Справа № 523/9262/18
Провадження №2/523/1886/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2019 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді - Дяченко В.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Правди Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору - Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом посилаючись на те, що 2 лютого 1996 року він одружився на ОСОБА_2, яка після шлюби прийняла прізвище – ОСОБА_1. ОСОБА_2 була дочкою ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Шлюб з ОСОБА_5 тривав до її смерті

ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 отримали у власність в порядку приватизації квартиру за адресою АДРЕСА_1. Зазначена квартира складається з двох кімнат житловою площею 30,2 кв.м. (кімната 1 – площею 11,5 кв. м., кімната 2 - площею 18,7 кв. м., кухні площею 7,7 кв. м., ванної кімнати площею 2,6 кв. м., вбиральні площею 1,0 кв. м., коридору площею 6,3 кв. м., а загалом має площу 55,7 кв.).

ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_4 померла не залишивши заповіту. Спадкоємцями першої черги на 1/3 зазначеної квартири стали ОСОБА_5 та ОСОБА_3 Але ОСОБА_5 не встигла оформити своє право на спадкове майно оскільки ІНФОРМАЦІЯ_9. померла.

Після смерті ОСОБА_5, він, ОСОБА_1, звернувся до нотаріальної контори та 11.04.18р. отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого зареєстровано його право власності на Ѕ від 1/3, або на 1/6 спадкового майна – зазначеної квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_6 року, не залишивши заповіту, помер ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/3 квартирі, яка залишилась після смерті ОСОБА_4 він оформив 29.05.17р. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла його частка у праві власності на квартиру, включаючи ту, що він оформив після смерті ОСОБА_4

В зв’язку з відсутністю в ОСОБА_3 інших рідних або близьких, ОСОБА_1, як член його родини взяв на себе всі витрати з поховання померлого.

ОСОБА_1, як чоловік ОСОБА_5, набув право власності на половину від 1/3 зазначеної квартири, оскільки право власності на квартиру виникло 2007 року під час, коли він перебував у шлюбі з ОСОБА_5, та не пов’язано з успадкуванням або даруванням. Крім того, ОСОБА_5 успадкувала 1/2 від 1/3 зазначеної квартири після смерті матері, ОСОБА_4

ОСОБА_1 вважає, що єдиним спадкоємцем ОСОБА_3 є він, оскільки весь час перебування у шлюби з ОСОБА_5, з 1996 року, мешкав з нею та її батьками, після смерті дружини, ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_7), ОСОБА_3 залишився проживати з ОСОБА_1, його дружиною та своєю дочкою ОСОБА_5, а після смерті останньої жив з ним, ОСОБА_1, оскілки він був людиною похилого віку, ОСОБА_1 дбав про нього, як про свого батька, надавав всіляку допомогу, придбав різні речи для побуту у квартирі, сплачував кошти на утримання квартири. Так тривало до смерті ОСОБА_3, який був похований на кошти ОСОБА_1 З огляду на те, що ОСОБА_3 після смерті дружини та дочки (дружини позивача) був самотньою особою похилого віку, його зять, ОСОБА_1, останні роки проживав разом з ним, доглядав за ним.

Для забезпечення побутових потреб своїх та інших членів сім’ї ОСОБА_1 неодноразово придбавалась різна побутова техніка, при цьому адресою мешкання завжди зазначалась АДРЕСА_2. Крім того ОСОБА_1 як власник 1/6 частини квартири, утримував та утримує її у цілому, сплачуючи всі необхідні платежі та рахунки, незважаючи на те, що договори укладені на іншу особу, ОСОБА_3, який помер.

Зважаючи на ці обставини ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса з заявою, у якій виклав зазначені обставини. У відповідь нотаріус запропоновувала ОСОБА_1 надати рішення суду на підтвердження проживання зі спадкоємцем однією сімєю. ОСОБА_1 вважає, що в даному випадку нотаріус фактично відмов йому у вчиненні нотаріальної дії, пов’язавши можливість її вчинення зокрема з наявністю певного рішення суду, що обумовило його звернення до суду, отже в іншій спосіб він не може вирішити питання, зокрема зважаючи на смерть дружини.

ОСОБА_1 зазначає, що він фактично прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 з оглядну та те, що постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та не тільки не відмовлявся від спадщини, але і навпаки і заявив про її прийняття.

Про відсутність в померлого ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 інших спадкоємцем (родичів тощо) свідчить також звернення ОСОБА_3 до суду із заявою про продовження строку на прийняття спадщини, в якої він особисто зазначив про відсутність інших родичів, спадкоємців.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили про задоволення позову, не заперечували проти ухвалення у справі заочного рішення суду.

