Ухвала

14 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 752/16623/14-ц

провадження № 61-44956св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В.,

учасники справи:

позивач -акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду м. Києва від 28 серпня 2018 року у складі колегії суддів: Кравець В. А., Лапчевської О. Ф., Кулікової С. Ф.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2014 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Заочним рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 09 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 25 травня 2016 року, у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Короткий зміст постанови суду касаційної інстанції

Постановою Верховного Суду від 06 червня 2018 року касаційну скаргу АТ КБ «Приватбанк» задоволено частково. Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 25 травня 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 28 серпня 2018 року апеляційну скаргу представника позивача АТ КБ «ПриватБанк» - Гриня К. А. задоволено частково. Заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 09 лютого 2016 року в частині вирішення позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки скасовано.

У рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № KIVVG0 від 09 жовтня 2007 року у розмірі 1 311 938,45 грн, з яких: заборгованість по кредиту - 729 379,36 грн, заборгованість за відсотками - 412 255,72 грн, пеня - 51 036,24 грн, штраф - 119 267,13 грн звернуто стягнення на предмет іпотеки: 3-кімнатну квартиру зі всіма об`єктами функціонально пов`язаними з цим нерухомим майном загальною площею 103,20 кв. м, житловою площею 56 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва на право власності на квартиру, серії НОМЕР_1 , виданого Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації 20 серпня 2002 року на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 29 липня 2002 року № 1070-С/КІ, із застосуванням визначеної статтею 38 Закону України «Про іпотеку» процедури шляхом продажу предмета іпотеки з укладанням від імені АТ КБ «ПриватБанк» договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення АТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмета іпотеки.

В іншій частині заочне рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 09 лютого 2016 року залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Аргументи учасників справи

У вересні 2018 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на постанову Апеляційного суду м. Києва від 28 серпня 2018 року, в якій просить оскаржену постанову апеляційного суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки скасувати та залишити в силі заочне рішення суду першої інстанції у відповідній частині. При цьому, посилається на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У листопаді 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» подало відзив на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу відхилити, а постанову апеляційного суду залишити без змін.

Короткий зміст ухвали суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 12 жовтня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі та відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення виконання постанови Апеляційного суду м. Києва від 28 серпня 2018 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 містяться клопотання про розгляд касаційної скарги у судовому засіданні з викликом учасників справи для надання пояснень.

Європейський суд з прав людини вказав, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а тільки тлумачити відповідні юридичні норми (ZHUK v. UKRAINE, № 45783/05, § 32, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

У частині тринадцятій статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що виклик учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Верховним Судом з урахуванням встановленої необхідності таких пояснень. Оскільки Верховним Судом не приймалось рішення про виклик осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень, і така необхідність відсутня, то підстави для задоволення клопотання відсутні.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Керуючись статтями 7, 33, 34, 260, 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд касаційної скарги у судовому засіданні з викликом учасників справи для надання поясненьвідмовити.

Справу № 752/16623/14-ц призначити до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков