ПОСТАНОВА

іменем України

07 травня 2019 року м. Кропивницький

справа № 404/3447/17

провадження № 22-ц/4809/480/19

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І.(головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Мурашка С.І

за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі - Приватне акціонерне товариство «Якобз Дау Егбертс Україна», Київська філія Приватного акціонерного товариства «Якобз Дау Егбертс Україна»

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Фонд соціального страхування України, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у місті Києві, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області про стягнення заборгованості по лікарняним-допомоги по тимчасовій непрацездатності, середнього заробітку за час затримки розрахунку,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Якобз Дау Егбертс Україна» на рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 20 листопада 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Якобз Дау Егбертс Україна», Київської філії Приватного акціонерного товариства «Якобз Дау Егбертс Україна», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Фонд соціального страхування України, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у місті Києві, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області про стягнення заборгованості по лікарняним-допомоги по тимчасовій непрацездатності, середнього заробітку за час затримки розрахунку та зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства «Якобз Дау Егбертс Україна», третя особа без самостійних вимог на стороні позивача Київська філія Приватного акціонерного товариства «Якобз Дау Егбертс Україна», до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутої заробітної плати,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Приватного акціонерного товариства «Якобз Дау Егбертс Україна»(далі по тексту - ПрАТ «Якобз Дау Егбертс Україна»), Київської філії Приватного акціонерного товариства «Якобз Дау Егбертс Україна»(далі по тексту - Київська філія ПрАТ «Якобз Дау Егбертс Україна») про стягнення заборгованості по лікарняним-допомоги по тимчасовій непрацездатності, середнього заробітку за час затримки розрахунку.

В обґрунтування позову вказав, що 11 травня 2016 року між ним та ПрАТ «Якобз Україна» було укладено трудовий договір №259, за умовами якого та на підставі наказу від 11 травня 2016 року №094 його було прийнято на посаду регіонального менеджера, немережеві заклади харчування, канал споживання поза межами дому, Центральний район, категорія кави. Пунктом 1.3 договору місцем його роботи було визначено місто Київ. Відповідно до п.1 Додатку 2 роботодавець повинен виплачувати працівникові річну заробітну плату у розмірі 209975 грн. до утримання податку на доходи фізичних осіб, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а також інших обов'язкових платежів.

Посилався на те, що за ініціативою відповідача 03 травня 2017 року між Київською філією ПрАТ «Якобз Дау Егбертс Україна та ним була укладена угода про припинення трудового договору 04 травня 2017 року. Пунктом 2.1 зазначеної угоди сторони домовилися про те, що роботодавець зобов'язаний виплатити працівникові компенсацію за невикористану щорічну відпустку, належну за період до дати розірвання включно, якщо така є; заробітну плату належну і невиплачену; оплату лікарняного після перерахування коштів роботодавцю від Фонду соціального страхування; компенсацію у розмірі 19 948 ,00 грн., яка включає всі необхідні додаткові виплати та компенсації. Всі зазначені платежі підлягають виплаті працівникові шляхом перерахування на банківський рахунок працівника в дату розірвання. На виконання зазначеної угоди наказом від 04 травня 2017 року №192 його було звільнено з посади за угодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України.

Зазначив, що 03 травня 2017 року від представника відповідача електронною поштою він отримав розрахунок за квітень-травень 2017 року разом до виплати 04 травня 2017 року - 34527,86 грн. та повідомлено, що додатково буде ще виплата від Фонду соціального страхування у розмірі 10270,40 грн. Проте, у день звільнення 04 травня 2017 року він не отримав від відповідача відповідні платежі на свій банківський рахунок, з якого він раніше отримував заробітну платню. 05 травня 2017 року о 15 годині 26 хвилин електронною поштою отримав від представника відповідача Подільчик Оксани повідомлення про затримку розрахунку. Цим же повідомленням його було поставлено до відома про те, що відповідачем відкрито новий рахунок обслуговування у Києві та йому було необхідно звернутися до кол-центру Укрсиббанку для переведення коштів в зручне відділення. Тобто, після отримання ним повідомлення про затримку розрахунку почалися пошуки та отримання своїх розрахункових коштів, які тривали до 16 травня 2017 року, і закінчилися підписанням договору-анкети про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківських рахунків фізичної особи між ним та Публічним акціонерним товариством «Уксиббанк» (далі по тексту - ПАТ «Уксиббанк»), та у той же день отримано карту та можливість доступу до належних йому розрахункових коштів. Ознайомившись зі змістом отриманої картки стало відомо, що відповідач не тільки не виконав свого зобов'язання перерахувати лікарняні, але і допустив помилку при їх нарахуванні.

