Постанова

Іменем України

17 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 723/3410/15-ц

провадження № 61-9404св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

заявник (боржник)- ОСОБА_1 ,

заінтересована особа (стягувач) - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи»,

суб'єкт оскарження -відділ Державної виконавчої служби Сторожинецького районного управління юстиції,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 07 листопада 2016 року у складі колегії суддів: Литвинюк І. М., Владичана А. І., Лисака І. Н.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог заявника

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність державних виконавців відділу Державної виконавчої служби Сторожинецького районного управління юстиції (далі - ВДВС Сторожинецького РУЮ) Пожоги Г. І. та Кривка В. В.

Скаргу мотивовано тим, що на виконанні у ВДВС Сторожинецького РУЮ знаходиться виконавчий лист від 10 березня 2015 року, виданий Строжинецьким районним судом Чернівецької області на виконання рішення цього суду від 25 липня 2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні ініціативи») заборгованості у розмірі 1 287 663,36 грн. Зазначав, що копії постанов про відкриття виконавчого провадження від 24 вересня 2015 року з виконання вказаного судового рішення державний виконавець йому не надсилав. Крім того, вчиняючи виконавчі дії в межах вказаного виконавчого провадження та накладаючи арешт на рахунки ФОП ОСОБА_1 , державні виконавці діяли всупереч закону, оскільки згаданим вище рішенням заборгованість стягнута з ОСОБА_1 як з фізичної особи, а не фізичної особи-підприємця.

Враховуючи викладене, заявник просив визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця, яка полягає у ненаправленні ОСОБА_1 . копій постанов про відкриття виконавчого провадження від 24 вересня 2015 року рекомендованим листом з повідомленням про вручення у строк, встановлений законом, визнати незаконними дії державного виконавця, які порушують вимоги статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» і полягають у незаконному арешті коштів, що містяться на рахунках, належних суб'єкту господарювання ОСОБА_1 , скасувати постанову державного виконавця від 14 жовтня 2015 року про арешт коштів, які містяться на рахунку НОМЕР_1 , відкритому в Публічному акціонерному товаристві «Енергобанк» (далі - ПАТ «Енергобанк»), що належить суб'єкту господарювання ОСОБА_1 , скасувати постанову державного виконавця від 14 жовтня 2015 року про арешт коштів, які містяться на рахунках НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , відкритих в Публічному акціонерному товаристві «Укргазбанк» (далі - ПАТ «Укргазбанк»), що належать суб'єкту господарювання ОСОБА_1 , скасувати постанову державного виконавця від 14 жовтня 2015 року про арешт коштів, які містяться на рахунках НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , відкритих в Акціонерному товаристві «Сбербанк Росії» (далі - АТ «Сбербанк Росії»), що належать суб'єкту господарювання ОСОБА_1 , визнати незаконними дії державного виконавця, які полягають у незаконному відкритті виконавчих проваджень про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» 1 287 663,36 грн на відшкодування заборгованості за кредитним договором від 02 листопада 2007 року, скасувати постанови державного виконавця від 24 вересня 2015 року про відкриття проваджень за виконавчими листами від 10 березня 2015 року.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 25 грудня 2015 року скаргу ОСОБА_1 задоволено. Визнано неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця ВДВС Сторожинецького РУЮ Кривка В. В., яка полягає у ненадісланні ОСОБА_1 . копій постанов про відкриття виконавчого провадження від 24 вересня 2015 року рекомендованим листом з повідомленням про вручення у строк, встановлений законом. Визнано незаконними дії державного виконавця ВДВС Сторожинецького РУЮ Пожоги Г. І., які порушують положення статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» і полягають у незаконному арешті коштів, що знаходяться на рахунках, належних суб'єкту господарювання ОСОБА_1 Скасовано постанову державного виконавця ВДВС Сторожинецького РУЮ Пожоги Г. І. від 14 жовтня 2015 року про арешт коштів, які знаходяться на рахунку НОМЕР_1 , відкритому в ПАТ «Енергобанк», що належить суб'єкту господарювання ОСОБА_1 Скасовано постанову державного виконавця ВДВС Сторожинецького РУЮ Пожоги Г. І. від 14 жовтня 2015 року про арешт коштів, які знаходяться на рахунках НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , відкритих в ПАТ «Укргазбанк», які належать суб'єкту господарювання ОСОБА_1 Скасовано постанову державного виконавця ВДВС Сторожинецького РУЮ Пожоги Г. І. від 14 жовтня 2015 року про арешт коштів, які знаходяться на рахунках НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , відкритих в АТ «Сбербанк Росії», які належать суб'єкту господарювання ОСОБА_1 Визнано незаконними дії державного виконавця ВДВС Сторожинецького РУЮ Кривка В. В., які полягають у незаконному відкритті виконавчих проваджень № 48816008 і № 48815928 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» 1 287 663,36 грн у рахунок відшкодування заборгованості за кредитним договором від 02 листопада 2007 року. Скасовано постанову старшого державного виконавця ВДВС Сторожинецького РУЮКривко В. В. від 24 вересня 2015 року про відкриття провадження № 48816008 з виконавчого листа від 10 березня 2015 року № 723/910/14-ц. Скасовано постанову старшого державного виконавця ВДВС Сторожинецького РУЮКривко В. В. від 24 вересня 2015 року про відкриття провадження № 48815928 з виконання виконавчого листа № 723/910/14-ц від 10 березня 2015 року.

Ухвалу суду першої інстанції мотивовано тим, що стягувач пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, а державний виконавець у порушення вимог статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» не відмовив йому у відкритті виконавчого провадження, а також у порушення статей 25, 31 цього Закону не надіслав постанову про відкриття виконавчого провадження боржнику ОСОБА_1 Крім того, державні виконавці неправомірно наклали арешти на рахунки ОСОБА_1 , які відкриті ним як суб'єктом підприємницької діяльності.

Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 09 лютого 2016 року ухвалу Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 25 грудня 2015 року скасовано, у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 вересня 2016 року ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 09 лютого 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 07 листопада 2016 року ухвалу Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 25 грудня 2015 року в частині визнання незаконними дій державного виконавця ВДВС Сторожинецького РУЮ Пожоги Г. І. при накладенні арешту на кошти ОСОБА_1 , щодо скасування постанов державного виконавця Пожоги Г. І. від 14 жовтня 2015 року про арешт коштів, а також в частині визнання незаконними дій з відкриття виконавчого провадження та скасування постанов старшого державного виконавця ВДВС Сторожинецького РУЮ Кривка В. В. від 24 вересня 2015 року у виконавчих провадженнях № 48816008 та № 48815928, скасовано та постановлено нову ухвалу про відмову у задоволенні цих вимог.

У іншій частині ухвалу Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 25 грудня 2015 року залишено без змін.

Ухвалу апеляційного суду мотивовано тим, що на порушення вимог статтей 25, 31 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець Кривко В. В. не надіслав боржнику копії постанов про відкриття виконавчих проваджень в строк не пізніше наступного робочого дня рекомендованим листом з повідомленням про вручення, а тому висновок суду першої інстанції про задоволення вимог скарги в цій частині та визнанні неправомірною бездіяльності старшого державного виконавця ВДВС Сторожинецького РУЮ Кривка В. В., яка полягає у ненадісланні ОСОБА_1 . копій постанов про відкриття виконавчого провадження від 24 вересня 2015 року (ВП № 48816008 та № 48815928) рекомендованим листом з повідомленням про вручення, у строк, встановлений частиною п'ятою статті 25 Закону України «Про виконавче провадження», є правильним.

Водночас, задовольняючи скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця ВДВС щодо відкриття виконавчих проваджень з виконання рішення суду, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про пред'явлення виконавчого листа до виконання після встановленого в ньому строку, належним чином не з'ясував обставин щодо строку пред'явлення до виконання виконавчих документів у цій справі з урахуванням визначених статтею 23 Закону України «Про виконавче провадження» правових наслідків переривання строку давності пред'явленням його до виконання.

