Ухвала

20 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 266/3743/18

провадження № 61-3219ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12 вересня 2018 року та постанову Донецького апеляційного суду від 15 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець РусланОлегович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та повернення стягнутих за виконавчим написом коштів,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»), третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р. О., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та повернення стягнутих за виконавчим написом коштів.

Позов мотивовано тим, що рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 25 квітня 2013 року частково задоволено позов ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за кредитним договором в розмірі 19 174,46 грн. Рішенням апеляційного суду Донецької області від 12 червня 2013 року рішення суду першої інстанції скасовано в частині відмови у стягненні суми штрафів, виключена з тексту рішення загальна сума 19 174,46 грн. Після набрання рішенням законної сили Приморським ВДВС м. Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області було відкрито виконавче провадження. 19 квітня 2018 року постановою державного виконавця виконавче провадження по стягненню заборгованості на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» було закрито в зв'язку з фактичною повною сплатою заборгованості. У травні та червні 2018 року позивач отримала пенсію в меншому розмірі, після чого звернулась до Приморського ВДВС м. Маріуполя, де була ознайомлена з виконавчим провадженням про стягнення з неї на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 85 135,29 грн, безпідставність стягнення якої в сумі 80 843,13 грн була встановлена судовими рішеннями.

З урахуванням вищенаведеного, ОСОБА_1 просила визнати виконавчий напис нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р. О. від 14 липня 2017 року таким, що не підлягає виконанню; стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на свою користь відшкодування стягнутих за виконавчим написом коштів у розмірі 1 720,14 грн, а також 704,80 грн сплаченого судового збору та 5 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12 вересня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р. О. від 14 липня 2018 року № 8482 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № MR14NN00000066 від 09 вересня 2008 року загальною сумою заборгованості 85 135,29 грн. Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 в порядку повернення стягнутих за виконавчим написом грошових коштів в сумі 1 720,14 грн, сплачений судовий збір в сумі 704, 80 грн та витрати на правову допомогу в сумі 5 000,00 грн.

15 червня 2018 року у зв'язку зі зміною типу акціонерного товариства ПАТ КБ «ПриватБанк» змінило свою назву на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»).

Постановою Донецького апеляційного суду від 15 січня 2019 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12 вересня 2018 року в частині стягнення з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 витрат на правову допомогу у сумі 5 000,00 грн скасовано та ухвалено нове рішення у цій частині, яким стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

11 лютого 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12 вересня 2018 року та постанову Донецького апеляційного суду від 15 січня 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати в частині стягнення з нього на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пунктів 1 та 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Верховний Суд вважає, що ця справа є малозначною в силу своїх властивостей, при цьому суд врахував предмет позову та характер правовідносин, у яких виник спір, а саме, що справа належить до однієї з найпоширеніших категорій справ. Ціна позову (1 720,14 грн) є меншою, ніж п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (960 500,00 грн).

Крім того, при визначенні справи малознаною Верховний Суд враховує рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року № R (95) 5, згідно яких державам-членам необхідно вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Доводи заявника про те, що ця касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної судової практики, оскільки судами у цій справі не враховано положення законодавства про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу та не з'ясовано, який саме розмір компенсації підлягає сплаті на користь позивача, Верховний Суд відхиляє з урахуванням того, що судова практика щодо питання відшкодування витрат на правову допомогу є усталеною.

Крім того, вищенаведені доводи заявника зводяться до незгоди з оскаржуваними судовими рішеннями та можуть бути підставою для висновків суду касаційної інстанції, що у цій справі наявні обставини, за яких рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки заявник подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не підтвердились, то відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої, частиною дев'ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12 вересня 2018 року та постанову Донецького апеляційного суду від 15 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та повернення стягнутих за виконавчим написом коштів відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ступак