Справа № 652/1000/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2019 року суддя Високопільського районного суду Херсонської області Дамчук О.О. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову.

в с т а н о в и в:

06.11.2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Питання про відкриття провадження у справі на даний час не вирішено.

Разом із позовною заявою ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення даного позову, шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії щодо земельної ділянки, розміщеної на землях Зарічненської сільської ради Високопільського району Херсонської області площею 4,7371 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :07:002:0027, яка належить ОСОБА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 218.

Свої вимоги щодо забезпечення позову мотивує тим, що в позовній заяві яка подана до суду просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_3 зі спадкодавцем ОСОБА_4 з 01.09.2011 року по 26.01.2011 року у домоволодінні ОСОБА_3 АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадкування за заповітом реєстровий номер 464, видане 18.07.2017 року заявник в порядку спадкування за заповітом, набула приватну власність земельну ділянку, розміщеної на землях Зарічненської сільської ради Високопільського району Херсонської області площею 4,7371 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :07:002:0027, яка належала на праві власності, померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4

Постановою Херсонського Апеляційного суду № 652/1031/18 від 15.10.2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, було визнано недійсним свідоцтво про право на спадкування за заповітом реєстровий номер 464, видане 18.07.2017 року на ім`я ОСОБА_1 про спадкування земельної ділянки, розміщеної на землях Зарічненської селищної ради Високопільського району Херсонської області площею 4,7371 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :07:002:0027, яка належала на праві власності померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 .

На даний час ОСОБА_2 вживає заходів для скасування державної реєстрації права власності на вищевказану земельну ділянку, а враховуючи, що у разі задоволення позову заявника про встановлення факту, що має юридичне значення, після скасування державної реєстрації утруднить виконання рішення, тому просить суд вжити заходів забезпечення позову.

Дослідивши подану заяву про вжиття заходів забезпечення позову, вважаю, що таку слід повернути заявнику, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до вимог ч. 3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Форма та зміст заяви про забезпечення позову мають відповідати вимогам ст.151 ЦПК України. Відповідно до ч.ч.1,5 ст.151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. До заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Отже, цивільно-процесуальним законом визначено обов`язок заявника вказати у заяві про забезпечення позову та обґрунтувати причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, вказати про наявність фактичних обставин, з якими пов`язується необхідність застосування певного заходу забезпечення позову, зазначити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Однак, як вбачається з заяви про забезпечення позову, її зміст не відповідає вказаним вимогам визначеним ст. 151 ЦПК України.

Так, у поданій заяві про забезпечення позову заявником не викладено усі обставини потрібні для забезпечення позову, зокрема, не вказано про наявність у власності відповідача вищевказаного нерухомого майна та не обґрунтовано те, яким чином невжиття таких заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Крім того, заявником у поданій заяві зазначено захід забезпечення позову забороною вчиняти певні дії відносно нерухомого майна, яке належить позивачу, що не відповідає дійсності.

Так, згідно наданої заявником копії Постанови Херсонського Апеляційного суду № 652/1031/18 від 15.10.2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, було визнано недійсним свідоцтво про право на спадкування за заповітом реєстровий номер 464, видане 18.07.2017 року на ім`я ОСОБА_1 про спадкування земельної ділянки, розміщеної на землях Зарічненської селищної ради Високопільського району Херсонської області площею 4,7371 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :07:002:0027, яка належала на праві власності померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Таким чином заявник на час звернення до суду з заявою про забезпечення позову не являється власником вищезазначеної земельної ділянки, а належних та допустимих доказів з приводу володільця нерухомого майна до заяви не надано.

Крім цього звертаю увагу, що предметом позову є порушені права позивачки на спадщину, а не реалізація предмета спору.

Саме тому, що ОСОБА_1 при поданні заяви про забезпечення позову порушено вимоги ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України в частині зазначення необхідності і доцільності вжиття заходів забезпечення позову. До заяви не надані докази, які б свідчили про необхідність і доцільність вжиття заходів забезпечення у вигляді заборони вчиняти певні дії відносно земельної ділянки розміщеної на землях Зарічненської селищної ради Високопільського району Херсонської області площею 4,7371 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :07:002:0027, яка належала на праві власності померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

В той же час, не надано доказів, що ОСОБА_2 намагається переоформити та відчужити вказану спірну земельну ділянку.

Крім того, заявником не вказані інші відомості, які потрібні для забезпечення позову, зокрема, ціна позову (вартість) майна, на яке такий просить заборонити вчиняти реєстраційні дії з метою забезпечення позову, у зв`язку із чим суд позбавлений можливості встановити співмірність заявлених позовних вимог заходу забезпечення позову, який просить застосувати заявник.

Крім того, заявником не викладено пропозицій щодо зустрічного забезпечення.

Слід зазначити, що згідно із ч.ч.1-5 ст.154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом: 1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи,, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; 2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову. Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

З аналізу вищенаведених норм цивільного процесу вбачається, що метою застосування заходів зустрічного забезпечення є забезпечення відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Питання вжиття заходів зустрічного забезпечення вирішуються судом, який остаточно і визначає захід зустрічного забезпечення, який має бути вжитий в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи.

Позивач не наділений правом на вирішення доцільності застосування зустрічного забезпечення, тобто вказані заходи застосовуються не за ініціативою повивача. Позивач має лише зазначити в заяві про забезпечення позову пропозицію щодо зустрічного забезпечення, зокрема, щодо розміру грошової суми, яку він може внести на депозитний рахунок суду. Дана пропозиція враховується судом при визначенні остаточного розміру зустрічного забезпечення. У разі якщо позивач не має можливості внести відповідну суму, він має повідомити суду поважні причини відсутності такої можливості.

Відповідно ч. 9 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, оскільки подана заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ст.151 ЦПК України, то така заява за правилами ч.9 ст.153 ЦПК України підлягає поверненню, що не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 150-153, 258-260 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявниці.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття ухвали суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Дамчук