КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2019 року м. Київ

Справа №756/13440/16-ц

Апеляційне провадження № 22-ц/824/12577/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Вербової І.М., Саліхова В.В.

секретар Луговий Р.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва ухваленого під головуванням судді Шевчука А.В. 25 червня 2019 року у м. Києві, повний текст рішення складено 02 липня 2019 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про захист прав споживача електроенергії, дискримінацію за соціальним статусом та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вищевказаним позовом, в якому просила визнати протиправними дії ПАТ «Київенерго» щодо безпідставного припинення постачання електроенергії до квартири позивача за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язати відповідача відновити електропостачання до квартири позивача за адресою: АДРЕСА_1 згідно абзацу 3 пункту 36 «Правил користування електричною енергією для населення»; стягнути з ПАТ «Київенерго» на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 1024,49 грн; стягнути з ПАТ «Київенерго» на користь позивача моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн; дійти до висновку про дискримінаційний характер дій відповідача по відношенню до позивача стосовно прийняття рішень в розумінні Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» (за соціальним статусом).

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вона є власником особового рахунку № НОМЕР_1 по споживанню та користуванню електричною енергією у квартирі АДРЕСА_1. Постачання електричної енергії у вказаній квартирі здійснюється на підставі особового рахунку, відкритого на ім`я позивача, яка перебуває з відповідачем у фактичних договірних відносинах з дня проведення першої оплати спожитої електричної енергії. Квартира обладнана електроплитою.

Підставами для подання позову про захист прав споживача стало те, що з 18 липня 2016 року було припинено електропостачання квартири за вищевказаною адресою. Відключення відбулось через 3 місяці від дати укладання 6-ти місячної угоди про розстрочення сплати заборгованості та без будь-якого попередження зі сторони відповідача.

За твердженням позивача у вересні 2016 року заборгованість за електроенергію погашена достроково з переплатою у розмірі 24,65 грн. Але відновлення електропостачання у квартирі не відбулось, що унеможливило проживання родини у квартирі з трьома неповнолітніми дітьми. Позивач вважає, що такі дії відповідача завдали їй моральної шкоди, яку вона оцінює у 10000,00 грн.

Позивач, керуючись положеннями Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні», вважає, що відповідач користуючись своїми монопольними правами постачання електроенергії, застосовує до багатодітної сім`ї дії, які є дискримінаційними. Через неправомірне відключення електропостачання, несплату повторного підключення вони не мали можливості проживати у власному житлі більше трьох місяців, а саме з 18 липня 2016 року по дату подачі позову 21 жовтня 2016 року. Звертає увагу суду, що дискримінаційне ставлення є триваючим і в подальшому унеможливлює багатодітній родині скористатися пільгами та субсидією, тобто відповідач позбавляє позивача права на отримання пільги чи субсидії.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 25 червня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про захист прав споживача електроенергії, дискримінацію за соціальним статусом та відшкодування моральної шкоди - відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що позовні вимоги ОСОБА_1 та викладені обставини в обґрунтування позовних вимог повністю спростовані наявними в матеріалах справи письмовими доказами та доводами представника відповідача.

Не погодилась із вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 , нею подана апеляційна скарга, оскільки вважає, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального і матеріального права, так як не встановив всі обставини справи. Вказує на те, що суд першої інстанції не надав їй можливості навести доводи на підтвердження понесених збитків у зв`язку з раптовим та систематичним відключенням домоволодіння від електроенергії. Зазначає, що вона довела причинно-наслідковий зв`язок між відключенням електроенергії в квартирі та спричиненням шкоди, проте суд першої інстанції проігнорував дійсні факти та прийняв сторону відповідача. Зазначає, що суд першої інстанції хибно зазначив, що на момент розгляду справи позивачем погашено заборгованість, а постачання електроенергії відповідачем відновлено, оскільки постачання електроенергії у 2016 році відновлено лише на четвертий день після надходження позовної заяви до суду. При цьому відповідач ігнорував відсутність заборгованості позивача, скарги, заяви та звернення із вимогою поновити електропостачання до квартири. Не погоджується з висновком суду про те, що позивачем не надано жодного доказу заподіяння моральної шкоди.

Також вказує на те, що суд першої інстанції взагалі не розглядав підстави позову про дискримінаційний характер дій відповідача по відношенню до позивача та її родини в розумінні Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні».

На підставі викладеного, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, тому їх неявка, згідно з ч.2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на підставі довідки Центру комунального сервісу від 29 лютого 2016 року встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (а.с. 26).

Позивач 12 березня 2016 року звернулась до відповідача із заявою про розстрочення виплати заборгованості за спожиту електроенергію - 030250 кВт, в розмірі 1656,61 грн протягом 6 місяців (а.с. 48).

За результатами розгляду цієї заяви між ОСОБА_1 та ПАТ «Київенерго» 08 квітня 2016 року укладено угоду №34 про розстрочення сплати заборгованості за договором про користування електричною енергією №6 від 16 лютого 2012 року. Відповідно до умов цієї угоди позивач визнала заборгованість за спожиту електричну енергію за договором №6 від 16 лютого 2012 року у розмірі 1672,03 грн та зобов`язалась сплатити її у повному обсязі ( а.с. 27).

У період з квітня 2016 року по вересень 2016 року до 5 числа кожного місяця позивач зобов`язалась сплачувати щомісячні платежі у розмірі 278,67 грн (п. 2 Угоди).

Як вбачається з п. 3 Угоди, укладення цієї угоди та її виконання позивачем не звільняє її від обов`язку не допускати порушень ПКЕЕН та своєчасно і в повному обсязі здійснювати оплату щомісячно спожитої електричної енергії до 10 числа кожного місяця.

Пунктом 5 Угоди визначено, що у випадку несплати позивачем коштів у термін, вказаний в п. 2 цієї Угоди відповідач має право припинити електропостачання енергії згідно з правилами користування електричною енергією для населення позивачу без додаткового попередження.

Відповідно до п. 6 Угоди у разі порушення позивачем умов цієї угоди (несвоєчасна або неповна сплата коштів) вона може бути розірвана в односторонньому порядку за заявою відповідача. При цьому, умова угоди щодо розстрочення сплати боргу втрачає чинність та ПАТ «Київенерго» набуває право вимоги всієї несплаченої частини боргу.

Згідно загальної інформації по особовому рахунку № НОМЕР_1 , КС: 550 від 20 жовтня 2016 року останню оплату за спожиту електроенергію здійснено 09 вересня 2016 року на суму 325,00 грн. Переплата становить 24,65 грн (а.с. 9).

Позивачу 18 липня 2016 року направлено повідомлення про відключення побутового споживача, а саме ПАТ «Київенерго» повідомило, що ними припинено подачу електроенергії у домоволодіння позивача за адресою: АДРЕСА_1 з причини заборгованості на показники 031688, борг 2309,95 грн. Повідомлено, що електропостачання буде відновлено тільки після оплати заборгованості та додаткового рахунку по сплаті витрат на повторне підключення (а.с. 14, 16).

Згідно з випискою по особовому рахунку № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 остання не здійснювала жодних оплат за послуги з надання електричної енергії у період з квітня по липень 2016 року (а.с. 56).

ОСОБА_1 29 вересня 2016 року до Структурного відокремленого підрозділу «Київенерго» акціонерної компанії «Київенерго» подано претензію про негайне відновлення енергопостачання її квартири за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 28, 29).

Як вбачається із відповіді ПАТ «Київенерго» на претензію щодо неправомірного припинення електропостачання за адресою: АДРЕСА_1 від 26 жовтня 2016 року, заборгованість сплачена в повному обсязі, однак не надано доступу до приладу обліку для відновлення електропостачання.

Для можливості відновлення електропостачання за наведеною адресою просили забезпечити доступ до приладу обліку (а.с. 53, 54).

Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно із ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана направомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно із ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням її прав.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно із ст.26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач електроенергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 35 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26 липня 1999 року (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), встановлено, що енергопостачальник має право відключити побутового споживача у разі порушення термінів сплати за спожиту електричну енергію у порядку, визначеному пунктом 27 цих Правил, або порушення умов договору про реструктуризацію заборгованості.

Відповідно до п. 37 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26 липня 1999 року (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) енергопостачальник має право тимчасово припиняти постачання електричної енергії або відключати побутового споживача від мережі без його згоди у випадках, передбачених пунктами 34 і 35 цих Правил.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні», дискримінація - ситуація, за якої особа та/або група осіб за їх ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, віку, інвалідності, етнічного та соціального походження, громадянства, сімейного та майнового стану, місця проживання, мовними або іншими ознаками, які були, є та можуть бути дійсними або припущеними (далі - певні ознаки), зазнає обмеження у визнанні, реалізації або користуванні правами і свободами в будь-якій формі, встановленій цим Законом, крім випадків, коли таке обмеження має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.

З наведених обставин справи вбачається, що сторонами 08 квітня 2016 року укладено Угоду №34 про розстрочення сплати заборгованості за договором про користування електричною енергією №6 від 16 лютого 2012 року. Відповідно до умов цієї Угоди позивач визнала заборгованість перед відповідачем за спожиту електричну енергію у розмірі 1672,03 грн та зобов`язалась сплатити її у повному обсязі. Проте свої зобов`язання позивач не виконувала до липня 2016 року.

Пунктом 5 Угоди визначено, що у випадку несплати позивачем коштів у термін, вказаний в п.2 цієї Угоди відповідач має право припинити електропостачання енергії згідно з правилами користування електричною енергією для населення позивачу без додаткового попередження.

Таким чином, припинення електропостачання до квартири позивача без здійснення додаткового повідомлення, відповідає умовам п. 5 Угоди укладеній між сторонами у справі.

У зв`язку з відсутністю неправомірних дій відповідача, не вбачається правових підстав для відшкодування позивачеві матеріальної і моральної шкоди.

На момент ухвалення рішення суду заборгованість по сплаті за користування електричною енергією погашено, постачання електричної енергії відновлено у зв`язку з чим позивач відмовилась від позовної вимоги про відновлення електропостачання до квартири.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 та викладені обставини в обґрунтування позовних вимог спростовані наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що постачання електроенергії у 2016 році відновлено лише на четвертий день після надходження позовної заяви висновків суду не спростовують, так як відновлення електропостачання було здійснено після виконання позивачем своїх договірних зобов`язань.

Посилання позивача, викладені в апеляційній скарзі на те, що вона довела причинно-наслідковий зв`язок між відключенням електроенергії в квартирі та спричиненням шкоди, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки, шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції неправомірно відмовлено в задоволенні вимог щодо відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди; протиправність діяння її заподіювача; наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Проте позивачем не надано жодного доказу на підтвердження завдання їй моральної шкоди, фізичних страждань та в чому саме полягають її моральні переживання, а також наявність винної поведінки відповідача. Обставини пов'язані з виконанням сторонами договірних зобов`язань не свідчать про наявність заподіяння моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги щодо дій дискримінаційного характеру відповідача по відношенню до позивача та її родини відхиляються колегією суддів, оскільки дії відповідача відповідають умовам укладеного з позивачем договору, тобто є правомірними, а обмеження у наданні послуг позивачу не є такими, що зумовлені її сімейним чи майновим станом.

Долучені до апеляційної скарги ОСОБА_1 копія повідомлення про відключення від 24 липня 2019 року, фото та платіжка від ТОВ «КИЇВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ» не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості доказів у справі, оскільки не були подані, і не були заявлені як доказ в суді першої інстанції, та не були предметом його дослідження.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини справи, дав їм належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Рішення суду відповідає вимогам чинного законодавства, наданим доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційного суду не вбачає.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 25 червня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: І.М. Вербова

В.В. Саліхов

Повний текст постанови складений 07 листопада 2019 року.