Справа № 739/2067/18
Номер провадження 2/739/77/19
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 лютого 2019 року м.Новгород-Сіверський
Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області
у складі: головуючої судді Кочура О.О.,
за участі: секретаря Худорба Р.Г.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у першому відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
27.11.2018 року позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду з даним позовом та просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 11.10.2018 року рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2 було розірвано. Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти проживають разом з позивачкою ОСОБА_3, відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги не надає, діти знаходяться на її повному утриманні, що і змусило її звернутися до суду за примусовим стягненням коштів на утримання дітей.
У судове засідання позивачка ОСОБА_3 не з»явилася, надала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у судове засідання не зявився, до суду надав письмову заяву з проханням розгляд справи проводити без його участі, із змісту поданої заяви вбачається, що ОСОБА_2 позовні вимоги визнає в повному обсязі.
У звязку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.
Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.
Як встановлено, 11.10.2018 року рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області шлюб, зареєстрований Лісконогівським сільським РАЦС , Новгород-Сіверського району, Чернігівської області, 24.07.1993 року ( свідоцтво про шлюб серії II- ЕЛ-№ 339766, актовий запис №3 від 24.07.1993 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, було розірвано. (а.с. 3).
За час перебування у шлюбі у сторін народилося двоє дітей ОСОБА_5 Сергіївна09.11.2001 року народження та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4,5) .
Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення коштів на утримання дитини (аліментів) за рішенням суду.
Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини разом з яким проживає дитина.
Згідно частини першої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки позивачкою заявлено про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання їхніх спільних дітей у частці від доходу відповідача, суд вважає за необхідне стягнути їх саме у вказаний спосіб. Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення. Частиною другою статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини другої та третьої статті 183 СК України визначено, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує відсутність відомостей про розмір доходів відповідача, відомостей про наявність на його утримання інших осіб, а також відсутність будь-яких відомостей про наявність у відповідача захворювань, які потребували б додаткових витрат. За таких обставин суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_4 аліменти у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, а після досягнення ОСОБА_5, стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення повноліття ОСОБА_4. Відповідно позов підлягає задоволенню повністю. При цьому, на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня предявлення позову, тобто з 27.11.2018 року. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів з відповідача у межах суми платежу за один місяць, за період з 27.11.2018 року по28.12.2018 року. Стосовно судових витрат, повязаних з розглядом справи, а саме судового збору, суд враховує, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08 липня 2011 року, позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог .
На підставі викладеного, керуючись статтями 180-184, 191 Сімейного кодексу України, статтями 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
Суддя: О.О.Кочура