У Х В А Л А

11 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 573/358/19

провадження № 61-19389ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Білопільського районного суду Сумської області від 07 серпня 2019 року та постанову Сумського апеляційного суду від 03 жовтня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

У лютому 2019 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1. про стягнення заборгованості у розмірі 127 141, 26 грн за кредитним договором № б/н від 09 квітня 2010 року.

Свої вимоги заявник мотивував тим, що між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем був укладений договір про надання банківських послуг № б/н від 09 квітня 2010 року, згідно з яким відповідач отримала кредит у розмірі 4 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту, який може бути змінений банком, на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору, станом на 31 січня 2019 року виникла заборгованість у розмірі 127 141,26 грн, з яких: тіло кредиту - 3 958,74 грн, нараховані проценти - 123 182,52 грн.

Рішенням Білопільськогорайонного суду Сумської області від 07 серпня 2019 року, залишеним без змін постановою Сумського апеляційного суду від 03 жовтня 2019 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1. на користь АТ КБ «ПриватБанк» 9 933,40 грн заборгованості за кредитним договором б/н від 09 квітня 2010 року, а також судові витрати у сумі 150,03 грн.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1. судові витрати в сумі 9 219 грн за надання професійної правничої допомоги.

У жовтні 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» направило засобами поштового зв`язку до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Білопільського районного суду Сумської області від 07 серпня 2019 року та постанову Сумського апеляційного суду від 03 жовтня 2019 року, в якій просило скасувати оскаржувані рішення в частині стягнення з АТ КБ «ПриватБанк» витрат в сумі 9 219 грн за надання професійної правничої допомоги. Відмовити відповідачу у стягненні судових витратит в сумі 9 219 грн за надання професійної правничої допомоги.

Необхідність розгляду справи в касаційному порядку АТ КБ «ПриватБанк» обґрунтувало тим, що оскаржувані рішення суперечать нормам закону та стосуються питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з частиною четвертою статті 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду, зокрема, малозначних справ.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено, що з 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 1 921 грн.

Предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 127 141,26 грн, що станом на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921 грн x 100 = 192 100 грн).

Ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 22 березня 2019 року відкрито провадження в даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Доводи заявника про те, що висновки судів в оскаржуваних судових рішеннях суперечать практиці Верховного Суду, яка викладена в ухвалі Верховного Суду України від 14 квітня 2010 року у справі № 6-29965св09 та ухвалі Верховного Суду України від 20 квітня 2011 року у справі № 6-50552св10, чим порушено формування єдиної правозастосовчої практики, є необґрунтованими, оскільки у наведених заявником рішеннях суду касаційної інстанції та оскаржуваних судових рішеннях установлено різні фактичні обставини у справах.

Інших обґрунтованих доводів, які б свідчили про можливість відкриття касаційного провадження в малозначній справі заявником не наведено, а тому суд приходить до висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, які не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституцій України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

ухвалив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Білопільського районного суду Сумської області від 07 серпня 2019 року та постанову Сумського апеляційного суду від 03 жовтня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Ю. Тітов