ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

10 травня 2019 року

м. Харків

справа F 644/279/17

провадження F 22-ц/818/94/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: судді Тичкової О.Ю.,

суддів: Піддубного Р.М., Хорошевського О.М.,

за участю секретаря судового засідання Сидорчук М.О.,

сторони справи:

позивачі - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

відповідачі F ОСОБА_5, ОСОБА_6,

інші учасники справи:

треті особи - Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», департамент реєстрації Харківської міської ради,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи, -

установив:

У січні 2017 року позивачі звернулися до суду із позовом, у якому просили визнати недійсним договір купівлі-продажу від 28.01.1994 року F 72, укладений на Харківській універсальній біржі між ОСОБА_8,ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_1 та ОСОБА_5; визнати недійсним договір купівлі-продажу від 06.04.1996 F V-04-376-H, укладений на Харківській універсальній біржі укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6; скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру F 28 по вул. Біблика (колишня Другої ПFятирічки), 20/8 у м. Харкові за ОСОБА_5; скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру F 28 по вул. Біблика (колишня Другої ПFятирічки), 20/8 у м. Харкові за ОСОБА_6; визнати право власності на квартиру F 28 по вул. Біблика (колишня Другої ПFятирічки), 20/8 у м. Харкові за ОСОБА_2М, ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_10, ОСОБА_8, на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 04.01.1994 року F 747.

В обґрунтування позову посилалися на те, що на підставі рішення виконавчого комітету Орджонікідзевської районної Ради народних депутатів міста Харкова від 09.11.1983 F 31 ОСОБА_8, батькові: ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_9, було видано ордер від 23.11.1983 F 70817 на право отримання чотирьохкімнатної квартири F АДРЕСА_1 (надалі Квартира). Вказане право ОСОБА_8 (батько) реалізував та вселився разом зі своєю родиною у складі шістьох осіб, а саме: ОСОБА_4 F дружиною, та синами - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_9 у вказану Квартиру. У січні 1994 року всі члени родини ОСОБА_11 взяли участь у безоплатній приватизації вищевказаної квартири, про що органом приватизації житлового фонду Харківського тракторного заводу ім. С. Орджонікідзе видано Свідоцтво про право власності на житло. У липні 2005 року основний квартиронаймач ОСОБА_8 (батько) помер. Звернувшись до Четвертої Харківської державної нотаріальної контори (надалі ХДНК) із заявами про прийняття спадщини за законом, позивачі дізнались, що станом на 31.12.2015 року Квартира належить ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу від 06.04.1996 F V-04-376-H, укладеного на Харківській універсальній біржі. ОСОБА_6 придбав вищезазначену квартиру у ОСОБА_5, яка набула право власності на вказане нерухоме майно на підставі договору купівлі-продажу від 28.01.1994 F 72. Вказаний договір був укладений на Харківській універсальній біржі без відому, згоди та присутності позивачів. У Квартирі позивачі мешкають з моменту отримання ордеру від 23.11.1983 F 70817 та до теперішнього часу.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 31 травня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що оспорювані правочини нотаріально не посвідчені, дійсними не визнані, право власності на підставі цих угод не зареєстровано, такі угоди не створили правових наслідків, а тому є нікчемними.

В апеляційній скарзі ОСОБА_12, яка діє в інтересах ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_2, ОСОБА_4, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення , яким просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом помилково було застосовано до оспорюваних правочинів норми ЦК України від 2004 року. Враховуючи укладення договорів у 1994 та 1996 роках застосуванню підлягають норми ЦК УРСР від 1963 року. У цивільному кодексі 1963 році вказано, що недодержання умови нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку тягне за собою його недійсність. Крім того, договір від 28.01.1994 року було укладено без дозволу опіки та піклування, хоча ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на той час був неповнолітнім. Реєстрація права власності на Квартиру за ОСОБА_5, а потім ОСОБА_6 підтверджена довідкою КП «ХМБТІ» в матеріалах справи, про необхідність витребування оригіналу якої судом при розгляді справи не зазначалось.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 20 вересня 2017 року апеляційна скарга представника позивачів була задоволена, рішення суду від 31 травня 2017 року було скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково. Визнано недійсним договір купівлі-продажу Квартири, укладений 28 січня 1994 року на Харківській універсальній біржі між ОСОБА_8,ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Суд апеляційної інстанції установив, що договір купівлі-продажу від 28 січня 1994 року не відповідає вимогам статті 227 ЦК Української РСР, тому визнав його недійсним. Відмовляючи у задоволенні вимог в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу від 06 квітня 1996 року, апеляційний суд виходив із того, що позивачі не є сторонами цього правочину і не позбавлені можливості захистити своє право в інший спосіб. Оскільки ОСОБА_5 не зареєстрована власником спірного нерухомого майна, суд відмовив у скасуванні державної реєстрації права власності за нею. Крім того, у задоволенні позову в частині скасування за ОСОБА_11 державної реєстрації на спірне нерухоме майно та визнання права власності на Квартиру за позивачами суд також відмовив, оскільки це майно у чинного власника ОСОБА_11 не витребовувалась відповідно до статті 388 ЦК України.

Постановою Верховного Суду від 14 листопада 2108 року рішення Апеляційного суду Харківської області від 20 вересня 2017 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Суд касаційної інстанції мотивував постанову тим, що хоча апеляційний суд і зробив правильний висновок про недійсність договору купівлі-продажу від 28 січня 1994 року, він не дослідив причин поважності пропуску позивачами строків позовної давності, які за ЦК УРСР могли застосовуватися без заяви сторони у справі та не перевірив пояснень позивачів про те, що про факт неодноразового продажу Квартири, в якій вони проживають понад 20 років, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 дізналися у січні 2016 року з відповіді Четвертої ХДНК, до якої ОСОБА_2 звернувся за свідоцтвом про право на спадщину.

