Ухвала

18 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 361/4295/17

провадження № 61-18540ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Скопич Марини Сергіївни на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 грудня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 31 липня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - державний нотаріус Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області Журавська Валентина Вікторівна, про визнання недійсними договорів дарування будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

11 жовтня 2019 року представник ОСОБА_1 адвокат Скопич М. С. подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 грудня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 31 липня 2019 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

Представник ОСОБА_1 адвокат Скопич М. С. звернулася з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, яке обґрунтовано тим, що в судовому засіданні 31 липня 2019 року було проголошено лише вступну та резолютивну частини оскаржуваної постанови апеляційного суду, повний текст постанови апеляційного суду було складено 01 серпня 2019 року та отримано ОСОБА_1 09 серпня 2019 року. Однак, у ОСОБА_1 не було можливості вчасно підготувати та подати касаційну скаргу, оскільки з 03 серпня 2019 року по 19 серпня 2019 року адвокат Скопич М. С., як представник ОСОБА_1 , перебувала у відпустці, а з 20 серпня 2019 року по 11 вересня 2019 року - перебувала на лікарняному.

На підтвердження наведених заявником доводів надано копію поштового конверту зі штрихкодовим ідентифікатором 460 та витяг з сайту «Укрпошта» про отримання оскаржуваної постанови апеляційного суду саме 09 серпня 2019 року, а також копію листка непрацездатності серії АДТ № 140627 , з якого вбачається, що Скопич М. С. перебувала на лікарняному з 20 серпня 2019 року по 11 вересня 2019 року.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 21 жовтня 2019 року визнано підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 грудня 2018 року та постанови Київського апеляційного суду від 31 липня 2019 року за клопотанням представника ОСОБА_1 - адвоката Скопич М. С. неповажними. Касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме - заявнику слід було подати до суду касаційної інстанції заяву про поновлення строку на касаційне оскарження з наведенням інших підстав для його поновлення та наданням відповідних доказів, і встановлено строк для виправлення вказаних недоліків десять днів з дня вручення цієї ухвали, а також роз`яснено заявнику про наслідки її невиконання.

Відповідно до статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Згідно з рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, за ідентифікаторами поштового відділення 480 та 499, заявник отримав вказану ухвалу 29 жовтня та 01 листопада 2019 року.

07 листопада 2019 року на виконання вимог вказаної ухвали ОСОБА_1 подано засобами поштового зв`язку клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, яке обґрунтовано тим, що в судовому засіданні 31 липня 2019 року було проголошено лише вступну та резолютивну частини оскаржуваної постанови апеляційного суду, повний текст постанови апеляційного суду було складено 01 серпня 2019 року та отримано ним 09 серпня 2019 року. У нього не було можливості вчасно підготувати та подати касаційну скаргу через те, що станом на день отримання оскаржуваної постанови його представник - адвокат Скопич М. С. перебувала у відпустці, однак на підтвердження цього доказів його представник надати не може, оскільки вона є самозайнятою особою. Також, за станом здоров`я він не має можливості пересуватися на великі відстані, а тому не мав можливості для пошуку нового адвоката, який би міг вчасно підготувати йому касаційну скаргу. 20 серпня 2019 року, його представнику було проведено операцію, після якої вона знаходилася на лікуванні до 11 вересня 2019 року, а тому він вирішив дочекатися її виходу з лікарняного, оскільки іншого виходу у нього не було, так як він проживає один та немає сторонньої допомоги, а також не має юридичних навиків, які допомогли б йому правильно оформити касаційну скаргу.

На підтвердження наведених заявником доводів надано копії клінічних досліджень, довідка Русанівської амбулаторії загальної практики сімейної медицини від 01 листопада 2019 року та копії актів обстеження житлових умов ОСОБА_1

Касаційне провадження не підлягає відкриттю з таких підстав.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України). Реалізація цього права здійснюється, зокрема шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій.

Рішеннями Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

ЄСПЛ вказав, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»).

Внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії»).

Наведені заявником причини пропуску процесуального строку на касаційне оскарження судових рішень не дають достатніх підстав для визнання їх поважними, оскільки ОСОБА_1 не надано доказів пропуску строку на касаційне оскарження в період знаходження його представника у відпустці, тобто з 09 серпня 2019 року (день отримання оскаржуваної постанови апеляційного суду) по 19 серпня 2019 року. Також, ОСОБА_1 не наведено причин, які унеможливили дотримання строків, передбачених ЦПК України, та розумних пояснень щодо пропуску строку звернення з касаційною скаргою протягом двох місяців. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення. Інших підстав поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження заявником не наведено.

Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Норми, які регулюють строки подання скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьев проти України»).

Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.

Оскільки наведені у заяві про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень підстави для поновлення цього строку є неповажними, то у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись частиною третьою статті 393, пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 грудня 2018 року та постанови Київського апеляційного суду від 31 липня 2019 року за клопотанням ОСОБА_1 неповажними.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Скопич Марини Сергіївни на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 грудня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 31 липня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - державний нотаріус Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області Журавська Валентина Вікторівна, про визнання недійсними договорів дарування будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ю. Зайцев