Номер провадження: 22-ц/813/2508/19
Номер справи місцевого суду: 2-2749/2009
Головуючий у першій інстанції Галич О.П.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Кравця Ю.І.

з участю секретаря Ткачука В.О.

учасники справи:

апелянт (заявник) - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»

відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 18 жовтня 2018 року складі судді Галич О.П.

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з заявою про видачу дублікату та поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання.

В обґрунтування заяви, ПАТ «Дельта Банк» зазначало, що рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 02 грудня 2009 року було ухвалено рішення, яким позовну заяву ТОВ «Укрпромбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено у повному обсязі. 30 червня 2010 року ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором укладеним між ТОВ «Укрпромбанк» таОСОБА_1 відповідно до Договору про передачу активів та кредитних зобов`язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь АТ «Дельта Банк». З жовтня 2015 року було розпочато процедуру ліквідації АТ «Дельта Банк» та процес інвентаризації усіх активів Банку. В ЄДРСР було виявлено рішення Біляївського районного суду від 02 грудня 2009 року а також Ухвалу вказаного суду від 23 січня 2018 р. якою замінено стягувача ТОВ «Укрпромбанк» на ПАТ «Дельта Банк». З листа Біляївського районного суду Одеської області від 02.07.2018 року заявнику стало відомо, що виконавчі листи по вказаній цивільній справі 08 червня 2010 року були отримані представником ТОВ «Укрпромбанк». Здійснивши службове розслідування було встановлено, що ТОВ «Укрпромбанк» не передавав виконавчі листи ПАТ «Дельта Банк». У зв`язку з відсутністю у заявника виконавчих листів останній був позбавлений можливості пред`явити їх до виконання.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 18 жовтня 2018 року відмовлено ПАТ «Дельта Банк» у видачі дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення їх до виконання.

Не погодившись з ухвалою суду, ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду та прийняти постанову, якою задовольнити заяву ПАТ «Дельта Банк» про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення їх до виконання.

У обґрунтуванні своєї апеляційної скарги ПАТ «Дельта Банк» зазначило, що судом не надана оцінка наданому заявником доказу, а саме Акту службового розслідування від 06 вересня 2018 року, яким підтверджується факт відсутності у ПАТ «Дельта Банк» виконавчих листів. Також апелянт зазначив, що відмова суду у видачі дублікатів виконавчих листів та поновленні строків пред`явлення виконавчих листів унеможливлює виконання ухвали суду про зміну стягувача у виконавчому провадженні.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Указом Президента України № 452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах», ліквідовано Апеляційний суд Одеської області, створено Одеський апеляційний суд, який здійснює правосуддя в апеляційному окрузі, який включає Одеську область, з місцезнаходженням у м.Одесі.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно - територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Частиною 5 ст. 31 ЦПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду.

На виконання вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ЦПК України рішенням зборів Одеського апеляційного суду від 28.12.2018 №1 днем початку роботи суду визначено 03.01.2019, до якого підлягають передачі всі справи, що перебували в провадженні Апеляційного суду Одеської області.

За результатами автоматичного розподілу після створення нового суду визначено склад колегії суддів: Комлева О.С. - головуючий суддя, судді -Журавльов О.С., Кравець Ю.І.

Ухвалою Одеського апеляційного суду цивільна справа за апеляційною скаргою ПАТ «Дельта Банк» була прийнята до провадження та призначена до розгляду, з урахуванням навантаження на суддів Одеського апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, та матеріалами справи підтверджується, що рішеннямБіляївського районного суду Одеської області від 02 грудня 2009 року позов ТОВ «Укрпромбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу у сумі 761 360,76 горн. задоволено. Стягнуто солідарно зОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ТОВ «Укрпромбанк» кредитну заборгованість, що станом на 14 жовтня 2009 року склала: по кредиту - 82 436,88 дол. США, що становить 660 006,09 грн. за курсом Національного Банку України станом на 14 жовтня 2009 року; по простроченій частині кредиту за основним боргом - 4 359,21 дол. США, що становить 34 900,71 грн. за курсом Національного Банку України станом на 14 жовтня 2009 року; по прострочених відсотках - 6 564,67 дол. США, що становить 52 558,06 грн. за курсом Національного Банку України станом на 14 жовтня 2009 року; по простроченій комісії за управління кредитом - 780,56 дол. США, що становить 6 249,29 грн. за курсом Національного Банку України станом на 14 жовтня 2009 року; пеня - 955,09 дол. США, що становить 7 646,61 грн. за курсом Національного Банку України станом на 14 жовтня 2009 року;разом: 761 360,76 грн., судові витрати у розмірі 1 700,00 грн., суму за ІТЗ - 120 грн. (а.с. 24-26).

