Справа F 357/7356/18
У Х В А Л А

08 квітня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді F Кошель Б. І. ,

при секретарі F Тодосієнко О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві залі суду № 6 скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області щодо визначення реальних доходів боржника,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаною скаргою посилаючись на те, що на примусовому виконанні у Білоцерківському міському відділі ДВС знаходиться судовий наказ № 357/7356/18 від 27.07.2018 року, виданий Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 04.07.2018 р. і до досягнення сином повноліття.

Постановою ВП № 56979033 від 27.08.2018 р., винесеною державним виконавцем Яновською І.М., звернуто стягнення на доходи боржника з відрахуванням на користь стягувача у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 01.09.2018 р. та 20% в рахунок боргу до виплати загальної суми боргу, починаючи з 01.09.2018 р.

Скаржник ОСОБА_1 не погоджується з розміром такого відрахування, оскільки воно здійснюється з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством України на відповідний період, у зв’язку з чим просила суд визнати бездіяльність державного виконавця Яновської І.М. неправомірною та зобов’язати її вжити всіх необхідних заходів щодо визначення реальних доходів боржника.

В судове засідання скаржниця ОСОБА_1 не з’явилась, направила до суду клопотання про відкладення розгляду на іншу дату.

Старший державний виконавець міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_4 до суду не з’явилась, про розгляд скарги повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Від адвоката боржника ОСОБА_5 надійшла заява у якій вона зазначила про відсутність підстав для задоволення вимог скаржника, просила проводити розгляд скарги за відсутності боржника та його представника.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду ( ч. 2 ст. 450 ЦПК України).

Суд, оглянувши матеріали справи, дійшов висновку про відмову в задоволенні скарги з наступних підстав.

Так, з матеріалів справи та матеріалів виконавчого провадження, внесених до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, вбачається, що згідно судового наказу, виданого 27.07.2018 р. Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 04.07.2018 р. і до досягнення сином повноліття /а.с. 6/.

На підставі вказаного виконавчого документу, 13.08.2018 р. старшим державним виконавцем Яновською І.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 56979033 /а.с. 7/.

27.08.2018 року старшим державним виконавцем винесено постанову звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, згідно якої встановлено, що боржник ОСОБА_2 отримує постійний дохід у ТОВ «КАЧУР СКЛО» та постановлено звернути стягнення на його доходи здійснюючи відрахування в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 01.09.2018 р. та 20% в рахунок боргу до виплати загальної суми боргу, починаючи з 01.09.2018 р. /а.с. 8-10/.

У своїй скарзі ОСОБА_1 вказує на бездіяльність державного виконавця щодо невжиття усіх необхідних заходів для визначення реальних доходів ОСОБА_2, стверджуючи. що останній є засновником та керівником ТОВ «КАЧУР СКЛО», має у власності три автомобілі, а тому дохід, який він отримує не може дорівнювати сумі мінімальної заробітної плати.

При розгляді скарги суд враховує наступне.

Згідно змісту ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника /ст.. 10 Закону/.

Відповідно до ст. 18 Закону, виконавець зобов’язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 26 Закону визначено початок примусового виконання рішення, зокрема, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно статті 68 Закону, стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п’яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Статтею 71 Закону передбачений порядок стягнення аліментів. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

За наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

У разі стягнення аліментів як частки заробітку (доходу) боржника на підприємстві, в установі, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця відрахування здійснюються з фактичного заробітку (доходу) на підставі постанови виконавця.

Судом встановлено, що станом на 01.04.2019 р. по виконавчому документу № 357/7356/18, 2-н/357/1254/18, боржником за яким є ОСОБА_2, заборгованість відсутня. Наведене підтверджується довідкою № 21838 від 05.04.2019 р. виданою старшим державним виконавцем Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_6

Таким чином, суд приходить до висновку, що державним виконавцем Яновською І.М. було вчинено усі необхідні дії для визначення доходів боржника ОСОБА_2, а відтак дотримано порядку звернення стягнення на його доходи в рахунок сплати аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3. Стягнення за виконавчим документом проводяться вчасно.

Виходячи зі змісту п. 3 статті 451 ЦПК, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Крім цього, пунктом 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам роз’яснено, що суд не має права зобов’язувати посадову особу державної виконавчої служби до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

У зв’язку з наведеним, суд не вбачає підстав для зобов’язання державного виконавця Білоцерківського міського відділу ДВС ГТУЮ у Київській області щодо проведення певних виконавчих дій, оскільки згідно із Законом України «Про виконавче провадження» такі виконавчі дії можуть здійснюватися лише державним виконавцем.

Отже, суд вважає, що в діях старшого державного виконавця Яновської О.М. відсутні ознаки бездіяльності, оскільки при вчиненні виконавчих дій, вимоги Закону України «Про виконавче провадження» порушені не були, а тому підстави для задоволення скарги ОСОБА_1 відсутні.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. 451 ЦПК України, суд-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п’ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя

ОСОБА_7