УХВАЛА

27 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 360/1552/19

провадження № 61-20743ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротуна В. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 23 вересня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 листопада 2019 року всправі за позовом ОСОБА_1 до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про звільнення майна з-під арешту,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (далі - Києво-Святошинський РВ ДВС ГТУЮ у Київській області), у якому просив звільнити

з-під арешту, нерухоме майно, а саме: 1/3 частини земельної ділянки з кадастровим номером :08:001:0015, що розташована на території Гізівщинської сільської ради Любарського району Житомирської області, та земельну ділянку з кадастровим номером :04:004:0019, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 23 вересня

2019 року заяву ОСОБА_1 про відмову від позову в частині

вирішення питання щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:004:0019, яка розташована за адресою:

АДРЕСА_1 задоволено. Закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області про звільнення майна з-під арешту, в частині звільнення з-під арешту земельної ділянки з кадастровим номером :04:004:0019, яка розташована за адресою:

АДРЕСА_1 , на підставі пункту 4 частини першої статті 255 ЦПК України.

Ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 23 вересня

2019 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду

від 06 листопада 2019 року, передано цивільну справу № 360/1552/19 для розгляду до Любарського районного суду Житомирської області, що розташований за адресою: вул. Незалежності, 36 у смт. Любар Житомирської області.

У листопаді 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 23 вересня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду

від 06 листопада 2019 року, якою передано справу для розгляду до Любарського районного суду Житомирської області, у якій посилаючись на порушення судами норм процесуального права, заявник просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та передати справу для продовження розгляду.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Отже, враховуючи норми ЦПК України та компетенційну складову у понятті що термін «судом, встановленим законом», Верховний Суд встановив, що повноваження розглядати питання, які виходять за межі компетенції суду касаційної інстанції є помилковим (Рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2012 року ТОВ «Фірма Верітас» проти України).

Згідно пункту 9 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про передачу справи на розгляд іншого суду.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку:ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Оскарження в касаційному порядку судового рішення щодо передачі справи на розгляд іншого суду (пункт 9 частини першої статті 353 ЦПК України) не передбачено.

За приписами пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо: касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За викладених обставин, слід відмовити у відкритті касаційного провадження відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Керуючись пунктом 2 частини першої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 23 вересня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 листопада 2019 року всправі за позовом ОСОБА_1 до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про звільнення майна з-під арешту.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами повернути особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Коротун