Також судом першої інстанції не враховано, що доходами боржника є кошти, які знаходяться на розрахункових рахунках у кредитних установах, а тому накладення на них арешту відповідає вимогам статей 52 та 68 Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку з чим дії державного виконавця щодо накладення арешту на рахунки ФОП ОСОБА_1 в установах банку є правомірними.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводів

У касаційній скарзі, поданій до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду, а ухвалу суду першої інстанції залишити в силі.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд не врахував висновки Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладені в його ухвалі від 14 вересня 2016 року, щодо неможливості нового початку перебігу річного строку на пред'явлення виконавчого документа до виконання після його переривання, оскільки цей строк є остаточним залишковим строком до якого будь-які інші періоди, у тому числі і той, що минув до переривання, не зараховуються. Такі правові висновки відповідають усталеній практиці розгляду подібних справ вищими судовими інстанціями України. Враховуючи, що період з 04 до 06 серпня 2015 року, на який строк пред'явлення виконавчого документа до виконання переривався у зв'язку з пред'явленням виконавчого листа № 723/910/14-ц до виконання не зараховується до цього строку, ТОВ «Кредитні ініціативи» повинно було пред'явити виконавчий лист відповідному органу ДВС до виконання у строк до 08 серпня 2015 року. Зазначене вказує на неправильне застосування апеляційним судом положень пункту 2 статті 23 Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, відмова у задоволенні вимог про визнання незаконними дій державного виконавця Пожоги Г. І., з огляду на незаконний арешт грошових коштів ФОП ОСОБА_1 , вказують на порушення вимог статей 8 та 65 Закону України «Про виконавче провадження».

Короткий зміст позиції інших учасників справи

Відзив на касаційну скаргу іншими учасниками справи до суду не подано.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 березня 2016 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником - ОСОБА_2 , на ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 07 листопада 2016 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 липня 2016 року справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державних виконавців ВДВС Сторожинецького РУЮ призначено до судового розгляду.

Статтею 388 ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набрав чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У лютому 2018 року цивільну справу № 723/3410/15-ц передано до Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Оцінка аргументів учасників справи та висновків судів першої й апеляційної інстанції

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Статтею 213 ЦПК України 2004 року передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до пунктів 1-5 частини першої статті 214 ЦПК України 2004 року під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Зазначеним вимогам закону оскаржувана ухвала апеляційного суду відповідає.

Судами встановлено, що рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 25 липня 2014 року, яке набрало законної сили 05 серпня 2014 року, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» стягнуто кредитну заборгованість у розмірі 1 287 663,36 грн та судові витрати у розмірі 3 654 грн.

Зі змісту виконавчого листа від 10 березня 2015 року № 723/910/14-ц, виданого Строжинецьким районним судом Чернівецької області на виконання вказаного рішення суду, відомо, що його може бути пред'явлено до виконання до 06 серпня 2014 року.

Виконавчий лист від 10 березня 2015 року № 723/910/14-ц, виданий на виконання рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 25 липня 2014 року щодо стягнення кредитної заборгованості та судових витрат було пред'явлено стягувачем до виконання 04 серпня 2015 року, проте постановами від 06 серпня 2015 року на підставі пункту 8 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» у відкритті виконавчого провадження було відмовлено.

24 вересня 2015 року постановою державного виконавця Пожоги Г. І. ВДВС Сторожинецького РУЮ відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа від 10 березня 2015 року № 723/910/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» коштів в сумі 1 287 663,36 грн (а. с. 18).

24 вересня 2015 року постановою державного виконавця Пожоги Г. І. ВДВС Сторожинецького РУЮ відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа від 10 березня 2015 року № 723/910/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» коштів у сумі 3 654 грн (а. с. 18).

Звертаючись до суду зі скаргою на дії посадових осіб органів ДВС, ОСОБА_1 , окрім іншого, зазначав про незаконність їх дій щодо прийняття зазначених виконавчих листів до виконання після 09 серпня 2015 року та відкриття виконавчих проваджень відповідно до постанов державного виконавця ВДВС Сторожинецького РУЮ від 24 вересня 2015 року.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби (частина перша статті 25 Закону України «Про виконавче провадження»).

