Справа № 214/8078/18
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
08 квітня 2019 року, Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі
головуючого судді Чернової Н.В.,
за участю секретаря судового засідання Звада Л.В.,
Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в якому просять суд усунути перешкоди у користуванні житловим приміщенням, а саме квартирою F85 будинку F27 на проспекті Гагаріна в м. Кривому Розі, Дніпропетровської області, шляхом визнання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування вищевказаною житловою квартирою, у звFязку з їх не проживанням в більше одного року.
В обґрунтування свого позову вказали, що на підставі приватної власності їм належить житлова квартира F85 будинку F27 на проспекті Гагаріна в м. Кривому Розі, на підставі свідоцтва про право власності F 56 від 02.02.1994 року. На даний час в житловій квартирі зареєстровані: співвласники квартири ОСОБА_1, ОСОБА_2О, онука ОСОБА_1: ОСОБА_3 та правнук ОСОБА_4 Відповідач у вищезазначеній квартирі не мешкають з 2010 року, в квартирі відсутні їх речі, про що свідчить акт сусідів. Відповідачі зовсім не сплачують комунальні послуги за квартиру. У позивачів відсутні матеріальні можливості сплачувати комунальні платежі за відповідачів. Просить позбавити відповідачів права користування житловою квартирою, яка належить позивачам на праві приватної власності. Тому позивачі вимушені звертатися до суду з позовом про позбавлення відповідачів права користування квартирою.
Ухвалою судді Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.12.2018 року позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою судді Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.01.2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду.
Позивачі у судове засідання не зFявилися, надали до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять розглянути справу за їх відсутності, не заперечують проти ухвалення рішення в заочному порядку.
Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, однак у судове засідання не зFявилась, заяв до суду не надавала. В матеріалах справи маються поштові повідомлення де значиться, що відповідачі не проживає за вказаною адресою.
На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивачів, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Зі змісту п. 25 рішення Європейського суду з прав людини від 11 квітня 2011 року у справі "Жук проти України", яке підлягає застосуванню відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", вбачається, що суди, розглядаючи справи без участі учасників процесу, повинні пересвідчитися, що їм вчасно повідомлено про дату і час розгляду справи, тобто, що їхнє право бути присутніми під час судового розгляду не було порушено.
Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав та основних свобод людини, ратифікованої Україною 11 вересня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Згідно з ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК Україниповинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ч. 1ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, у разі не подання відповідачем відзиву, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ст.ст.71,72 ЖК України особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок її відсутності, без поважної причини, понад шість місяців.
Оскільки відповідачі в спірній квартирі не проживають, житло за призначенням не використовує більш ніж один рік без поважних причин, відповідно може бути визнаний таким, що втратили право користування житловим приміщенням.
Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини і визначив відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами ЦК України.
Як зазначено у свідоцтві про право власності на житло за номером 56, від 02.02.1994 року, квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності або часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2О.(а.с.7)
Відповідно до довідки Криворізької обFєднаної міської довідково-інформаційної служби «Нова-Ком» від 28.11.2018 року, в тому що сімFя складається з 4 чоловік, а саме: ОСОБА_1 F власник, ОСОБА_2 F син власника, ОСОБА_3 F онука власника, ОСОБА_4О F інші. (а.с.11).
Згідно з акту, складеного мешканцями буд. 27 по проспекту Гагаріна в м. Кривому Розі, відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не проживають з у вищевказаній квартирі з 2010 року по теперішній час. (а.с.12 ).
Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 р. відповідно до Закону від 17 липня 1997р F475/57-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 pоку», «;Протоколу та протоколів N 2, N 4, N 7 та N 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (статті 316,317,319,321 ЦК).
Гарантуючи права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Способи захисту права власності передбачені нормами статей16,386,391 ЦК.
Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (статті 379,382 ЦК).
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися житлом на власний розсуд.
Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом.
Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Відповідно до ч.1ст.317ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно з ст.391ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що реєстрація відповідачів в зазначеній квартирі, порушує права позивачів, як співвласників, на право володіння, користування та розпорядження зазначеною квартирою. Також обтяжує сплату нарахованих комунальних послуг.
Відповідно до статті 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно з ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Як вбачається із вказаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду, зокрема, про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України у звFязку із тим, що позивачі не заявляють вимоги про стягнення судових витрат, суд керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства закріпленого ст. 13 ЦПК України не вирішує питання про розподіл судових витрат.
На підставі викладеного й керуючись ст.ст.316, 317, 319, 321, 383, 391 ЦК України, ст.ст.4, 12, 13, 80, 81, 263, 265, 280-283, 288 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.
Усунути ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перешкоди у користуванні житловою квартирою, шляхом визнання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили права користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його проголошення, не подання заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, оформленою згідност.285 ЦПК України та поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя Н.В. Чернова