відповідачів, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з судового збору 768, 40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 16, 182, 317,321, 358,383,386,391 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 258- 265,268,354-355 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Вселити ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного тексту судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду виготовлено 14.05.2019 року.

Суддя

О. Я. Ярмола