За змістом положень статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі, зокрема, пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання; невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статті 18 цього Закону.

Відповідно до частин першої, другої статті 23 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред'явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Усуваючи розбіжності в застосуванні судом касаційної інстанції вищевказаних норм матеріального права, Верховний Суд України у постанові від 05 жовтня 2016 року за наслідками розгляду справи № 910/18165/13 (провадження № 6-698гс16) дійшов висновку, що після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання у зв'язку з його пред'явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення (отримання стягувачем постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження). Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Таким чином, постанова державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження у зв'язку з невідповідністю виконавчого документа вимогам закону не позбавляє стягувача права на повторне пред'явлення виконавчого документа до виконання в межах строку, встановленого статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, під час апеляційного розгляду скарги встановлено, що копії постанов про відмову у відкритті виконавчого провадження від 04 серпня 2015 року стягувачу не надсилалися, відомості про отримання ТОВ «Кредитні ініціативи» вказаних постанов у матеріалах виконавчого провадження відсутні.

За таких обставин суд апеляційної інстанції правильно вважав, що строк пред'явлення виконавчого листа від 10 березня 2015 року № 723/910/14-ц, виданого Строжинецьким районним судом Чернівецької області, було перервано у зв'язку з його пред'явленням до виконання 04 серпня 2015 року, новий строк пред'явлення до виконання слід відраховувати з наступного дня після його повернення стягувачу. Враховуючи факт переривання строку пред'явлення виконавчого листа до виконання, а також те, що стягувач не отримав постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, повторне пред'явлення виконавчого документа до виконання 22 вересня 2015 року узгоджується з вимогами статті 22 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, постановами державного виконавця від 14 жовтня 2015 року накладено арешт на кошти, які містяться: на рахунку НОМЕР_1 , відкритому в ПАТ «Енергобанк», що належить суб'єкту господарювання ОСОБА_1 ; на рахунках НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , відкритих у ПАТ «Укргазбанк», що належать суб'єкту господарювання ОСОБА_1 ; на рахунках НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , відкритих в АТ «Сбербанк Росії», що належать суб'єкту господарювання ОСОБА_1 (а. с. 19-20).

Вирішуючи питання про законність дій державного виконавця щодо винесення зазначених постанов про накладення арешту на банківські рахунки боржника як суб'єкта господарювання, суд апеляційної інстанції обґрунтовано зазначив, що оскільки доходами боржника є кошти, які знаходяться на розрахункових рахунках у кредитних установах, то накладення на них арешту відповідає вимогам статей 52 та 68 Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку з чим дії державного виконавця щодо накладення арешту на рахунки ФОП ОСОБА_1 в установах банку є правомірними.

Такі висновки суду узгоджуються із положеннями статті 325 ЦК України, відповідно до якої право приватної власності на майно, в тому числі грошові кошти, належить фізичній особі, а не фізичній особі-підприємцю. Право власності фізичної особи невіддільне від права власності фізичної особи-підприємця.

Подібний висновок міститься і у статті 52 ЦК України, за змістом якої фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями всім своїм майном, під яким мається на увазі її майно як фізичної особи, незалежно від його використання в господарської діяльності.

Отже, звернення стягнення боргу фізичної особи на кошти, які належать боржнику, в тому числі і як суб'єкту підприємницької діяльності, відповідає вимогам цивільного права та порядку виконавчого провадження.

Суд апеляційної інстанції правильно застосував норми матеріального права, встановив фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, оцінив докази у їх сукупності та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги ОСОБА_1

Колегія суддів вважає, що ухвала суду апеляційної інстанції є законною і обґрунтованою, а тому відповідно до статті 410 ЦПК України підлягає залишенню в силі.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 07 листопада 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б. І. Гулько

Є. В. Синельников

Ю. В. Черняк