ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/8246/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2019 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Трусова Т.О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - Публічне акціонерне товариство «Фідобанк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінмарк»,

треті особи - Державна організація «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович,

вимоги позивача - про визнання недійсними договорів про відступлення прав вимоги по кредитному договору та договору іпотеки,

розглянув заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

03.10.2019 ОСОБА_1 (далі за текстом - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінмарк» (далі - ПАТ «Фідобанк», ТОВ «ФК «Фінмарк», відповідачі) про визнання недійсними договорів про відступлення прав вимоги по кредитному договору та договору іпотеки.

Ухвалою від 17.10.2019 суд відкрив провадження у справі та призначив справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання на 24.02.2020.

30.10.2018 позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом заборони усім суб`єктам державної реєстрації здійснювати реєстраційні дії з квартирою за адресою: АДРЕСА_1 . Послався на те, що ТОВ «ФК «Фінмарк» на підставі оспорюваного договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором намагається через суд зобов`язати нотаріуса вчинити реєстраційну дію на вказану квартиру, яка перебуває у його з дружиною спільній сумісній власності, і на яку поширюється Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». За міркуванням позивача зміна особи власника вищевказаної квартири може утруднити виконання рішення суду у разі задоволення позову.

За результатами вивчення матеріалів справи суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову з таких підстав.

Згідно з положенням ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 02.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» при розгляді заяви про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

За загальним правилом, встановленим ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Предметом даного позову є визнання недійсними договорів про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги за кредитним договором та договором іпотеки, які були укладені між ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «ФК «Фінмарк» за результатами електронних торгів, стороною яких позивач не був і вимог про застосування наслідків їх недійсності ним не заявлено.

Зважаючи на вищенаведене, суд дійшов висновку, що між заявленими позовними вимогами та способом забезпечення позову, про який просить позивач, відсутній прямий зв`язок, а відтак незастосування заявленого позивачем заходу забезпечення позову не створює реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про визнання правочинів недійсними.

Більш того, позивач, аргументуючи необхідність застосування заявленого заходу забезпечення позову, посилається, зокрема, на те, що судом розглядається цивільна справа № 753/10447/19 за позовом ТОВ «ФК «Фінмарк» про зобов`язання вчинити реєстраційні дії щодо предмета іпотеки, а відтак є очевидним, що накладення заборони на здійснення реєстраційних дій перешкодить розгляду цієї справи.

Керуючись статтями 149, 150 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно з пп. 15.5 п. 15 частини першої Перехідних положень Розділу XIII ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: