Справа №720/534/19
Провадження № 2/720/411/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2019 року Новоселицький районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді Вівчар Г.А., за участю секретаря судового засідання Факащук А.П.,

сторін по справі:

представника позивача ОСОБА_2 .,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Новоселиця цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до Новоселицької міської ради об'єднаної територіальної громади Новоселицького району Чернівецької області,

-про визнання права власності на спадкове майно,-

встановив:

Представник позивача звернувся до суду з позовом, про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що господарство по АДРЕСА_1 станом на 1990 - 1991 рік відносилось до типу колгоспного двору членами якого були голова двору ОСОБА_4 та його дружина ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК Української PCP, кожен з вище перелічених членів колгоспного двору має право по 1/2 частці в даному господарстві.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 ..

Після його смерті відкрилася спадщин на право на майновий пай та Ѕ частку дворогосподарства по АДРЕСА_1 .

Спадщину своєчасно прийняла його дружина ОСОБА_5 , оскільки була зареєстрована та проживала разом із спадкодавцем на момент його смерті та фактично вступила в управління та володіння спадковим майном.

За життя 24 січня 2007 року ОСОБА_5 склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла.

Після її смерті відкрилася спадщина на право на майновий пай та дворогосподарство по АДРЕСА_1 .

Єдиними спадкоємцями за законом першої черги після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 були її діти ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які відмовилися від обов'язкової частки в спадщині після смерті матері.

Спадщину за заповітом своєчасно прийняв позивач ОСОБА_3 , оскільки був зареєстрований та проживав разом із ОСОБА_5 на день її смерті.

Постановою нотаріуса позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 на житловий будинок по АДРЕСА_1 , з підстав відсутності правовстановлюючих документів на вищевказаний житловий будинок.

Таким чином оформлення спадщини в нотаріальному порядку не можливе.

Представник позивача просить суд визнати за позивачем право власності на спадкове майно.

В підготовчому судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі та просив винести рішення у підготовчому засіданні відповідно до вимог ч. 2 ст. 200 ЦПК України, оскільки представник відповідача визнав позов в повному обсязі.

Представник відповідача в підготовчому судовому засіданні не з'явився, але подав до суду заяву про визнання заявлених позовних вимог в повному обсязі з проханням справу розглянути у його відсутності.

Суд враховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, враховуючи що визнання позову відповідачем не суперечить встановленим обставинам по справі дійшов висновку про розгляд справи у відсутності представника відповідача і задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Зі статті 16 ЦК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Матеріалами справи судом встановлено, що господарство по АДРЕСА_1 станом на 1990 - 1991 роки відносилось до типу колгоспного двору членом якого були голова двору ОСОБА_4 та його дружина ОСОБА_5 , що підтверджується випискою з по господарської книги Старостинського округу № 1 с. Маршинці Новоселицького району Чернівецької області №1144 від 26 грудня 2019 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК України в редакції 1963 року «Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності».

Тобто, зазначене дворогосподарство відповідно до вимог ЦК України в редакції 1963 року належало двом членам двору на праві спільної власності у рівних частках. А тому власники даного дворогосподарства мали рівні часки по 1/2.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , про що складена актова запис № 33 Маршинецькою сільською радою Новоселицького району Чернівецької області.

Після його смерті відкрилася спадщин на право на майновий пай та Ѕ частку дворогосподарства по АДРЕСА_1 .

Відповідно до роз'яснень, даних в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

З огляду на вищезазначені нормативні положення, норми ЦК України застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але була прийнята спадкоємцями після 1 січня 2004 року, а якщо спадщина була прийнята до 1 січня 2004 року - застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року.

Так відповідно до ст. 524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким згідно ст. 525 цього Кодексу є день смерті спадкодавця.

Спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 , як спадкоємець за законом першої черги своєчасно прийняла його дружина ОСОБА_5 , оскільки була зареєстрована та проживала разом із спадкодавцем на момент його смерті та фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою № 1146 від 27 грудня 2018 року виданою Старостинським округом № 1 с. Маршинці Новоселицького району Чернівецької області.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 549 визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

При житті 24 січня 2007 року ОСОБА_5 склала заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 26, яким все своє майно заповіла ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 , про що складений актовим запис № 57 виконавчим комітетот Маршинецької сільської ради Новоселицького району Чернівецької області.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 відкрилася спадщина на право на майновий пай та дворогосподарство по АДРЕСА_1 .

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Єдиними спадкоємцями за законом першої черги після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 були її діти ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які відмовилися від обов'язкової частки в спадщині після смерті матері, що підтверджується заявами № 415 та № 416 від 05 грудня 2017 року поданими до нотаріальної контори.

Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Спадщину за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року своєчасно прийняв ОСОБА_3 , оскільки був зареєстрований та проживав разом із ОСОБА_5 на день її смерті, що підтверджується довідкою №1148 від 27 грудня 2018 року виданою Старостинським округом № 1 с. Маршинці Новоселицького району Чернівецької області.

Постановою нотаріуса від 05 грудня 2018 року ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 на житловий будинок по АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з ст. 82 ЦПК України, Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Враховуючи те, що право власності на спірний житловий будинок не визначено, але воно зареєстровано органом місцевого самоврядування, визначена адресна частина, позивач своєчасно прийняла спадщину, тому суд дійшов висновку про задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі.

Також представник позивача звернувся з усним клопотанням про повернення позивачу ОСОБА_3 50 % сплаченого судового збору.

Суд вирішуючи питання, щодо судових витрат приймає до уваги, що позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору відповідно до квитанції № 0.0..1 від 04 березня 2019 року в сумі 5256 грн. 65 коп. (п'ять тисяч двісті п'ятдесят шість гривень 65 коп.), які є обґрунтованими та пропорційними заявленому позову.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 142 ЦПК України та ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Суд враховуючи, що представник відповідача визнав заявлені позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, тобто у процесі підготовчого судового засідання, що і стало підставою для винесення рішення по суті заявлених позовних вимог, тому на підставі викладеного суд вважає за необхідним, повернути з державного бюджету 2628 грн. (дві тисячі шістсот двадцять вісім гривень) сплаченого при поданні позову на користь ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 80, 82, 142, 176, 200, 206, 245, 246, 258-273, 354 ЦПК України і на підставі ст.ст. 1216, 1223, 1261, 1268, 1270, 1272, 1273 ЦК України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_1 право власності на домоволодіння, яке складається з житлового будинку літера А, літня кухня літер Б, сарай літери В, Е, навіс літер Є, Ж, вбиральні літер И, огорожі № 3-6, колонка АДРЕСА_1, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 142 ЦПК України повернути ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в сумі 2628 грн. (дві тисячі шістсот двадцять вісім грн..).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через Новоселицький районний суд Чернівецької області в 30-денний строк з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Сторони можуть ознайомитись з повним мотивованим рішенням суду через десять днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя: Вівчар Г.А.