Справа № 653/2747/19
Провадження № 2/653/982/19
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

04 листопада 2019 року

Генічеський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Берлімової Ю.Г.

за участю секретаря Волвенко А.О.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 - про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом.

Позов мотивує тим, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1 . Відповідач - ОСОБА_2 є колишнім власником цієї квартири, що здійснила її відчуження 22 листопада 2016 року. Фактично звільнивши житло та виїхавши до іншого місця проживання, відповідач дій зі зняття з реєстраційного обліку місця проживання не вчинила. Зазначає, що реєстрація місця проживання ОСОБА_2 у вказаній квартирі створює для неї перешкоди у вільному користуванні майном, оскільки вона вимушена нести додаткові витрати зі сплати комунальних послуг, які вираховуються в залежності від кількості зареєстрованих за адресою осіб, крім того це створює перешкоди для отримання житлових соціальних пільг. Вважає, що відповідач втратила правові підстави для користування майном внаслідок його відчуження.

У зв`язку із цим, просить суд усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні .власністю, шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні позивач - ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд про їх задоволення, посилаючись на обставини, викладені у позові. Проти проведення заочного розгляду справи та постановлення по справі заочного рішення не заперечувала.

Відповідач - ОСОБА_2 , була повідомлена про день, час та місце розгляду справи належним чином, через оголошення на веб-сайті «Судова влада України», проте до судового засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзив не подала.

Враховуючи наявність умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, та враховуючи положення ст.ст. 280-281 ЦПК України, постановити заочне рішення у справі.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що відповідач ОСОБА_2 приблизно з 2016 року не проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що відповідач ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , не проживає близько трьох років.

Суд, вислухавши позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 22 листопада 2016 року, серія та номер: 4108, посвідчений приватним нотаріусом Генічеського районного нотаріального округу Херсонської області Штогріною Н.Л., витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 73626992.

З інформації, наданої виконавчим комітетом Новоолексіївської селищної ради вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрована в квартирі з 24.03.1997 року.

Разом з тим, факт того, що ОСОБА_2 не мешкає у вказаній квартирі з 2016 року підтверджується актом від 02 серпня 2019 року, складеним депутатом Новоолексіївської селищної ради Белонським Г.Л., відповідно до якого ОСОБА_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , проживає з 2016 року в іншому місці, що підтверджують сусіди: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Дані обставини також підтверджують допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , зі слів яких, ОСОБА_2 з 2016 року за адресою: АДРЕСА_2 , не проживає.

Встановленим судом фактам відповідають правовідносини, які регулюють питання власності, питання набуття і втрати права на користування житловим приміщенням.

За приписами ч. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за свою волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до положень ст. ст. 317, 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а також має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлений законом.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналізуючи наведені вище норми цивільного законодавства України, суд приходить до висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Отже, оскільки в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 не проживає в квартирі, належній позивачу без поважних причин з 2016 року, не цікавиться житловим приміщенням, не приймає ніякої участі в його утриманні, тому в розрізі захисту майнового права позивача, ОСОБА_2 необхідно визнати такою, що втратила право користування зазначеним житловим приміщенням.

Керуючись ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст. 258-259, 263-265, 273, 280 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом- задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, форма і зміст якої, повинні відповідати вимогам ст. 285 ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду до Генічеського районного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви відповідача про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду до Генічеського районного суду. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений 06 листопада 2019 року.

Суддя Генічеського районного суду Ю. Г. Берлімова