У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.05.2019

Справа №607/7083/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Братасюка В.М.

за участю секретаря Созанської Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі подання головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції у Тернопільській області Хомик Ю.М. про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку,-

в с т а н о в и в:

Головний державний виконавець Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції у Тернопільській області Хомик Ю.М. звернулася в суд із поданням про звернення стягнення на земельну ділянку, площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_1 .

В обґрунтування вимог зазначає, що на виконанні в Тернопільському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області перебуває виконавче провадження №51716071 на підставі виконавчого листа №607/7083/15-ц виданого 13.08.2015 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики від 24.04.2013 року в розмірі 13521,71 доларів США та 2954,25 грн. сплаченого судового збору. У своїй заяві від 23.03.2018року боржник ОСОБА_1 повідомив, що йому на праві власності належить земельна ділянка розташована в с . Драганівка , Тернопільського району, яку він готовий віддати в рахунок погашення боргу. Проте в ході проведення виконавчих дій було встановлено, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2 ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка, площею 0,25 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_1 , проте право власності на зазначену земельну ділянку не зареєстровано в установленому законом порядку, що є перешкодою для державного виконавця вчинити стягнення на таке майно. З огляду на викладене просить суд надати дозвіл на звернення стягнення на майно ОСОБА_1 , яке не було зареєстроване у встановленому законом порядку, а саме - земельну ділянку, площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_1 .

Дослідивши та оцінивши зібрані докази у справі, суд встановив наступні обставини справи.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні в Тернопільському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області перебуває виконавче провадження №51716071 на підставі виконавчого листа №607/7083/15-ц виданого 13.08.2015 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики від 24.04.2013 року в розмірі 13521,71 доларів США та 2954,25 грн. сплаченого судового збору.

Раніше виконавчий лист №607/7083/15-ц виданий 13.08.15року Тернопільським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості, перебував на виконанні в Першому відділі ДВС Тернопільського міського управління юстиції, де 05.10.2015року було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №48460607, що підтверджується витягами та 15.03.2016року винесено постанову про стягнення боргу із заробітної плати боржника №48460607.

В результаті реорганізації Першого, Другого та Районного відділів ДВС, в квітні 2016 року, виконавче провадження №48460607 із матеріалами та виконавчим листом №607/7083/15-ц виданим 13.08.2015року, були розподілені на виконання в Тернопільський районний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

19.05.2016року державним виконавцем Тернопільського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.10 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції закону, що діяла на момент винесення рішення), яку разом з виконавчим листом №607/7083/15-ц виданим 13.08.2015року Тернопільським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості та постановою про арешт майна боржника, оголошення заборони на його відчуження №48460607 та постановою про стягнення боргу із заробітної плати боржника №48460607 передано за належністю в Тернопільський міський відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

Керуючись статтями 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, 22.07.2016року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №51716071.

ТзОВ «МБТІ» повідомляє, що боржнику на праві власності належить 1/3 частина квартири АДРЕСА_3 .

23.03.2018року боржник ОСОБА_1 у своїй заяві повідомив, що йому на праві власності належить земельна ділянка розташована в с.Драганівка, Тернопільського району, яку він готовий віддати в рахунок погашення боргу.

Однак, як вбачається із відповіді Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 24.05.2018 за ОСОБА_1 не має зареєстрованої земельної ділянки.

Драганівська сільська рада надала пакет документів, які підтверджують наявність у ОСОБА_1 земельної ділянки 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ).

Згідно інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, земельна ділянка, що належить боржнику та розташована АДРЕСА_1 має кадастровий номер НОМЕР_1 .

21.12.2018 року державним виконавцем внесено запис про обтяження на

земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 , в Реєстр

речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом.

12.02.2019 року державним виконавцем описано земельну ділянку

кадастровий номер НОМЕР_1 , що належить боржнику та

розташована АДРЕСА_1 .

Як вбачається із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта ОСОБА_1 , боржнику, на праві власності нерухомість не належить, іпотеки відсутні.

З огляду на зазначене, можна прийти до висновку, що ОСОБА_1 не здійснив державну реєстрацію права власності на об'єкт нерухомого майна, а саме: земельну ділянку, що розташована по АДРЕСА_1 та має кадастровий номер НОМЕР_1 , що є обов'язковим згідно цивільного законодавства України. Таким чином право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку не зареєстровано в установленому законом порядку.

Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області виконує постанову про стягнення боргу із заробітної плати боржника №48460607 від 15.03.2016 року винесену державним виконавцем Першого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції, залишок боргу станом на 01.12.2018 року становить 287823,67грн.; залишок виконавчого збору станом на 01.12.2018 року становить 28787,62грн.

Отже з пенсії боржника за три роки стягнуто лише 10555,24 грн., станом на день звернення державним виконавцем із поданням заборгованість по виконанню рішення суду не погашена, право власності на вищезазначений об'єкт нерухомості не зареєстровано за боржником в установленому законом порядку, що унеможливлює звернення стягнення для погашення заборгованості перед стягувачем.

Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини невід'ємною частиною «права на суд» та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

У Законі України «Про виконавче провадження» поняття «виконавче провадження» розуміється як завершальна стадія судового провадження (стаття 1). Наведене узгоджується з практикою ЄСПЛ щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий суд. Так, у рішенні від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції, заява №183571/91» (Case of Hornsby v. Greece) ЄСПЛ зазначив, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду. Право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду одній зі сторін…».

Загальний порядок звернення стягнення на заставлене майно визначений статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження» (далі по тексту - Закон), відповідно до якої звернення стягнення на об'єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому, в першу чергу, звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу, звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Відповідно до ч.4 ст.50 Закону після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об'єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об'єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам. У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Таким чином, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що передбачений Законом України «Про виконавче провадження» спеціальний примусовий порядок звернення стягнення на майно застосовується за умови ухвалення судом рішення про звернення стягнення на нерухоме майно.

За змістом ч.10 ст.440 ЦПК України судом вирішується питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку.

З огляду на встановлене, подання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , яке не було зареєстровано у встановленому законом порядку підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 440 ЦПК України, Законом України "Про виконавче провадження", суд,-

у х в а л и в:

Надати дозвіл головному державному виконавцю Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції у Тернопільській області Хомик Юлії Миронівні на звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , яке не було зареєстроване у встановленому законом порядку, а саме - земельну ділянку, площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, визначеному п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції, у 15-денний строк з дня проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддя

В. М. Братасюк