10 березня 2019 року ОСОБА_7, діючи в інтересах позивачів, звернувся до суду із клопотанням, у якому просив призначити у справі судову почеркознавчу експертизу та витребувати докази. В обґрунтування посилався на те, що після ознайомлення із матеріалами інвентаризаційної справи на Квартиру, наданою на виконання ухвали суду апеляційної інстанції від 11 березня 2019 року, ним було встановлено, що підписи на замовленні F 4-48 від 28.01.1994 та договорі купівлі-продажу F 72 від 28.01.1994 від імені ОСОБА_8 виконано не ОСОБА_8 Встановлення справжності підпису останнього на вказаних документах матиме значення для доведення необізнаності позивачів про продаж Квартири до 2016 року. Вказані обставини входять до предмету доказування у справі, оскільки доведуть звернення позивачів за захистом своїх порушених прав в межах строку позовної давності. Для встановлення підроблення підпису ОСОБА_8 у зазначених документах необхідно провести судову почеркознавчу експертизу. А для її проведення необхідно витребувати документи, у яких би містився підпис ОСОБА_8

ОСОБА_13, яка діє в інтересах ОСОБА_6, проти задоволення клопотання заперечувала, вважала його необґрунтованим. Посилалася на те, що позивачам було відомо про відчуження квартири та укладення договору купівлі F продажу, що вбачається з матеріалів справи. Підстави для перевірки підпису покійного ОСОБА_8 відсутні.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_7 та ОСОБА_13, дослідивши матеріали справи, обговоривши клопотання в межах доводів апеляційної скарги, відзиву та позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи і витребування доказів підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Частиною 1 статті 84 ЦПК України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до частин 1-3 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що обFєктивно не залежали від нього.

Вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обовFязковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи (ч.1 ст. 417 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1,2 ст. 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.78 ЦПК України).

Скасовуючи рішення Апеляційного суду Харківської області від 20 вересня 2017 року у дійсній цивільній справі, Верховний Суд зазначав, що суду апеляційної інстанції необхідно було перевірити дотримання позивачами строку позовної давності на звернення до суду.

Представник позивачів ОСОБА_7 в судових засіданнях посилається на те, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_2 і ОСОБА_4 не знали про порушення своїх прав і продаж Квартири, у якій вони проживають, до 2016 року. Цим же обґрунтована і позовна заява.

В матеріалах інвентаризаційної справи на Квартиру містяться замовлення F 4-948 від 28.01.1994, у якому ОСОБА_8 просить надати довідку про оцінку Квартири для наступного її продажу, та договір купівлі-продажу F 72 від 28.01.1994, підписаний ОСОБА_8 (т.2 а.с. 123, 126).

Для перевірки обізнаності ОСОБА_8, а отже, й інших позивачів, про продаж Квартири необхідно перевірити справжність підпису продавця на вказаних документах, що позивачами оспорюється. Тому підлягає задоволенню клопотання ОСОБА_7 про витребування документів, у яких міститься підпис ОСОБА_8: 1) з Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради - оригінал замовлення від 28.01.1994 F 4-948, що міститься в матеріалах архівної справи на квартиру F АДРЕСА_2; 2) з Індустріального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області укладений на Харківській універсальній біржі оригінал договору купівлі-продажу від 28.01.1994 F 72, документи, на яких міститься власноруч виконаний підпис ОСОБА_8, а також вільні зразки рукописного тексту та підписів ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження F 0000020 від 14.03.2016; 3) з Приватного акціонерного товариства «Харківський тракторний завод» оригінали заяв, написаних власноруч ОСОБА_8 у 1992-1996 роках; 4) з Державного підприємства «Документ» оригінал заяви про отримання паспорту (форма 1), на підставі якої Орджонікідзевським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області ОСОБА_8 видано паспорт громадянина України серії МН F 408862.

Відповідно до ч.3 ст.84 ЦПК України у разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребує відповідні докази.

При цьому вирішення питання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи необхідно відкласти до направлення до суду оригіналів витребуваних судом документів.

Керуючись ст. 84, 260, 261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, про призначення судової почеркознавчої експертизи і витребування доказів задовольнити частково.

Витребувати з Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Павлівський, 4) оригінал замовлення від 28.01.1994 F 4-948, що міститься в матеріалах архівної справи на квартиру F АДРЕСА_2.

Витребувати з Індустріального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області (61075, м. Харків, вул. Луї Пастера, 16-А) укладений на Харківській універсальній біржі оригінал договору купівлі продажу від 28.01.1994 F 72, документи, на яких міститься власноруч виконаний підпис ОСОБА_8, а також вільні зразки рукописного тексту та підписів ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження F 0000020 від 14.03.2016.

Витребувати з Приватного акціонерного товариства «Харківський тракторний завод» (61007, м. Харків, пр. Московський, 275) оригінали заяв, написаних власноруч ОСОБА_8 у 1992-1996 роках.

Витребувати з Державного підприємства «Документ» (04116, м. Київ, вул. Довнар-Залольського, 8) оригінал заяви про отримання паспорту (форма 1), на підставі якої Орджонікідзевським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області ОСОБА_8 видано паспорт громадянина України серії МН F 408862.

Розгляд клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи відкласти до отримання оригіналів витребуваних документів.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді Р.М. Піддубний

ОСОБА_14