Ухвала

13 травня 2019 року

місто Київ

справа № 176/2264/15-ц

провадження № 61-9037св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2016 року у складі колегії суддів: Куценко Т. Р., Демченко Е. Л., Петешенкової М. Ю.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у вересні 2015 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди.

Позивач обґрунтовувала заявлені вимоги тим, що 12 грудня 2014 року близько 21 год. 35 хв. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Mitsubishi ASX», реєстраційним номер НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною Наддніпрянського шосе зі сторони мосту ім. Патона в напрямку Південного шляхопроводу в місті Києві, поблизу заїзду на Дарницький міст, здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_3 (сина позивача), який від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці пригоди. За цим фактом 13 грудня 2014 року розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками злочину, передбаченого частиною другою статті 286 КК України, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001513. Внаслідок вчиненої дорожньо-транспортної пригоди, їй (позивачу) заподіяно моральну шкоду, яка полягала у сильному нервовому стресі та душевному потрясінні. ОСОБА_1 зазначає, що втратила душевний спокій, нормальний сон, апетит, стала роздратованою. Їй часом здається, що життя втратило усілякий сенс та інтерес через смерть сина ОСОБА_3 Тривала душевна депресія і туга за сином не дає їй можливості адекватно сприймати навколишнє середовище та близьких осіб, адаптуватись до нормального життя. Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просила суд стягнути з ОСОБА_2 400 000, 00 грн на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.

Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 користь ОСОБА_1 40 000, 00 грн на відшкодування завданої моральної шкоди.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2016 року змінено, зменшено розмір моральної шкоди з 40 000, 00 грн до 5 000, 00 грн.

У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1 , просить рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2016 року скасувати, залишити в силі рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2016 року.

Касаційна скарга обґрунтовується порушенням апеляційним судом норм процесуального права. За твердженнями заявника, апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення, не надав оцінку запереченням проти апеляційної скарги, не навів на підставі яких доказів та з урахуванням яких встановлених обставин дійшов висновку про зменшення розміру моральної шкоди.

У відзиві на касаційну скаргу ОСОБА_2 просить відхилити касаційну скаргу ОСОБА_1 , залишити рішення апеляційного суду без змін. Відповідач зазначає, що заявник не надала суду першої інстанції належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність обставин для відшкодування моральної шкоди з відповідача, а тому суд першої інстанції не мав достатніх правових підстав для стягнення на відшкодування моральної шкоди 40 000, 00 грн. ОСОБА_2 , розуміючи обсяг страждань, завданих заявнику, бажаючи допомогти в межах своєї можливості, підтримала ОСОБА_1 , перерахувавши чоловіку заявника суму грошових коштів у розмірі 13 000, 0 грн, на підтвердження чого до апеляційної скарги було додано копії квитанцій.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 січня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що набрав чинності 15 грудня 2017 року, далі - ЦПК України) судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду у лютому 2018 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи, що Верховний Суд у складі колегії суддів не приймав рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

З огляду на те, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, Суд інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2016 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному

веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді С. О. Погрібний

О. В. Ступак

Г. І. Усик