Справа № 323/4169/18
Провадження № 2/323/41/19
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

27.02.2019 м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області в складі головуючої судді Щербань Л.С., при секретарі Щербині Л.Г., розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спадкового майна та визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що 19 квітня 2005 року відкрилася спадщина після померлого ОСОБА_3, який є батьком позивачки.

29 квітня 2005 року відкрилася спадщина після померлої ОСОБА_4 яка є матірю позивачки.

Спадкоємцями після їх смерті є діти: позивачка та ОСОБА_2.

Батькам позивачки, на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Оріхівської міської ради Запорізької області 30.09.1996 року б/н, зареєстрованого МП «Імпульс» Пологівського району Запорізької області у реєстровій книзі № 4 за реєстровим № 1071, у рівних частках, по Ѕ частині кожному належала трикімнатна квартира, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, житловою площею 43,5 кв.м, загальною площею 60,7 кв.м.

Будучи необізнаною у законодавстві позивачка звернулася до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини тільки після своєї матері ОСОБА_4, та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на ј частину квартири з долі матері.

Через хворобливість брат позивачки пропустив строк у який міг відмовитися від своєї частки у спадковому майні та свідоцтво про право на спадщину за законом на свою частку після смерті матері на ј частину квартири також не отримав.

Фактично мати позивачки пережила її батька на 10 днів, обидва з батьків дуже хворіли, а нотаріус не розяснив, що мати позивачки формально прийняла у спадок проживанням Ѕ частину квартири, яка належала батькові позивачки.

Позивачка більше двох років доглядала за хворими батьками та проживала разом з ними, так як вони постійно потребували стороннього догляду.

Від спадщини вона не відмовлялася, та вважає, що має право на перерозподіл спадкового майна. Разом з тим, зареєстрований за останнім місцем проживання разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, відповідач також фактично прийняв спадщину.

Ураховуючи той факт, що відповідач також не подав заяву про прийняття спадщини нотаріус повинен застосувати правила частини першої статті 1278 ЦК, що сторони влаштовує.

Просить визнати за нею право власності на спадкове майно: ѕ частини трикімнатної квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, житловою площею 43,5 кв.м, загальною площею 60,7 кв.м., з правом реєстрації права власності у компетентних організаціях та установах.

Ухвалою суду від 18.01.2019 року постановлено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

У підготовче судове засідання позивачка не зявилася, надала заяву у якій просить розглянути справу без її участі, прохає суд позов задовольнити.

Відповідач у підготовче судове засідання не з'явився. До суду надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

На підставі ст. 247 ЦПК України, суд, вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового засідання.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 000930, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області, ОСОБА_3 помер 19.04.2005 року.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 385752, виданого Оріхівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, ОСОБА_4 померла 29.04.2005 року.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4, на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Оріхівської міської ради Запорізької області 30.09.1996 року б/н, зареєстрованого МП «Імпульс» Пологівського району Запорізької області у реєстровій книзі № 4 за реєстровим № 1071, у рівних частках, по Ѕ частині кожному належала трикімнатна квартира, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, житловою площею 43,5 кв.м, загальною площею 60,7 кв.м.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спадкоємцями першої черги є їх діти: ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Відповідно до ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку, що встановлений в статті 1270 Цивільного кодексу України, він не заявив про відмову від неї.

ОСОБА_1 після смерті матері, ОСОБА_4, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з Ѕ частини трикімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

В свідоцтві про право на спадщину за законом міститься запис, що на Ѕ частину спадкового майна свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_2 не видане.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка по справі, яка є спадкоємцем померлого ОСОБА_3, у встановлений строк з заявою про прийняття спадщини після його смерті до нотаріальної контори не зверталась, але своїм проживанням разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, фактично прийняла спадщину після померлого батька.

Разом з тим, зареєстрований за останнім місцем проживання разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, відповідач також фактично прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_3.

Відповідно до ч.1 ст.1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

У відповідності до вимог п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року, у разі виникнення спору між спадкоємцями щодо виділу їм у натурі предметів звичайної домашньої обстановки та вжитку (частина перша статті 1279 ЦК суд повинен враховувати використання цього майна одним із спадкоємців, тривалість такого користування, призначення цих предметів, інші обставини, які мають істотне значення.

Враховуючи той факт, що відповідач також був зареєстрований за останнім місцем проживання разом із спадкодавцем, та не подав заяву про прийняття спадщини після смерті батьків нотаріус повинен застосувати правила частини першої статті 1278 ЦК України, згідно якої частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

В позовній заяві позивачка вказує, що такий розподіл спадкового майна її не влаштовує.

До суду відповідач надав заяву, в якій вказує, що позов визнає в повному обсязі.

Відповідно до абзацу 3 пункту 24 постанови № 2Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», в разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Таким чином, оскільки судом є встановленим, що позивач не в змозі отримати у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно у виглядіѕ частини трикімнатної квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, житловою площею 43,5 кв.м, загальною площею 60,7 кв.м., іншого способу захисту своїх спадкових прав, окрім судового, у неї немає, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що дає суду законні підстави для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 247, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. ст.16, 392, 1216, 1217, 1218, 258, 259, 264, 265, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_2, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, про поділ спадкового майна та визнання права власності на спадкове майно, задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, право власності на спадкове майно: ѕ частини трикімнатної квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, житловою площею 43,5 кв.м, загальною площею 60,7 кв.м., з правом реєстрації права власності у компетентних організаціях та установах.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХIII Перехідних Положень ЦПК України в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення виготовлений 27 лютого 2019 року.

Суддя: Л.С.Щербань