ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

Справа F 642/4062/18

Провадження F 22-ц/818/1798/19

14 травня 2019 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого F Сащенко І.С.

суддів F Коваленко І.П.,Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря - Іманвердізаде А.А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові

апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 29 січня 2019 року (суддя Бондаренко В.В.)

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання батька, -

встановив:

У серпні 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь аліменти у розмірі 2000,00 грн. починаючи з дати подання позову і довічно.

В обґрунтування позову вказав, що він є пенсіонером, перебуває на обліку в Київському обFєднаному управлінні ПФУ м. Харкова та отримує пенсію, розмір якої складає 6 582,83 грн., інших джерел доходу немає. Також зазначив, що проживає один, має значні проблеми зі здоров'ям, а саме цукровий діабет 2 ступеню, внаслідок чого вимушений двічі на рік проходити стаціонарний курс лікування та кожного дня вживати дорогі ліки. Сукупна місячна вартість таких ліків для підтримки нормального рівня цукру на місяць становить 7 000,00 грн., що підтверджується чеками. Посилається на те, що частину отримуваної пенсії витрачає на оплату комунальних послуг, які складають 600-700 грн. влітку та 1000-1200 в зимовий період. Таким чином, щомісячно на лікування та утримання майна витрачається 8000,00 грн., а з урахуванням витрат на харчування ця сума зростає до 8500,00 грн. щомісячно, навіть при максимальній економії. Зважаючи на вказане, йому не вистачає коштів на нормальний рівень життя, у звFязку з чим він був вимушений звернутись до суду.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнали та просили відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Рішенням Ленінського районного суду міста Харкова від 29 січня 2019 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на утримання батька ОСОБА_1 аліменти у розмірі 2 000 грн. щомісячно, починаючи з 07.08.2018 року і довічно. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Скарга мотивована неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи; порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що позивач отримує пенсію, що забезпечує прожитковий мінімум встановлений законом для осіб, які втратили працездатність, а тому його не можна вважати особою, яка потребує матеріальної допомоги.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначив, що отримує пенсію, проте у звFязку зі станом здоровFя пенсії не вистачає навіть на придбання ліків, тому він змушений звернутися до сина за підтримкою.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з приписів ч. 1 ст. 202 СК України, відповідно до яких повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Колегія суддів не може в повному обсязі погодитися з висновком суду першої інстанції в частині визначення розміру аліментів, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про народження серія І-ВЛ F365035 від 08.05.1975 року ОСОБА_2 є сином ОСОБА_1П (а.с. 5).

Згідно довідки F1495, виданої начальником відділку F27 КП «Жилкомсервіс» ОСОБА_1 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1.

З наданої суду медичної документації вбачається, що позивач має діагноз: цукровий діабет ІІ тип (а.с.10-12).

Також матеріали справи містять копії фіскальних чеків на придбання лікарських препаратів та медичних послуг у період з листопада 2018 року F січень 2019 року на загальну суму 6229,77 грн.; копії фіскальних чеків на продукти у період з листопада 2018 року F січень 2019 року на загальну суму 4334,11 грн.

Крім того, у позивача діагностовано пухлину на губі, що підтверджується випискою F2099 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого з обласного центру онкології.

Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

У пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3 від 15.05.2006 року надано роз'яснення, що обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (стаття 202 СК України), не є абсолютним.

Відповідно до статті 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов'язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Тобто, батьків слід визнавати такими, що потребують матеріальної допомоги. Свідченням такої потреби є отримання матір'ю чи батьком доходів, які є меншими за прожитковий мінімум. Згідно діючого законодавства, держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб - пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою тощо.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність станом на січень 2018 року становив 1762,00 гривень.

Матеріалами справи встановлено, що позивач хворіє на цукровий діабет 2 ступеню, сукупна місячна вартість ліків для підтримки нормального рівня цукру на місяць становить 7 000,00 грн., що підтверджується чеками (а.с. 13-15).

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 вказував, що пенсії, яку він отримує, не вистачає на його потреби у зв'язку з тим, що він повинен постійно приймати певні ліки.

Потреба у постійному медикаментозному лікуванні позивача зазначена у виписках з медичної карти амбулаторного хворого філії «Центр охорони здоровFя Харківська клінічна лікарня на залізничному транспорті» ПАТ «Укрзалізниця», підписана і завірена печатками лікуючого лікаря та зав. відділенням, у судовому засіданні не спростована.

Крім того, згідно квитанцій, які містяться в матеріалах цивільної справи, оплата комунальних послуг складає 600-700 гривень влітку та 1000-1200 в зимовий період.

Відповідно до довідки Пенсійного фонду України від 21.06.2018 року, розмір пенсії ОСОБА_1 з січня 2018 року становить 6 582,83 гривень(а.с. 26).

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач отримує більший дохід, ніж встановлений державою прожитковий мінімум, проте в силу свого віку та стану здоровFя потребує сторонньої матеріальної допомоги.

Відповідач ОСОБА_2 є особою працездатного віку, працює на посаді машиніста електровоза у СП «Синельниківське локомотивне депо «Регіональна філія «Придніпровська залізниця «ПАТ «Українська залізниця», середній розмір заробітної плати за останні 11 календарних місяців становить 12 881, 82 гривень.

Інших дітей, крім відповідача, у позивача немає.

Тобто, відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу своєму батькові, який такої допомоги потребує.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що позивач на випадок проблем зі здоровFям мав можливість використати страховий поліс та отримати відшкодування на лікування та ліки, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки зазначені доводи нічим не підтверджено.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів по справі та незгодою відповідача з постановленим рішенням суду першої інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що з урахуванням встановлених обставин по справі та майнового стану позивача, останній потребує матеріальної допомоги, проте враховуючи, що позивач отримує пенсію в розмірі, що забезпечує прожитковий мінімум встановлений законом для осіб, які втратили працездатність, розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 необхідно зменшити з 2000 гривень до 1000 гривень.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 1 ч. 1 ст. 376, 382, 383, 384 ЦПК України суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 F задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 29 січня 2019 року F змінити. Зменшити суму, що підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання батька з 2000 гривень до 1000 гривень.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15 травня 2019 року.

Головуючий І.С. Сащенко

Судді А.І. Овсяннікова

ОСОБА_5