Вважає, що відповідачі у зв'язку із невиплатою йому відповідних коштів мають сплатити середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 7604,38 грн. по день фактичного часткового розрахунку, який відбувся 16 травня 2017 року.

Крім того, з січня 2017 року по квітень 2017 року позивач хворів та перебував на лікарняних. 03 травня 2017 року цінним листом з описом вкладення ОСОБА_1 направив відповідачу вісім оригіналів лікарняних листів: з 11 січня 2017 року до 27 січня 2017 року, з 30 січня 2017 року до 14 лютого 2017 року, з 15 лютого 2017 року до 24 лютого 2017 року, з 27 лютого 2017 року до 10 березня 2017 року, з 13 березня 2017 року до 31 березня 2017 року, з 03 квітня 2017 року до 12 квітня 2017 року, з 13 квітня 2017 року до 22 квітня 2017 року, з 24 квітня 2017 року до 28 квітня 2017 року.

В свою чергу відповідач, отримавши вказані лікарняні листи 31 травня 2018 року, перерахував на його рахунок 10270,00 грн. Заборгованість залишилася за січень 2017 року - 31 день х 922 грн. = 28582,00 грн.; за лютий 2017 року - 28 днів х 922 грн. = 25816,00 грн.; за березень 2017 року - 31 день х 922 грн. = 28582,00 грн., загалом 82 980,00 грн. - 10 270,00 = 72980 ,00 грн.

Вказав, що середньоденна заробітна плата для стягнення за затримку розрахунку, яка становить 1086,34 грн. за один день. Кількість робочих днів з 16 травня 2017 року по 02 червня 2017 року складає 18 днів ( 1086,34 грн. х 18 робочих днів =19548,00 грн.). Тобто, 19548 грн. (18 робочих днів) + 7604,38 грн.(7 робочих днів) = 27 152,38 грн. (за 25 робочих днів) - середній заробіток за час затримки розрахунку з 04 травня 2017 року по 02 червня 2017 року.

Посилаючись на зазначені обставини просив стягнути з відповідачів на його користь 72210 грн. заборгованості по лікарняним - допомоги по тимчасовій непрацездатності, 27152,38 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку та понесені судові витрати.

У листопаді 2017 року ПрАТ «Якобз Дау Егбертс Україна» звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутої заробітної плати у розмірі 58514,35 грн. В обґрунтування позову вказало, що за період тимчасової непрацездатності позивачу була виплачена підприємством заробітна плата у повному обсязі за період з січня 2017 року по березень 2017 року включно, та виплачена допомога по тимчасовій непрацездатності за період квітень 2017 року - травень 2017 року. Факт виплати та зарахування грошових коштів у сумі 58514,35 грн. на картковий рахунок позивача підтверджується довідкою АТ «Укрсиббанк» від 25 жовтня 2017 року, зокрема: заробітна плата - сума виплачена за січень 2017 року - 26 418,68 грн., за лютий 2017 року - 15 737,53 грн., за березень 2017 року - 16 358,14 грн. Станом на 03 травня 2017 року позивач жодним чином не повідомляв про свою непрацездатність, тому було здійснено табелювання робочого часу, йому нараховувалася заробітна плата та була виплачена за період його відсутності на робочому місці у повному обсязі. Зазначали, що позивачем була безпідставно та недобросовісно отримана заробітна плата за той час, коли фактично він не виконував трудову діяльність, був тимчасово непрацездатним, тому є всі підстави для стягнення з нього заявлених ними грошових коштів.

Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 20 листопада 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано неправомірними дії ПрАТ «Якобз Дау Егбертс Україна», Київської філії ПрАТ «Якобз Дау Егбертс Україна» щодо неприйняття лікарняних листів серії АДЕ №814761, серії АДЕ №814028, серії АГЮ №603548, серії АДЕ №854553, серії АДЕ №814842 та перерахунку до виплати заробітної плати за січень- березень 2017 року .

Зобов'язано ПрАТ «Якобз Дау Егбертс Україна», Київську філію ПрАТ «Якобз Дау Егбертс Україна» провести перерахунок та відповідні виплати заробітної плати (допомоги по тимчасовій непрацездатності) ОСОБА_1 , за наявності, за січень-березень 2017 року, згідно лікарняних листів серії АДЕ №814761, серії АДЕ №814028, серії АГЮ №603548, серії АДЕ №854553, серії АДЕ №814842.

Відмовлено у задоволенні вимог ОСОБА_1 до ПрАТ «Якобз Дау Егбертс Україна», Київської філії ПрАТ «Якобз Дау Егбертс Україна» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку в сумі 27 152,38 грн.

Відмовлено у задоволенні вимог за зустрічним позовом ПрАТ «Якобз Дау Егбертс Україна», третя особа без самостійних вимог на стороні позивача Київська філія ПрАТ «Якобз Дау Егбертс Україна», до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутої заробітної плати у розмірі 58 514,35 грн.

Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ПрАТ «Якобз Дау Егбертс Україна» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції рішення в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 та відмови у задоволенні зустрічного позову ПрАТ «Якобз Дау Егбертс Україна» скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі та задоволення зустрічного позову. Зазначає, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, вийшов за межі позовних вимог в порушення процесуального закону, неповно з'ясував обставини, що мають істотне значення для справи.

Вважає, що судом не було перевірено правильність здійснених ОСОБА_1 розрахунків та вказано лише про невірно визначений період, за який здійснено розрахунки, а саме він був здійснений не за перші 5 днів тимчасової непрацездатності, які оплачує роботодавець, а за весь період тимчасової непрацездатності. Зазначає, що ОСОБА_1 три місяці отримував заробітну плату за роботу, яку фактично не виконував, з якої проводились страхові відшкодування, не повідомляв про це роботодавця та подав до суду позов про стягнення виплат по тимчасовій непрацездатності за той час, коли ним була отримана заробітна плата, що свідчить про недобросовісність ОСОБА_1 , наявність підстав для стягнення безпідставно набутої заробітної плати та задоволення зустрічного позову. Також вказав, що суд вийшов за межі позовних вимог та зобов'язав відповідача вчинити певні дії, про що позивачем взагалі заявлено не було, що є безумовною підставою для скасування судового рішення.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскільки рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу відхилити.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що 11 травня 2016 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «Якобз Україна» був укладений трудовий договір №259, за умовами якого позивач був прийнятий на посаду регіонального менеджера, немережеві заклади харчування, канал споживання поза межами дому, Центральний район, категорія кави, про що свідчить наказ від 11 травня 2016 року №094 (т.1 а.с.15-37, 41-45).

Пунктом 1.3 вказаного Договору місцем його роботи було визначено місто Київ.

Пунктом 6.1 визначено, що за виконувану роботу працівнику встановлюється щомісячна заробітна плата у розмірі, вказаному в Додатку 2 до цього Договору, який становить невід'ємну частину цього Договору.

Відповідно до п.1 Додатку 2 роботодавець повинен виплачувати працівникові річну заробітну плату в розмірі 209 975 грн. до утримання податку на доходи фізичних осіб, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а також інших обов'язкових платежів.

Судом встановлено, що 31 жовтня 2016 року Приватне акціонерне товариство «Якобз Україна»змінило свою назву на Приватне акціонерне товариство «Якобз Дау Егбертс Україна».

03 травня 2017 року між позивачем та Київською філією ПрАТ «Якобз Дау Егбертс Україна» була укладена угода про припинення трудового договору, починаючи з 04 травня 2017 року (т.1 а.с.38-40).

