Ухвала

27 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 484/2653/19

провадження № 61-20584ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув касаційну скаргу Обласного центру медико-соціальної експертизи Миколаївської обласної ради на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 серпня 2019 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 22 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Обласного центру медико-соціальної експертизи Миколаївської обласної ради про скасування наказу про притягнення до дисциплінарного стягнення та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що у червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Обласного центру медико-соціальної експертизи Миколаївської обласної ради (далі - ОЦМСЕ) про скасування наказу про притягнення до дисциплінарного стягнення та відшкодування моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що наказом головного лікаря Миколаївського ОЦМСЕ № 18-к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 » від 10 травня 2019 року на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у виді догани. Підставою слугувала планова перевірка роботи Первомайської ОЦМСЕ від 19 квітня 2019 року, під час якої складена довідка про виявлені порушення позивачем посадових обов`язків, передбачених п. 2.7., п. 2.17, п. 2.18, п. 2.19 посадової інструкції.

Позивач вважає такий наказ протиправним, незаконним, оскільки дисциплінарних проступків не вчиняв. У зазначеному вище наказі не зазначено, в чому саме полягає порушення трудової дисципліни, тобто не вказані фактичні обставини, які стали підставою для застосування такого виду стягнення, вказані лише загальні формулювання. Крім того, вважав, що діями відповідача йому завдана моральна шкода у розмірі 2 000,00 грн. Вимоги компенсації моральної шкоди обумовлені зміненням ставлення до нього колег після оголошення догани у не найкращий бік, що також негативно вплинуло на стан його здоров`я, необхідністю звернення до адвоката за юридичною допомогою та за захистом своїх прав до суду, що потребувало додатково витрачати особистий час.

Позивач просив скасувати наказ головного лікаря Миколаївського ОЦМСЕ № 18-к від 10 травня 2019 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 » у частині накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 у виді догани та стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 2 000,00 грн.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 серпня 2019 року, залишеним без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 22 жовтня 2019 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Скасовано наказ головного лікаря Обласного центру медико-соціальної експертизи Миколаївської обласної ради Бєлякової В. Г. №18-к від 10 травня 2019 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 » у частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у виді догани. Стягнуто з ОЦМСЕ на користь ОСОБА_1 компенсацію моральної шкоди 1 000,00 грн. У задоволенні позову в частині стягнення компенсації моральної шкоди в іншій частині відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

ОЦМСЕ 15 листопада 2019 року засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 серпня 2019 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 22 жовтня 2019 року. ОЦМСЕ посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права і просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що судами беззаперечно прийнято до уваги лише ствердження позивача, а не письмові докази відповідача. Відповідачем не виконано ряд пунктів посадової інструкції лікаря-експерта МСЕК, а тому у відповідача були наявні підстави для застосування до позивача дисциплінарного стягнення.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом касаційного оскарження є судові рішення, ухвалені у справі про скасування наказу про притягнення до дисциплінарного стягнення та стягнення компенсації моральної шкоди у розмірі 2 000,00 грн.

Отже, справа № 484/2653/19 не є справою з ціною позову, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Справа № 484/2653/19 є незначної складності та не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Тлумачення статті 19 ЦПК України свідчить, що малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, незалежно від того чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції. Оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена в розділі 1 Загальних положень ЦПК України, то вона поширюються й на стадію касаційного провадження.

З урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, а також значення справи для сторін і суспільства, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, оскаржені рішення ухвалені у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга ОЦМСЕ подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити Обласному центру медико-соціальної експертизи Миколаївської обласної ради у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 серпня 2019 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 22 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Обласного центру медико-соціальної експертизи Миколаївської обласної ради про скасування наказу про притягнення до дисциплінарного стягнення та відшкодування моральної шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат