Постанова

Іменем України

14 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 320/1541/17-ц

провадження № 61-23373св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Кривцової Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 ,

третя особа - Мелітопольська державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області у складі судді Гончар М. С. від 22 лютого 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_3 , в якому просила встановити факт незаконного набуття відповідачем права власності на спадкову квартиру АДРЕСА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області у складі судді Горбачової Ю. В. від 15 червня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що право власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 визнано на підставі рішення суду, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 22 лютого 2018 року звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору у розмірі 704 грн за подачу нею апеляційної скарги на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15 червня 2017 року.

Визнано наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження неповажними.

У задоволенні клопотань ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15 червня 2017 року відмовлено.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15 червня 2017 року у цій справі відмовлено.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходив із того, що 18 січня 2018 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції від 15 червня 2017 року, тобто із пропуском строку на апеляційне оскарження судового рішення, та не навела поважних причин пропуску такого строку.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У травні 2018 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просила скасувати ухвалу апеляційного суду, справу направити до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що вона з поважних причин пропустила строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, а саме у зв`язку з поганим станом здоров`я.

У встановлений судом строк відзив на касаційну скаргу не надходив.

Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Пророка В. В. від 10 серпня 2018 року звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору; відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15 червня 2017 року; залишено без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 22 лютого 2018 року та надано строк для усунення недоліків до 10 вересня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали, зокрема, для надання уточненої редакції касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Пророка В. В. від 21 березня 2019 року відкрито провадження у справі та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 21 червня 2019 року справу призначено колегії суддів у складі судді-доповідача Кривцової Г. В. та суддів: Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.

Обставини, які вбачаються із досліджених апеляційним судом матеріалів справи щодо руху справи у суді апеляційної інстанції

15 червня 2017 року суд першої інстанції ухвалив рішення у цій справі, з яким не погодилась ОСОБА_1 та 18 січня 2018 року подала апеляційну скаргу та заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Мотивуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_1 посилалась на те, що вона не була присутньою при оголошенні рішення, з вини суду отримала копію оскаржуваного рішення суду із запізненням, що підтверджується її підписом при отриманні копії рішення. Крім того, вона тяжко хвора, знаходиться на постійному лікуванні.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 06 лютого 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: для надання суду інших поважних причин для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції; для надання відповідних документів, на підставі яких суд може звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору або надання оригіналу квитанції про сплату судового збору.

На виконання вимог ухвали суду від 06 лютого 2018 року ОСОБА_1 подала до апеляційного суду документи на підтвердження свого майнового стану, а саме: копію довідки Мелітопольського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України станом на 09 січня 2018 року, копії виписок із медичних карт.

Також ОСОБА_1 подала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, яке обґрунтовувала тим, що вона не була присутньою при оголошенні рішення, з вини суду отримала копію оскаржуваного рішення суду із запізненням. Крім того, вона тяжко хвора, знаходиться на постійному лікуванні, є особою з інвалідністю першої групи, і хоча термін дії її посвідчення закінчився ще 30 квітня 2017 року, вона не припиняє хворіти, знаходилась на лікуванні у хірургічному відділенні - 21 день, в санаторії «Глорія» - два тижні, та знову у лікарні на стаціонарному лікуванні - два тижні. За час її лікування стан її здоров`я не покращився.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходив із того, що заявник була присутньою під час оголошення рішення суду першої інстанції та 05 липня 2017 року отримала копію повного тексту оскаржуваного нею рішення суду, з 22 серпня 2017 року до 02 вересня 2017 року, а також з 25 вересня 2017 року по 10 жовтня 2017 року перебувала на санаторному лікуванні, а апеляційну скаргу подала лише 18 січня 2018 року, тобто пропустила строк на апеляційне оскарження судового рішення без поважних причин.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що ухвала суду апеляційної інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Право на апеляційне оскарження судових рішень в контексті положень частин першої, другої статті 55, пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України є складовою права кожного на звернення до суду.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

В силу вимог пункту 11 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІ, якій набрав чинності з 15 грудня 2017 року, скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до пункту 13 частини 1 Перехідних положень ЦПК України, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 294 ЦПК України 2004 року апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Відповідно до частини третьої, четвертої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з частиною першою статті 127, частини третьої статті 357 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Верховний Суд виходить з того, що цивільний процесуальний закон не містить вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються судом у кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд правильно виходив із того, що у заявника були відсутні об`єктивні перешкоди для звернення з апеляційною скаргою у визначені законом строки, тому зазначені ним причини пропуску строку визнано неповажними, скарга подана після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Враховуючи вищевказані обставини, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала апеляційного суду є достатньо мотивованою та такою, що відповідає нормам закону.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а ухвалу апеляційного суду - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 22 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Г. В. Кривцова Б. І. Гулько Д. Д. Луспеник