Відповідно пункту 2.1 зазначеної угоди сторони домовилися, що на виконання угоди про припинення трудового договору і вимог українського законодавства роботодавець зобов'язується виплатити працівникові: компенсацію за невикористану щорічну відпустку, належну за період до дати розірвання включно, якщо така є; заробітну плату належну і невиплачену, якщо така є; оплату лікарняного, після перерахування коштів роботодавцю від Фонду соціального страхування; компенсацію в розмірі 19948 грн., яка включає всі необхідні додаткові виплати та компенсації. Всі зазначені платежі підлягають виплаті працівникові шляхом перерахування на банківський рахунок працівника в дату розірвання.

Відповідно до наказу № 192 від 04 травня 2017 року ОСОБА_1 було звільнено з займаної посади за угодою сторін (т.1 а.с.47).

Згідно з копіями платіжних доручень від 04 травня 2017 року №238 на суму 9961,74 грн., від 04 травня 2017 року №231 на суму 24566,12 грн., додатку №1 до довідки начальника відділення АТ «УкрСиббанк» від 25 жовтня 2017 року №924, вих.58-2-4-7903, 04 травня 2017 року на карткові рахунки ОСОБА_1 були зарахування зарплатних та інших соціальних виплат від ПрАТ «Якобз Дау Егбертс Україна» (т.1 а.с.172-175, 176-180).

Як убачається з наданої виписки по рахунку 06 січня 2017 року відповідачем була перерахована на рахунок позивача заробітна плата та інші виплати у розмірі 16630,43 грн., 20 січня 2017 року - 9974,00 грн., 06 лютого 2017 року - 16444,68 грн., 21 лютого 2017 року - 9974,00 грн., 06 березня 2017 року - 5763, 53 грн., 21 березня 2017 року-9974,00 грн. (т.1 а.с. 179).

Також встановлено, що ОСОБА_1 з січня 2017 року по квітень 2017 року перебував на лікарняному, що підтверджується наданими копіями лікарняних листів: з 11 січня 2017 року до 27 січня 2017 року АДЕ№814761, з 30 січня 2017 року до 14 лютого 2017 року АДЕ №814028, з 15 лютого 2017 року до 24 лютого 2017 року АГЮ № НОМЕР_1 , з 27 лютого 2017 року до 10 березня 2017 року серія НОМЕР_2 , з 13 березня 2017 року до 31 березня 2017 року серія НОМЕР_3 , з 03 квітня 2017 року до 12 квітня 2017 року АГЮ № НОМЕР_4 , з 13 квітня 2017 року до 22 квітня 2017 року АГН № НОМЕР_5 , з 24 квітня 2017 року до 28 квітня 2017 року серія АДЕ НОМЕР_6 (т.1 а.с. 48-55).

Зазначені листи непрацездатності позивач 03 травня 2017 року направив відповідачеві цінним листом з описом вкладення (т.1 а.с. 56).

ПрАТ «Якобз Дау Егбертс Україна» прийняло до виплати лікарняні листи позивача з 03 квітня 2017 року до 12 квітня 2017 року серія АГЮ НОМЕР_4 , з 13 квітня 2017 року до 22 квітня 2017 року серія НОМЕР_5 , з 24 квітня 2017 року до 28 квітня 2017 року серія НОМЕР_6 . У прийнятті листків непрацездатності з 11 січня 2017 року до 27 січня 2017 року серія АДЕ НОМЕР_7 , з 30 січня 2017 року до 14 лютого 2017 року серія НОМЕР_8 , з 15 лютого 2017 року до 24 лютого 2017 року серія НОМЕР_1 , з 27 лютого 2017 року до 10 березня 2017 року серія НОМЕР_2 , з 13 березня 2017 року до 31 березня 2017 року серія НОМЕР_3 , та проведенні перерахунку відмовлено, оскільки позивачу була виплачена підприємством в повному обсязі заробітна плата за січень 2017 року - 26 418,68 грн., за лютий 2017 року - 15737,53 грн., за березень 2017 року - 16358,14 грн. (т.1 а.с.201-203).

Судом першої інстанції встановлено, що всі листи непрацездатності ОСОБА_1 було видано обґрунтовано, що підтверджується листом заступника начальника Управління виконавчої дирекції у Кіровоградській області Фонду соціального страхування України від 30 жовтня 2017 року №04-07-1193, відповіді головного лікаря Комунального закладу «Центральна міська лікарня м. Кіровограда від 17 жовтня 2017 року вих. №1131, відповіді головного лікаря від 24 жовтня 2017 року за №1721. Загальна тимчасова непрацездатність ОСОБА_1 за період тимчасової непрацездатності по даним листкам складає 77 днів (т.1 а.с.135-141).

Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, розмір несплаченої допомоги по тимчасовій непрацездатності за січень-березень 2017 року становить 82 980,00 грн., зокрема, січень 2017 року 31 день х 922 грн.(вирахувана середньоденна фактична заробітна плата) =28 582,00 грн., лютий 2017 року 28 днів х 922 грн. = 25816,00 грн., березень 2017 року 31 день х 922 грн. = 28 582,00 грн. Із суми 82 980 грн. - 10 270 грн. отриманих позивачем лікарняних = 72 980,00 грн., просить 72210,00 грн. (т.1 а.с.7-8).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що з метою поновлення прав позивача необхідно змінити спосіб захисту порушених прав позивача та визнати неправомірними дії ПрАТ «Якобз Дау Егбертс Україна», Київської філії ПрАТ «Якобз Дау Егбертс Україна» щодо неприйняття лікарняних листів серії АДЕ №814761, серії АДЕ №814028, серії АГЮ №603548, серії АДЕ №854553, серії АДЕ №814842 та перерахунку до виплати заробітної плати за січень - березень 2017 року та зобов'язати відповідачів провести перерахунок та відповідні виплати заробітної плати (допомоги по тимчасовій непрацездатності) ОСОБА_1 , за наявності, за січень - березень 2017 року, згідно лікарняних листів серії АДЕ №814761, серії АДЕ №814028, серії АГЮ №603548, серії АДЕ №854553, серії АДЕ №814842.

Однак з таким висновком суду в цій частині апеляційний суд погодитись не може з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно з положеннями ч.ч.1-3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК випадках.

Частиною 1 статті 19 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Стаття 12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права визначається законом, який регулює відповідні цивільні правовідносини та у даному випадку закон передбачає ефективний спосіб захисту порушеного права.

Як убачається з матеріалів справи позивач просив стягнути з відповідачів на його користь заборгованість по оплаті лікарняних листів за січень-березень 2017 року та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

Суд першої інстанції належним чином не дослідивши обраного позивачем способу захисту в частині стягнення заборгованості по оплаті лікарняних листів за січень-березень 2017 року самостійно змінив спосіб захисту та визнав неправомірними дії ПрАТ «Якобз Дау Егбертс Україна», Київської філії ПрАТ «Якобз Дау Егбертс Україна» щодо неприйняття лікарняних листів серії АДЕ №814761, серії АДЕ №814028, серії АГЮ №603548, серії АДЕ №854553, серії АДЕ №814842 та перерахунку до виплати заробітної плати за січень- березень 2017 року та зобов'язав відповідача провести перерахунок, здійснивши відповідні виплати заробітної плати (допомоги по тимчасовій непрацездатності) ОСОБА_1 , за наявності, за січень-березень 2017 року, згідно лікарняних листів серії АДЕ №814761, серії АДЕ №814028, серії АГЮ №603548, серії АДЕ №854553, серії АДЕ №814842.

Таким чином, суд першої інстанції застосував інший спосіб захисту, не врахувавши, що, по-перше, щодо заявленої вимоги вже існує та передбачений законодавством ефективний спосіб захисту, а, по-друге, самостійно визначив такий спосіб захисту, який позивачем обраний не був та не заявлявся у позові.

Враховуючи викладене вище та приймаючи до уваги зміст позовної заяви колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції самостійно змінивши спосіб захисту таким чином вийшов за межі заявлених позивачем вимог. Зокрема, суд належним чином не дослідив обраний позивачем спосіб захисту та заявлену ним вимогу, не перевірив правильність здійснених розрахунків та не встановив правильність їх здійснення.

В частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку у сумі 27152,38 грн. рішення суду не оскаржувалась.

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, враховуючи ту обставину, що судом не було задоволено жодну із заявлених позивачем вимог, оскільки суд вийшов за їх межі, самостійно змінивши спосіб захисту, висновок про стягнення з ПрАТ «Якобз Дау Егбертс Україна» судових витрат у розмірі 640 грн. є також безпідставним.

В частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення суду в цій частині та ухвалити нове про відмову у задоволенні вимог за зустрічним позовом з інших підстав.

Відмовляючи у задоволенні вимог за зустрічним позовом ПрАТ «Якобз Дау Егбертс Україна» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутої заробітної плати суд першої інстанції, керуючись вимогами ст.ст. 1212, 1215 ЦК України, дійшов помилкового висновку про те, що такий позов не може бути задоволений, оскільки грошові кошти у сумі 58514,35 грн. були надані ОСОБА_1 як засіб до існування, виплата роботодавцем була проведена добровільно, рахункова помилка відсутня, а недобросовісності з боку самого працівника також не було допущено, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі Закон) Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом.

Згідно зі ст. 19 Закону право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності мають застраховані громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Це право виникає з настанням страхового випадку в період роботи (включаючи час випробування та день звільнення), якщо інше не передбачено законом.

Допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі настання в неї одного з страхових випадків, передбачених законом.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 22 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі настання в неї одного з таких страхових випадків, зокрема, тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві. Допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, виплачується Фондом застрахованим особам починаючи з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності або до встановлення медико-соціальною експертною комісією (далі - МСЕК) інвалідності (встановлення іншої групи, підтвердження раніше встановленої групи інвалідності) незалежно від звільнення застрахованої особи в період втрати працездатності, у порядку та розмірах, встановлених законодавством.

Оплата перших п'яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві, здійснюється за рахунок коштів роботодавця у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 34 Закону фінансування страхувальників-роботодавців для надання матеріального забезпечення найманим працівникам здійснюється робочими органами Фонду в порядку, встановленому правлінням Фонду. Підставою для фінансування страхувальників робочими органами Фонду є оформлена за встановленим зразком заява-розрахунок, що містить інформацію про нараховані застрахованим особам суми матеріального забезпечення за їх видами. Робочі органи Фонду здійснюють фінансування страхувальників-роботодавців протягом десяти робочих днів після надходження заяви.

Питання оплати тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми регулюється також Порядком призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженим Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 27 квітня 2007 року № 24, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 22 червня 2007 року № 715/13982 (далі - Порядок).

Таким чином, допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі як компенсація втраченого заробітку (заробітної плати).

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 підприємством була виплачена саме заробітна плата у повному обсязі за період з січня 2017 року - березень 2017 року включно, та виплачена допомога по тимчасовій непрацездатності за період квітень 2017 року - травень 2017 року. Факт виплати та зарахування грошових коштів у сумі 58514,35 грн. на картковий рахунок позивача підтверджується довідкою АТ «Укрсиббанк» від 25 жовтня 2017 року, зокрема: заробітна плата - сума виплачена за січень 2017 року - 26 418,68 грн., за лютий 2017 року - 15 737,53 грн., за березень 2017 року - 16 358,14 грн. (т.1 а.с.204-207).

Також встановлено, що у вказаний період відповідачем було здійснено табелювання робочого часу, ОСОБА_1 була нарахована та виплачена заробітна плата, а оскільки допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), тобто лише у разі втрати внаслідок настання страхового випадку заробітної плати, то у позовних вимогах про стягнення допомоги по тимчасовій непрацездатності за січень-березень 2017 року мало б бути відмовлено.

Крім того, за наявності отриманої позивачем заробітної плати за вказаний період правові підстави для виплати компенсації, передбаченої Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», у Фонду соціального страхування були б відсутні, навіть якщо б листи з тимчасової непрацездатності були пред'явлені відповідачем до виконання.

