Справа № 697/1600/19
Провадження № 2/697/528/2019
07 листопада 2019 року
Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Русакова Г.С.
за участю секретаря судових засідань Десятник О.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Канів Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свій позов мотивує тим, що позивачу на праві особистої власності належить квартира АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_2 її онук з боку дочки ОСОБА_3 , яка померла ще в 2015 році. В даний час він повнолітній, а раніше вихованням його та двох дітей дочки (її онуків) займалась безпосередньо позивач. З липня 2007 року відповідач зареєстрований на спірній житловій площі, але проживає та працює в різних містах за договором найму. Не проживає в квартирі АДРЕСА_1 з травня 2018 року по даний час. Позивач пропонувала відповідачу добровільно знятися з реєстраційного обліку, але він відмовився, уникає спілкування, тому досудове врегулювання спору неможливе. ОСОБА_1 людина похилого віку, пенсіонер, хворіє, соціальне забезпечення, на жаль, невелике. Потрібні кошти на харчування, ліки та потрібно сплачувати комунальні послуги, крім неї самої, ще й за одну особу, внука.
Просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .
Позивач в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги пітримує, просить задовольнити.
Належно повідомлений через оголошення на сайті судової влади відповідач ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за його відсутності суду не надав, тому суд ухвалює заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, про що не заперечувала позивач.
Згідно з частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу № 1-2877 від 21.12.2005, посвідченому приватним нотаріусом Канівського міського нотаріального округу Лагутінською Є.П. (а.с.4-5).
З довідки управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Канівської міської ради № 376 від 10.10.2018 (а.с.22) вбачається, що об`єкт нерухомого майна багатоквартирний житловий будинок розташовано за адресою: АДРЕСА_3 ).
З довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 11-15/3823 від 25.06.2019 вбачається, що за адресою АДРЕСА_4 зареєстровані: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 (а.с.9).
З акту фактичного проживання осіб № 355 від 10.07.2019, посвідченим майстром КП «ЖЕК» Стременною Т.М. вбачається, що мешканці житлового будинку АДРЕСА_5 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 засвідчили не проживання в квартирі АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 з травня 2018 року по даний час, проживає в АДРЕСА_6 (а.с.21).
Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Частиною першою статті 156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.
Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
Враховуючи те, що судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не проживає в квартирі більше року, не надав доказів поважності причин не проживання, він може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
У відповідності до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, в тому числі, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Таким чином, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставою для зняття зазначеної особи з реєстраційного обліку.
Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141, 247, 263-265, 280-289, 354 ЦПК України, ст.ст. 71-72, 156 ЖК України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд,-
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Головуючий Г . С . Русаков