Постанова

Іменем України

19 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 766/16197/17

провадження № 61-14933 ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Кривцової Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Леніна-2», ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Леніна-2» на ухвалу Херсонського апеляційного суду у складі судді Бездрабко В. О. від 05 липня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Леніна-2» (далі - ОСББ «Леніна-2»), ОСОБА_2 , в якому, з урахуванням уточнень, просила усунути їй перешкоди у користуванні допоміжними приміщеннями, шляхом зобов`язання ОСББ «Леніна-2» та ОСОБА_2 надати їй вільний доступ до цих приміщень та передати ключі від замків від цих приміщень.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Дорошинської В. Е. від 18 вересня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Усунуто ОСОБА_1 перешкоди у користуванні допоміжними приміщеннями, шляхом зобов`язання ОСББ «Леніна-2» та ОСОБА_2 надати ОСОБА_1 вільний доступ до цих приміщень та передати ключі від замків цих приміщень. Вирішено питання щодо судового збору.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Херсонського апеляційного суду від 19 березня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 18 вересня 2018 року скасовано в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном та ухвалено нове рішення про відмову в позові в цій частині. В решті рішення залишено без змін. Вирішено питання судових витрат.

11 червня 2019 року ОСББ «Леніна-2» подало апеляційну скаргу на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 18 вересня 2018 року.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 19 червня 2019 року апеляційна скарга ОСББ «Леніна-2» залишена без руху та заявнику наданий десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків, а саме: подання нової заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, з наведенням інших підстав для поновлення строку та сплати судового збору за подану ним апеляційну скаргу, у встановленому законом розмірі.

01 липня 2019 року на адресу Херсонського апеляційного суду надійшла заява ОСББ «Леніна-2», згідно якої заявник направив до суду апеляційної інстанції лише квитанцію про сплату судового збору.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 05 липня 2019 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСББ «Леніна-2» на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 18 вересня 2018 року.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У серпні 2019 року ОСББ «Леніна-2» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просило скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга, мотивована тим, що заявник не пропустив строк на апеляційне оскарження, оскільки ОСББ «Леніна-2» не повідомлялося про результати розгляду справи в суді першої інстанції, про рішення від 18 вересня 2018 року дізналося 10 червня 2019 року з Єдиного державного реєстру судових рішень, поштою заявнику судове рішення не надходило.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 13 серпня 2019 року вказану касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме: заявнику необхідно сплатити судовий збір відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір».

У серпні 2019 року недоліки касаційної скарги усунуто.

Ухвалою Верховного Суду від 09 вересня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

11 червня 2019 року ОСББ «Леніна-2» подало апеляційну скаргу та заяву про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 18 вересня 2018 року.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 19 червня 2019 року апеляційна скарга залишена без руху та заявнику наданий десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків, а саме: подання нової заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, з наведенням інших підстав для поновлення строку та сплати судового збору за подану ним апеляційну скаргу, у встановленому законом розмірі.

01 липня 2019 року на адресу Херсонського апеляційного суду надійшла заява ОСББ «Леніна-2», згідно якої заявник направив до суду апеляційної інстанції лише квитанцію про сплату судового збору.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 05 липня 2019 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСББ «Леніна-2»на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 18 вересня 2018 року на підставі статті 358 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у зв`язку з тим, що підстави для поновлення строку визнані судом неповажними, інших підстав заявником не вказано.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що ухвала суду апеляційної інстанцій постановлена з додержанням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

За правилами статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

За правилами частини четвертої статті 357 ЦПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Згідно із пунктом 4 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий суд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у практиці Європейського Суду з прав людини.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі.

Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Рішення ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» («Ponomaryov v. Ukraine») від 03 квітня 2008 року, пункт 41).

Аналогічні висновки викладені у рішеннях ЄСПЛ у справі «Науменко проти України» («Naumenko v. Ukraine») від 09 листопада 2004 року та у справі «Полтораченко проти України» («Poltorachenko v. Ukraine») від 18 січня 2005 року.

Суд апеляційної інстанції обґрунтовано зазначив, що головою ОСББ «Леніна-2», як на час виникнення між сторонами спірних правовідносин, так і на час подачі ОСББ «Леніна-2» апеляційної скарги, є ОСОБА_2 , який підписав апеляційну скаргу, що надійшла до суду апеляційної інстанції 11 червня 2019 року.

Разом із цим, встановлено, що ОСОБА_2 про ухвалення оскаржуваного судового рішення довідався з Єдиного державного реєстру судових рішень ще в жовтні 2018 року, про що зазначив у поданій ним, як фізичною особою, апеляційній скарзі від 08 жовтня 2018 року, в якій також порушував питання щодо скасування оскаржуваного рішення суду. Тому обізнаність голови ОСББ «Леніна-2» - ОСОБА_2. свідчить і про обізнаність ОСББ «Леніна-2» щодо ухваленого у справі судового рішення, а тому спростовує посилання заявника про те, що про наявність рішення суду йому стало відомо 10 червня 2019 року.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Перевіряючи доводи касаційної скарги ОСББ «Леніна-2» щодо неналежного дослідження судом апеляційної інстанції поважності наведених заявником причин пропуску строку на апеляційне оскарження та у зв`язку з цим порушення права на таке оскарження, Верховний Суд дійшов висновку про їх безпідставність з огляду на відсутність особливих і непереборних обставин, які перешкоджали заявнику оскаржити рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку у встановлені процесуальним законом строки.

Такі доводи касаційної скарги спростовуються матеріалами справи та встановленими судом апеляційної інстанції фактичними обставинами, а тому не є обґрунтованими.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції , може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Леніна-2» залишити без задоволення.

Ухвалу Херсонського апеляційного суду від 05 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Г. В. Кривцова Б. І. Гулько Д. Д. Луспеник