Таким чином, оскільки судом встановлено, що позивач, перебуваючи на лікарняному, отримав заробітну плату за січень-березень 2017 року у повному обсязі у розмірі 58514,35 грн., а тому у стягненні компенсації за тимчасову втрату працездатності у зазначений період позивачеві у будь-якому випадку було б відмовлено, підстави для визнання цих коштів як безпідставно набутої заробітної плати у суду відсутні.

Враховуючи викладене вище у задоволенні зустрічних позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 безпідставно набутої заробітної плати у розмірі 58514,35 грн. слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, рішення суду в частині визнання неправомірними дій Приватного акціонерного товариства «Якобз Дау Егбертс Україна», Київської філії Приватного акціонерного товариства «Якобз Дау Егбертс Україна», щодо неприйняття лікарняних листів серії АДЕ №814761, серії АДЕ №814028, серії АГЮ №603548, серії АДЕ №854553, серії АДЕ №814842, перерахунку до виплати заробітної плати за січень-березень 2017 року та зобов'язання Приватного акціонерного товариства «Якобз Дау Егбертс Україна», Київської філії Приватного акціонерного товариства «Якобз Дау Егбертс Україна», провести перерахунок та відповідні виплати заробітної плати (допомоги по тимчасовій непрацездатності) ОСОБА_1 , за наявності, за січень-березень 2017 року, згідно лікарняних листів серії АДЕ №814761, серії АДЕ №814028, серії АГЮ №603548, серії АДЕ №854553, серії АДЕ №814842; зустрічних позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Якобз Дау Егбертс Україна», третя особа без самостійних вимог на стороні позивача Київська філія Приватного акціонерного товариства «Якобз Дау Егбертс Україна», до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутої заробітної плати; стягнення з Приватного акціонерного товариства «Якобз Дау Егбертс Україна» судових витрат підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні зустрічного позову ПрАТ «Якобз Дау Егбертс Україна», третя особа без самостійних вимог на стороні позивача Київська філія ПрАТ «Якобз Дау Егбертс Україна», до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутої заробітної плати з інших підстав.

Враховуючи, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам ст.263 ЦПК України щодо законності і обґрунтованості, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до неправильного застосування судом норм матеріального права, а відтак і помилкового визначення юридичних наслідків цих обставин, та на підставі ч.1 ст.376 ЦПК України судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні зустрічного позову.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалось, а тому відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України перегляду та перевірці апеляційним судом не підлягає.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Якобз Дау Егбертс Україна» задовольнити.

Рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 20 листопада 2018 року скасувати в частині визнання неправомірними дій Приватного акціонерного товариства «Якобз Дау Егбертс Україна», Київської філії Приватного акціонерного товариства «Якобз Дау Егбертс Україна», щодо неприйняття лікарняних листів серії АДЕ №814761, серії АДЕ №814028, серії АГЮ №603548, серії АДЕ №854553, серії АДЕ №814842, перерахунку до виплати заробітної плати за січень-березень 2017 року та зобов'язання Приватного акціонерного товариства «Якобз Дау Егбертс Україна», Київської філії Приватного акціонерного товариства «Якобз Дау Егбертс Україна», провести перерахунок та відповідні виплати заробітної плати (допомоги по тимчасовій непрацездатності) ОСОБА_1 , за наявності, за січень-березень 2017 року, згідно лікарняних листів серії АДЕ №814761, серії АДЕ №814028, серії АГЮ №603548, серії АДЕ №854553, серії АДЕ №814842; зустрічних позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Якобз Дау Егбертс Україна», третя особа без самостійних вимог на стороні позивача Київська філія Приватного акціонерного товариства «Якобз Дау Егбертс Україна», до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутої заробітної плати; стягнення з Приватного акціонерного товариства «Якобз Дау Егбертс Україна» судових витрат та ухвалити в цій частині нове.

У задоволенні вимог за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства «Якобз Дау Егбертс Україна», третя особа без самостійних вимог на стороні позивача Київська філія Приватного акціонерного товариства «Якобз Дау Егбертс Україна», до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутої заробітної плати відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст складено 14 травня 2019 року.

Головуючий суддя: О.І. Чельник

Судді: С.М. Єгорова

С.І. Мурашко