ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2019 року м. Херсон

справа: 648/1735/18

провадження: 22-ц/819/296/19

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Приходько Л.А. (суддя доповідач)

суддів: Бездрабко В.О.,

Вейтас І.В.,

секретар Кутузова А.В.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Зерноком Агроюг»,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою

Товариства з обмеженою відповідальністю «Зерноком Агроюг» на рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 23 жовтня 2018 року у складі головуючого судді Строілова С.О. ,

встановив:

25 червня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Зерноком Агроюг» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення збитків.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що з 22 грудня 2014 року між сторонами було укладено договір оренди належної ОСОБА_2 земельної ділянки загальною площею 19,9948 га строком на 10 років. 20 квітня 2015 року між сторонами укладено Додаткову угоду № 1 про дострокове розірвання Договору оренди землі за взаємною згодою сторін, яку зареєстровано реєстратором за заявою відповідача 11 квітня 2018 року, що підтверджується відповідним витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Посилаючись на те, що з часу підписання Додаткової угоди Товариство продовжувало використовувати та сплачувало орендну плату на користь ОСОБА_2, остаточно просило стягнути з ОСОБА_2 збитки в загальній сумі 90513.36грн, які складаються з зайво виплаченої орендної плати за 2018 рік в сумі 29985грн. та понесених витрат на обробку земельної ділянки відповідача під врожай наступного року: посів сідерату на суму 24016.48грн., витрат на дизельне пальне на суму 36511.88грн.

Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 23 жовтня 2018 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнено з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Зерноком Агроюг» 29985,00грн. в рахунок відшкодування зайво сплаченої орендної плати. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення мотивовано тим, що вимоги позивача про стягнення з відповідача зайво сплаченої орендної плати за 2018 рік в сумі 29985грн. за розірваним в 2018 році Договором оренди землі від 22 грудня 2014 року, в силу ст. 1212 ЦК України є законними та з урахуванням визнання їх представником відповідача підлягають задоволенню. Відмовляючи у задоволені позовних вимог в частині стягнення збитків понесених на обробку земельної ділянки суд виходив з того, що позивачем не доведено факту оброблення спірних земельних ділянок в 2017 році, а надана документація на підтвердження понесених витрат не є належними та допустимими доказами, які б підтверджували реальні витрати понесені позивачем та їх розмір.

В апеляційній скарзі ТОВ «Зерноком Агроюг» просило оскаржуване рішення суду в частині відмови у задоволені позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Зерноком Агроюг» збитків в розмірі 60528,36грн. скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, стягнувши з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Зерноком Агроюг» збитки в розмірі 60528,36грн. в іншій частині рішення залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом допущені порушення норм права, які призвели до неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. Зокрема, зазначено, що первинними бухгалтерськими документами підтверджено збитки на підготовку земельної ділянки під посів 2018 року в сумі 60528,36грн., які підприємство зазнало у зв'язку із достроковим розірванням Договору оренди земельних ділянок від 22 грудня 2014 року.

Правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_2 не скористався.

Під час розгляду справи представник ТОВ «Зерноком Агроюг» - Тимофеєв Д.В. апеляційну скаргу підтримав за обставинами викладеними у скарзі. Просив рішення суду в частині відмови у задоволені позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Зерноком Агроюг» збитків в розмірі 60528,36грн. скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в цій частині.

Заперечуючи проти апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначив, що належні йому земельні ділянки позивачем не оброблені, що підтверджується довідкою сільської ради, будь-яких витрат на їх оброблення позивач не поніс, а тому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши доповідача, осіб, які приймають участь у розгляді справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 є власником земельних ділянок площею 10,1274га, кадастровий номер НОМЕР_1, та площею 9,8674га, кадастровий номер НОМЕР_2, які розташовані на території Інгулецької сільської ради, що підтверджується довідкою Інгулецької сільської ради №1122 від 02 серпня 2018 року (а.с.55)

22 грудня 2014 року між ТОВ «Зерноком Агроюг» в особі директора ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладено договір оренди земельних ділянок, відповідно до умов якого орендодавець передав, а орендар прийняв строком на 10 років земельні ділянки загальною площею 19,9948га, розташовані на території Інгулецької сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 4-6).

За умовами п.38 Договору, дія договору припиняється, зокрема шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін.

20 квітня 2015 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Зерноком Агроюг» в особі директора ОСОБА_4 укладено Додаткову угоду № 1 до Договору оренди землі від 22 грудня 2014 року б/н про дострокове розірвання Договору оренди землі за взаємною згодою сторін, за умовами якої вона набирає чинності з моменту її державної реєстрації (п.4 Додаткової угоди № 1, а.с.7).

