РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/2076/19

провадження у справі №2/0285/840/19

23 липня 2019 року м. Новоград-Волинський

Новоград - Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Сташківа Т.Б., за участі секретаря судових засідань Медяної І.В. та осіб, які беруть участь у справі:

позивач: представник Петько Т. В. ,

відповідач: ОСОБА_3 ,

третя особа: Федорчук І.А. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом органу опіки та піклування Новоград-Волинської районної державної адміністрації до ОСОБА_3 , третя особа: комунальна установа «Обласний спеціалізований будинок дитини» Житомирської обласної ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року позивач звернувся в суд із зазначеним позовом, у якому просить позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_5 , стягувати з неї на утримання доньки аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно до досягнення дочкою повноліття, та передати дитину органу опіки та піклування Новоград-Волинської райдержадміністрації для подальшого влаштування.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що дитина ОСОБА_5 була влаштована до Обласного будинку дитини Житомирської обласної ради на підставі розпорядження голови Новоград-Волинської райдержадміністрації у зв`язку із складними матеріально-побутовими умовами проживання, за заявою матері. В результаті чого ОСОБА_5 взята на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у зв`язку з тим, що мати ухиляється від виконання батьківських обов`язків. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини ОСОБА_3 визнала, що не зможе створити умови для фізичного та духовного розвитку, навчання, підготовку для самостійного життя, а також належні санітарні умови для проживання, виховання та утримання дитини, що оцінюється як свідоме ухилення від виховання дитини, нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Тому вважає, що наявні всі підстави, для позбавлення батьківських прав відповідача.

В судовому засіданні представник Органу опіки Петько Т.В. надала суду пояснення, позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві та просила позов задовольнити.

Відповідач в судовому засідання не заперечила проти задоволення позову.

Представник третьої особи лікар-педіатр Федорчук І.А. пояснила, що дитина з першого місяця життя перебуває в Обласному будинку дитини, мати відвідує дитину регулярно. Дитина до 5-ти років не усвідомлювала, що відповідач є її матір`ю. Дитина добре розвинута, закінчила І-й клас. Вважає, що в інтересах дитини доцільно позбавити відповідача батьківських прав з метою подальшого проживання дитини у повноцінній, здоровій сім`ї, що буде сприяти її гармонійному розвитку.

Вислухавши в судовому засіданні думку учасників справи, дослідивши письмові матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_8 є матір`ю неповнолітньої - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4). Відомості про батька дитини записані зі слів матері відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.28).

ОСОБА_5 на підставі розпорядження голови Новоград-Волинської райдержадміністрації від 27.07.2012 №718 у зв`язку з складними матеріально-побутовими умовами проживання за заявою матері була влаштована до Обласного будинку дитини Житомирської обласної ради.

З 28.06.2012 року і по даний час дитина ОСОБА_5 перебуває в Обласному будинку дитини Житомирської обласної ради.

Згідно висновку про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток від 12 лютого 2019 року, ОСОБА_5 має діагноз-серцевий шум (а.с.8).

Відповідно до наказу начальника служби у справах дітей Новоград-Волинської районної державної адміністрації від 18.02.2019 року № 15 ОСОБА_5 взята на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у зв`язку з тим, що мати ухиляється від виконання батьківських обов`язків.

Згідно характеристики Токарівської сільської ради ОСОБА_3 на даний час не працює, отримує пенсію по інвалідності, поведінка вдома та в громадських місцях задовільна, скарг та нарікань з боку сусідів не надходило (а.с.14).

Відповідно до актів обстеження матеріально-побутових умов проживання від 25.01.2019 року та 13.02.2019 року ОСОБА_3 проживає в будинку, у якому відсутні умови для проживання дитини, а саме: відсутнє місце для сну, відсутня постільна білизна, відсутні запаси продуктів харчування, та дитячий одяг (а.с. 9, 10).

Висновком органу опіки та піклування Новоград-Волинської районної державної адміністрації - визнано доцільним позбавити батьківських прав громадянку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительку с . Токарів Новоград-Волинського району Житомирської області , відносно малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.15-17).

Крім того у висновку зазначено, що з ОСОБА_3 неодноразово було проведено роз`яснювальну роботу, щодо повернення дитини в сім`ю, проведення ремонту в будинку та наведення неналежного санітарного стану в приміщенні. Попереджено про наслідки безвідповідального батьківства та про ймовірність позбавлення її батьківських прав відносно дочки. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини Новоград-Волинської районної державної адміністрації від 22.02.2019 року розглянуто питання про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітньої дитини. Прийнято рішення позбавити батьківських прав. На засідання ОСОБА_3 визнала, що не зможе створити умови для фізичного та духовного розвитку дитини, її навчання, підготовку для самостійного життя, а також належні санітарні умови для проживання, виховання та утримання дитини.

Згідно положень статті 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України), мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до положень ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно, ч. 2 ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» № 2402-ІІІ від 26.04.2001 року вбачається, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст. 12 цього Закону, батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей.

У пункті 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, розцінюються як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої Законом, зокрема, п. 2. ч. 1 ст. 164 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно з ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина та ін.

За змістом статей 12, 13, 83 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач неналежним чином не виконує покладені на неї обов`язки щодо виховання та утримання дочки, свідомо ухиляються від виконання батьківських обов`язків по вихованню неповнолітньої доньки: не виявляє щодо неї батьківської турботи та піклування, матеріальної допомоги на її утримання не надає, не цікавляться її життям, здоров`ям, навчанням, свої обов`язки щодо виховання і піклування про фізичний, духовний і моральний розвиток доньки не виконує.

Ураховуючи зазначені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_5 слід задовольнити.

Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (ч.2 ст.166 СК України), який є одним з головних конституційних обов`язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві (ст.180 СК України).

Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

Згідно зі ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Способи виконання обов`язку утримувати своїх неповнолітніх дітей визначені ст.181 СК України, за змістом якої, аліменти за рішенням суду присуджуються у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України.

Виходячи з позиції якнайкращого забезпечення інтересів дитини суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог та стягує з відповідачки аліменти в розмірі, зазначеному в позові.

У зв`язку із позбавленням відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_5 , також підлягають задоволенню позовні вимоги про передання дитини органу опіки та піклування для подальшого її влаштування.

Відповідно до положень ст.191 СК України стягнення аліментів потрібно проводити з дня пред`явлення позову, тобто з 14.06.2019 року.

Рішення в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Керуючись статтями 12, 13, 76-83, 141, 258, 259, 264-265, 268 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (проживаюча Житомирська область, Новоград-Волинський район, с. Токарів ) батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (проживаюча Житомирська область. Новоград-Волинський район, с. Токарів ) аліменти на користь дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в у твердій грошовій сумі в розмірі 300 (триста) гривень щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову - 14 червня 2019 року і до досягнення дочкою повноліття ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передати органу опіки та піклування Новоград-Волинської районної державної адміністрації для подальшого влаштування.

Судові витрати компенсувати за рахунок Державного бюджету України, у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвалу суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а саме Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області.

Рішення складено в повному обсязі та підписано 29 липня 2019 року.

Суддя Т.Б. Сташків