Справа № 467/1637/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2019 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Явіци І.В.

за участю секретаря судового засідання Романенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 16 лютого 2017 року та додаткового рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 22 лютого 2017 року,-

ВСТАНОВИВ :

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

ОСОБА_1 звернулась до Арбузинського районного суду Миколаївської області із заявою, якою порушила питання про поворот виконання рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 16 лютого 2017 року та додаткового рішення цього ж суду від 22 лютого 2017 року.

Зокрема, своє звернення умотивувала тим, що за цими судовими рішеннями із неї на користь ОСОБА_2 стягнуто витрати на правову допомогу у розмірі 1915, 67 грн. та витрати на оплату судового збору у розмірі 551, 20 грн., які були повністю сплачені нею в ході виконавчого провадження.

При цьому, вказані рішення місцевого суду були залишені без змін судом апеляційної інстанції, однак, постановою Верховного Суду від 03 липня 2019 року рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 16 лютого 2017 року та додаткове рішення цього ж суду від 22 лютого 2017 року, а також ухвала Апеляційного суду Миколаївської області від 29 березня 2017 року були скасовані з ухваленням нового рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Тому, посилаючись на положення ст. 444 ЦПК України, у порядку повороту виконання рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 16 лютого 2017 року та додаткового рішення цього ж суду від 22 лютого 2017 року, заявник просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь 2 466,87 грн., із яких витрати на правову допомогу у розмірі 1915, 67 грн. та витрати на оплату судового збору у розмірі 551, 20 грн.

Позиція учасників справи

Заявник (боржник) в судове засідання не з`явилась, про його дату, час і місце повідомлена належно, надала заяву, якою просила розглядати порушене нею питання за її відсутності, паралельно висловивши позицію щодо підтримання висунутих вимог.

Стягувач ОСОБА_2 в судове засідання також не прибув, про його дату, час і місце повідомлений належно, направив до суду заяву, якою просив відкласти судове засідання у зв`язку із його перебування на лікуванні у медичному закладі.

Інші особи, що були учасниками справи №467/1637/16-к, як то, Іванівська сільська рада Арбузинського району Миколаївської області та відділ Державного комітету України по земельним ресурсам в Арбузинському районі Миколаївської області в судове засідання своїх представників не направили, про розгляд заяви ОСОБА_1 повідомлялись шляхом направлення судової повістки.

Однак, суд, незважаючи на таке, не вбачає перешкод для розгляду порушеного перед ним питання за відсутності вказаних осіб з урахуванням норми ч. 10 ст. 444 ЦПК України.

Зокрема, заява про поворот виконання рішення розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду.

Тож, боржник реалізувала своє право клопотати перед судом про розгляд справи за її відсутності, у той час, як стягувач двічі повідомлявся про дату, час і місце судового засідання у порядку, встановленому ЦПК України, однак, у нього не прибув.

При цьому, суд не вдається до оцінки поважності причин неявки стягувача, оскільки за вимогою закону він має бути належно повідомлений про судовий розгляд, у той час, як його неприбуття не перешкоджає розгляду заяви по суті.

За такого, суд, пересвідчившись, що боржник і стягувач належно повідомлені про розгляд справи, не вважав їх неявку в судове засідання такою, що перешкоджає вирішенню питання про поворот виконання рішення.

Установлені фактичні обставини і мотиви суду, а також положення закону, якими він керувався, постановляючи ухвалу

Тож, суд, перевіривши доводи і обгрнутованість порушеного перед ним питання, виходив із такого.

Зокрема, суд установив, що рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 16 лютого 2017 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Іванівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору відділ державного комітету України по земельним ресурсам в Арбузинському районі Миколаївської області про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради, визнання недійсними Державних актів на право власності на земельну ділянку було задоволено повністю.

Питання розподілу судових витрат судом при ухваленні вказаного рішення не вирішувалось, натомість, додатковим рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 22 лютого 2017 року з ОСОБА_1 , які відповідача у справі, на користь ОСОБА_2 стягнуто витрати на правову допомогу у розмірі 1915, 67 грн. та витрати на оплату судового збору у розмірі 551, 20 грн., а всього на суму 2 466,87 грн.

Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області від 29 березня 2017 року рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 16 лютого 2017 року та додаткове рішення цього ж суду від 22 лютого 2017 року залишене без змін.

Як наслідок, рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 17 лютого 2017 року та додаткове рішення цього ж суду від 22 лютого 2017 року набрали законної сили і за заявою представника ОСОБА_2 були видані виконавчі листи, зокрема, у частині стягнення витрат на оплату судового збору та витрат на правову допомогу.

Постановою державного виконавця Арбузинського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області від 28 вересня 2017 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 467/1637/16-к, виданого 03 травня 2017 року Арбузинським районним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_1 ( боржник) на користь ОСОБА_2 ( стягувач) витрат на оплату судового збору у розмірі 551, 20 грн. було закінчене у зв`язку із фактичним виконанням у повному обсязі судового рішення у цій частині.

Аналогічно, постановою державного виконавця від 26 березня 2018 року було закінчене виконавче провадження з виконання виконавчого листа 467/1637/16-к , виданого 03 травня 2017 року Арбузинським районним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на правову допомогу у розмірі 1915, 67 грн., а саме : у зв`язку з фактичним виконанням судового рішення у цій частині.

Проте, постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 липня 2019 року рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 16 лютого 2017 року, додаткове рішення цього ж суду від 22 лютого 2017 року, а так само і ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 29 березня 2017 року було скасовано та ухвалено нове рішення.

У позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Іванівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору відділ Державного комітету України по земельним ресурсам в Арбузинському районі Миколаївської області про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради, визнання недійсними Державних актів на право власності на земельну ділянку було відмовлено.

При цьому, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто 2 534, 61 грн. судових витрат.

Проте, ця сума складається з витрат ОСОБА_1 на оплату судового збору за подання апеляційної та касаційної скарг.

Тож, вирішуючи питання про поворот виконання рішення суду першої інстанції у частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на оплату судового збору та витрат на правову допомогу, суд ураховує таке.

За п. 3 ч.1 ст. 444 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він відмовляє в позові повністю.

Тож, оскільки судом касаційної інстанції не вирішено питання у порядку п.3 ч.1 ст. 444 ЦПК України про поворот виконання судового рішення, то на підставі ч.9 цієї ж статті його належить вирішити Арбузинським районним судом Миколаївської області, з урахуванням заяви сторони ( ч.5 ст. 444 ЦПК України).

Зокрема, як вказав Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2011 року N 13-рп/2011, поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

А тому, у контексті установлених фактичних обставин, з огляду на те, що додаткове судове рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 22 лютого 2017 року, за яким ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 компенсацію понесених ним судових витрат на загальну суму 2 644, 87 грн. через його повне фактичне виконання, було скасоване судом касаційної інстанції, суд вважає наявними правові підстави для задоволення вимоги заявника.

Разом із цим, на переконання суду, заява підлягає частковому задоволенню.

Зокрема, рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 16 лютого 2017 року не підлягає повороту, у той час, як неналежне стягнення з ОСОБА_1 мало місце за додатковим рішенням цього ж суду від 22 лютого 2017 року, а тому поворот виконання слід допустити саме за ним.

Як наслідок, заява підлягає частковому задоволенню, а саме : лише у частині повороту виконання додаткового рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 22 лютого 2017 року.

З цих мотивів, керуючись ст.ст. 258-261, 263, 268, 444 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву Поцяпун ОСОБА_3 про поворот виконання рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 16 лютого 2017 року та додаткового рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 22 лютого 2017 року задовольнити частково.

Допустити поворот виконання додаткового рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 22 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Іванівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору відділ державного комітету України по земельним ресурсам в Арбузинському районі Миколаївської області про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради, визнання недійсними Державних актів на право власності на земельну ділянку.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 2 466 (дві тисячі чотириста шістдесят шість) грн. 87 коп., із яких 1 915 (одна тисяча дев`ятсот п`ятнадцять) грн. 67 коп. стягнуті витрати на правову допомогу та 551 (п`ятсот п`ятдесят одна) грн. 20 коп. стягнуті витрати за сплачений судовий збір.

У решті вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена учасниками справи або особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо або через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 15 (п`ятнадяцяти) днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя І.В. Явіца