Вказана додаткова угода зареєстрована Державним реєстратором за заявою ОСОБА_2 11 квітня 2018 року, що підтверджується відповідним витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.8).

Належні ОСОБА_2 земельні ділянки фактично перебували у користуванні Товариства на підставі укладеного 22 грудня 2014 року Договору оренди земельної ділянки до реєстрації 11 квітня 2018 році Додаткової угоди про його розірвання.

Вказані обставини визнані сторонами, та, відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, доказуванню не підлягають.

Орендна плата за 2018 рік в сумі 29985грн. виплачена Товариством ОСОБА_2, що підтверджується Відомістю виплати орендної плати на 2018 рік (а.с.35).

Згідно ч.2 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін.

Стаття 34 Закону України «Про оренду землі» передбачає обов'язок орендаря у разі припинення або розірвання договору оренди землі повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.

Відповідно до ч.3 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» у разі розірвання договору оренди землі за погодженням сторін кожна сторона має право вимагати в іншої сторони відшкодування понесених збитків відповідно до закону.

Відповідно до довідки Інгулецької сільської ради від 02 серпня 2018 року № 1122 належні ОСОБА_2 земельні ділянки площею 10.1274га та 9.8674га, які знаходяться на території Інгулецької сільської ради в контурі №72 в період з серпня 2017 року по серпень 2018 року не засівалися, а утримувалися як чорний пар (а.с.55).

Надані позивачем, на підтвердження своїх доводів щодо понесених витрат на обробку земельних ділянок відповідача, акт витрати насіння і садивного матеріалу № 24 від 31 липня 2017 року, акти списання товарів №120 від 31 липня 2017 року №175 від 30 вересня 2017 року, №202 від 31 грудня 2017 року, шляхові листи за липень, вересень грудень 2017 року, відомості дефектів на ремонт машин від 08 вересня 2017 року, 11 вересня 2017 року (а.с.36-47), містять відомості, щодо обробки Товариством земельних ділянок (дискування, посів сидерату, рихлення) в липні, вересні, грудні 2017 року, зокрема в Інгульці на площі 80.27га та 79.27га.

Разом з тим вказані документи не містять жодних відомостей про те, що Товариством проводилася обробка у тому числі і земельних ділянок відповідача, оскільки з наданих документів не вбачається взагалі чи проводилася обробка земельних ділянок зокрема в контурі №72, в якому розташовані земельні ділянки відповідача.

Давши належну оцінку дослідженим у суді доказам наданим сторонами у справі суд першої інстанції дійшов правильного висновку про недоведеність позивачем факту та розміру понесених ним витрат на обробку земельних ділянок відповідача.

Крім того, обробка землі проведена Товариством (дискування, посів сидерату, рихлення) направлена на збереження родючості ґрунтів, що є обов'язком орендаря, відповідно до умов Договору, а саме п. 21, згідно якого після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду. За таких обставин колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що витрати понесені позивачем на обробку землі не є збитками, які підлягають відшкодуванню у розумінні ч.3 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» .

Відповідно до ч.2 ст. 28 Закону України «Про оренду землі» збитками вважаються: фактичні втрати, яких орендар зазнав у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням умов договору орендодавцем, а також витрати, які орендар здійснив або повинен здійснити для відновлення свого порушеного права; доходи, які орендар міг би реально отримати в разі належного виконання орендодавцем умов договору.

Враховуючи, що реєстрація орендодавцем у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Додаткової угоди до Договору оренди землі, укладеної у встановленому законом порядку, не є невиконанням або неналежним виконанням умов договору, і здійснюючи реєстрацію додаткової угоди відповідач діяв відповідно до умов чинного законодавства та умов самої Додаткової угоди, підстави покладати на відповідача обов'язку по відшкодуванню витрат понесених Товариством на обробку землі проведених з метою збереження родючості ґрунтів, відсутні.

Суд з достатньою повнотою з'ясував дійсні обставини справи, дослідив надані сторонами докази, яким дав належну оцінку та постановив законне і обґрунтоване рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують і не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого у справі рішення, а тому підлягають відхиленню.

Рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Зерноком Агроюг» 29985,00грн. в рахунок відшкодування зайво сплаченої орендної плати у встановленому законом порядку не оскаржено, а тому апеляційним судом не переглядалося.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Зерноком Агроюг» залишити без задоволення.

Рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 23 жовтня 2018 року в частині відмови у задоволені позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Зерноком Агроюг» збитків в розмірі 60528,36грн. залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 26 лютого 2019 року.

Головуючий Л.А. Приходько

Судді: В.О. Бездрабко

І.В. Вейтас