На виконання вказаного рішення ОСОБА_4 , представнику ТОВ «Укрпромбанк» 08 червня 2010 року було видано три виконавчих листа, що підтверджується підписом представника (а.с. 28-29).

05 грудня 2017 року до суду звернувся представник ПАТ «Дельта Банк» з заявою про заміну стягувача, видачу дублікату та поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання (а.с. 30-33).

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 23 січня 2018 року заяву задоволено частково. Замінено стягувача з ТОВ «Укрпромбанк» на ПАТ «Дельта Банк» у справі №2-2749/2009, в іншій частині вимог ПАТ «Дельта Банк» відмовлено (а.с. 68-70).

25 вересня 2018 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з заявою про видачу дублікату та поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, в якій зазначав, що здійснивши службове розслідування, було встановлено що ТОВ «Укрпромбанк» не передав ПАТ «Дельта Банк» виконавчі листи (а.с. 87).

Відмовляючи у задоволенні заяви суд першої інстанції виходив із того, що заявник, належних та допустимих доказів, на підтвердження втрати виконавчих листів, не надав.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Згідно ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно ст. ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 76, 77, 78, 79 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Колегія суддів погоджується з тим, що єдиною підставою для видачі дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання є поважність причин пропуску строку та наявність необхідних доказів, щодо підтвердження факту втрати виконавчих документів.

Поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям та має встановлюватися в кожному окремому випадку на підставі відповідних доказів, які у свою чергу оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії. Та підтверджені належними доказами.

Відповідно до ст.21 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий лист може бути пред`явлений до примусового виконання органу державної виконавчої служби протягом трьох років з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання, а про стягнення періодичних платежів протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Стягувач, який пропустив строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання, може звернутися із заявою до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання про поновлення пропущеного строку. Така заява розглядається судом у десятиденний строк (ст. 23 Закону «Про виконавче провадження») і за наслідками розгляду постановляється відповідна ухвала. У разі пропуску строку давності пред`явлення виконавчого листа до виконання з поважних причин він може бути поновлений, якщо інше не встановлено законодавством. Поважними причинами визнаються такі обставини суб`єктивного і об`єктивного характеру, які перешкодили стягувачу вчинити у встановлений строк дії по пред`явленню виконавчого документа до виконання.

ПАТ «Дельта Банк» 30 червня 2010 року набуло право вимоги по вказаному кредитному договору, але тільки у 2018 році було проведено службове розслідування, щодо відсутності виконавчих листів. Більш того в акті службового розслідування від 06 вересня 2018 року не зазначено та не встановлено відповідальну особу за втрату виконавчих листів (а.с. 87).

На підставі вищевикладеного, не можна визнати поважними, навіть не вказані заявником, який є юридичною особою, причини пропуску строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки будь-яких доказів, які б вказували на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, заявником не надано, як не вказано і те, що вказані обставини виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк.

Колегія суддів дійшла до висновку про те, що належними та допустимими доказами для підтвердження факту втрати виконавчого документу мають бути саме письмові докази, однак таких доказів матеріали справи не містять.

Посилання апелянта щодо не надання судом першої інстанції оцінки наданим заявником доказам, а саме акту службового розслідування від 06 вересня 2018 року, спростовується матеріалами справи.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги на момент винесення судових рішень, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційної скарги доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги є безпідставними, всі ці доводи були розглянути судом першої інстанції при розгляді справи, та їм була надана відповідна правові оцінка, а тому суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для ухвалення нового рішення - не має.

Більш того, судом Біляївського районного суду Одеської області було встановлено, що заявником не було надано допустимих та належних доказів на підтвердження втрати виконавчих листів, що підтверджується ухвалою суду від 23 січня 2018 року (а.с. 68-70).

Ухвала суду, представниками ПАТ «Дельта Банк» оскаржена не була.

Судова колегія, розглянувши справу прийшла до висновку, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює, та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв`язку з чим апеляційний суд залишає без задоволення апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

За таких обставин, відповідно до ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін, оскільки постановлене з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судова колегія, розглянувши справу прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв`язку з чим апеляційний суд залишає без задоволення апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384,389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - залишити без задоволення.

Ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 18 жовтня 2018 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний тест судового рішення складений 25 липня 2019 року.

Головуючий______________________________________О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________Ю.І. Кравець