Відповідач, Одеська міська рада, сповіщена про час та місця розгляду справи, її представник ознайомився з матеріалами цивільної справи, але в судове засідання представник відповідача не з’явився, відзив на позов не наданий.

Під час розгляду справи за заявою позивача про забезпечення доказів викликані та допитані в якості свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7. За заявою позивача витребувані з Четвертої Одеської державної нотаріальної контори належним чином завірені копії спадкових справ, які відкриті після смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8., ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_9. та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_10. За заявою позивача ухвалою суду від 15.08.18р. в порядку забезпечення позову накладений арешт на 5/6 квартири за адресою АДРЕСА_1.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1, 2 лютого 1996 року одружився на ОСОБА_2, яка після шлюбу прийняла його прізвище – ОСОБА_1. ОСОБА_2 була дочкою ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Зазначені обставини підтверджуються свідоцтвом про народження ОСОБА_2 та свідоцтвом про шлюб. Шлюб ОСОБА_1 з ОСОБА_5 тривав до її смерті ІНФОРМАЦІЯ_11

ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 отримали у власність в порядку приватизації квартиру за адресою АДРЕСА_1, що підтверджується дублікатом свідоцтва про право власності на житло та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Зазначена квартира складається з двох кімнат житловою площею 30,2 кв.м. (кімната 1 – площею 11,5 кв. м., кімната 2 - площею 18,7 кв. м., кухні площею 7,7 кв. м., ванної кімнати площею 2,6 кв. м., вбиральні площею 1,0 кв. м., коридору площею 6,3 кв. м., а загалом має площу 55,7 кв.). Зазначена обставина підтверджується технічним паспортом на квартиру.

ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_4 померла не залишивши заповіту. Зазначена обставина підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 Спадкоємцями першої черги на 1/3 зазначеної квартири стали ОСОБА_5 та ОСОБА_3 Але ОСОБА_5 не встигла оформити своє право на спадкове майно оскільки ІНФОРМАЦІЯ_9. померла. Зазначена обставина підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_5

Після смерті ОСОБА_5 ОСОБА_1 у встановлений строк звернувся до нотаріальної контори та 11.04.18р. отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого зареєстровано його право власності на Ѕ від 1/3, або на 1/6 спадкового майна – зазначеної квартири. Зазначена обставина підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

ІНФОРМАЦІЯ_6 року не залишивши заповіту помер ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/3 квартирі, яка залишилась після смерті ОСОБА_4 він оформив 29.05.17р. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла його частка у праві власності на квартиру, включаючи ту, що він оформив після смерті ОСОБА_4 Зазначена обставина підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_3

В зв’язку з відсутністю в ОСОБА_3 інших рідних або близьких ОСОБА_1, як член його родини взяв на себе всі витрати з поховання померлого. Зазначена обставина підтверджується документами про організацію поховання ОСОБА_3, де замовником та особою, яка сплачувала за відповідні послуги був ОСОБА_1

ОСОБА_1, як чоловік ОСОБА_5, набув право власності на половину від 1/3 зазначеної квартири, оскільки право власності на квартиру виникло 2007 року під час, коли ОСОБА_1 перебував у шлюбі з ОСОБА_5, та не пов’язано з успадкуванням або даруванням. Крім того, ОСОБА_5 успадкувала Ѕ від 1/3 зазначеної квартири після смерті матері, ОСОБА_4

ОСОБА_1 весь час перебування у шлюби з ОСОБА_5, з 1996 року, мешкав з нею та її батьками, після смерті дружини, ОСОБА_4, ОСОБА_3 залишився проживати з ОСОБА_1, його дружиною та своєю дочкою, ОСОБА_5, а після смерті останньої жив з ОСОБА_1, оскілки він був людиною похилого віку, ОСОБА_1 дбав про нього, надавав всіляку допомогу, придбав різні речи для побуту у квартирі, сплачував кошти на утримання квартири. Так тривало до смерті ОСОБА_3, який був похований на кошти ОСОБА_1 З огляду на те, що ОСОБА_3 після смерті дружини та дочки (дружини ОСОБА_1) був самотньою особою похилого віку, його зять, ОСОБА_1, останні роки проживав разом з ним, доглядав за ним.

Зазначені обставини підтвердили допитані в судовому засіданні 20.02.2019р. свідки ОСОБА_6 (проживає АДРЕСА_5) та ОСОБА_7 (проживає АДРЕСА_6).

Для забезпечення побутових потреб своїх та інших членів сім’ї ОСОБА_1 неодноразово придбавалась різна побутова техніка, при цьому адресою мешкання зазначалась АДРЕСА_2. Зазначена обставина підтверджується документами на придбання побутової та іншої техніки, договорами кредитування. Крім того ОСОБА_1, як власник 1/6 частини квартири, утримував та утримує її у цілому, сплачуючи всі платежі та рахунки, незважаючи на те, що договори укладені на іншу особу, ОСОБА_3, померлого.

Та обставина, що позивач був зареєстрований за іншою адресою не суперечить вимогам. ч. 9 ст. 6 Закону «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання», про те, що реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Тобто в даному випадку проживання, перебування ОСОБА_1, чоловіка ОСОБА_5, саме разом з нею (та її батьками), за місцям її реєстрації АДРЕСА_3, при наявності реєстрації лише за однією (іншою адресою) адресою, вимогам закону не суперечить.

ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, у якій виклав зазначені обставини. У відповідь нотаріус запропоновувала ОСОБА_1 надати рішення суду на підтвердження проживання зі спадкоємцем однією сімєю. Нотаріус фактично відмов ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії, пов’язавши можливість її вчинення зокрема з наявністю певного рішення суду. Зазначена обставина підтверджується листом до нотаріуса, його відповіддю.

ОСОБА_1 фактично прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 оскілки постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, не відмовлявся від спадщини і заявив про її прийняття (ст. 1268 ЦК).

Про відсутність в померлого ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 інших спадкоємцем (родичів тощо) свідчить звернення ОСОБА_3 до суду із заявою про продовження строку на прийняття спадщини, в якої він особисто зазначив про відсутність інших родичів, спадкоємців. Зазначена обставина підтверджується роздруківкою з сайту судової влади а також матеріалами наданих Четвертою Одеською державною нотаріальною конторою належним чином завірених копій спадкових справ, які відкриті після смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8., ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_9. та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_10.

Відповідно до роз’яснень, які містяться у абзаці 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК у разі відсутності заповіту право на спадщину за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив. Згідно з ст. 1264 ЦК у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім’єю не менше як п’ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 3 СК сім’я є первинним та основним осередком суспільства. Сім’ю складають особи, які спільно проживають, пов’язані спільним побутом, мають взаємні права та обов’язки. Сім’я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно ст. 60 СК майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, є об’єктом права спільної сумісної власності. Відповідно ч. 1 ст. 70 СК, у разі поділу майна, що є об’єктом права спільної сумісної власності частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Відповідно до роз'яснень, які надані у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», у випадках, коли спадкоємці постійно проживали разом зі спадкодавцем, проте зареєстровані за іншою адресою, судам слід враховувати, що місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

Таким чином, в зв’язку з тим, що після смерті ОСОБА_4 її майно успадкували ОСОБА_3 та ОСОБА_5, після смерті останньої її майно успадкував ОСОБА_1 та ОСОБА_3, а після смерті ОСОБА_3 єдиним спадкоємцем частини квартири, яка раніше не перейшла у власність ОСОБА_1, став ОСОБА_1, як єдиний спадкоємець четвертої черги.

Відповідно до ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи, що факт проживання позивача ОСОБА_1 зі спадкодавцем, ОСОБА_3, однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини встановлено в судовому засіданні на підставі належних і допустимих доказів, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

З огляду на те, що представник відповідача, Одеської міської ради, не з’явився до суду та не повідомив про причини неявки до суду та не надав відзив на позов, а позивач, ОСОБА_1 не заперечував проти заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює у справі заочне рішення відповідно до приписів ст. 280 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 10, 263-265, 208-281 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Одеської міської ради, за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору - Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити .

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 право власності на 5/6 двокімнатної квартири № 90 (дев’яносто) будинок 80 (вісімдесят) по вулиці Кримська в м. Одесі, загальною площею 55,7 кв.м., житловою площею 30,2 кв. м. в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_12.

Скасувати заходи забезпечення позову встановлені ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 15.08.2018 року у справі №523/9262/18 за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору - Публічне акціонерне товариство "Альфа-Банк" про визнання права власності на спадкове майно, а саме зняти арешт з 5/6 частини двокімнатної квартири № АДРЕСА_4, загальною площею 55,7 кв.м., житловою площею 30,2 кв. м., які раніше належали ОСОБА_4, що померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року, ОСОБА_5, що померла ІНФОРМАЦІЯ_14 року та ОСОБА_3, що помер ІНФОРМАЦІЯ_13 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його отримання.

Позивачем рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його складення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене у загальному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільно-процесуальним Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 02.05.2019 року.

Суддя: