ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3739/19
провадження № 2/753/4642/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2019 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Мицик Ю.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, шляхом накладення арешту,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Змисловська Тетяна Василівна, про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири.

26 квітня 2019 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 95,6 кв.м., житловою площею 56,4 кв.м.

Заява обгрунтована тим, що 29.08.2014 ОСОБА_2 , як законний представник сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за письмовою згодою ОСОБА_1 придбав для останнього трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 95,6 кв.м., житловою площею 56,4 кв.м., про що було укладено договір купівлі-продажу серії НАЕ № 074733 , посвідчений приватним нотаріусом Лабутіною Ю.Ю. та зареєстрований в реєстрі за № 2769. В подальшому, право власності ОСОБА_4 на спірну квартиру було скасовано, а вказана квартира зареєстрована за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 10.08.2018, що посвідчений приватним нотаріусом Змисловською Т.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1427. Враховуючи, що спір між сторонами виник з приводу недійсності договору купівлі-продажу спірної квартири, а відповідач може безперешкодно, без відома позивача та не в інтересах неповнолітнього сина відчужити квартиру на користь третіх осіб, заявник вважає, що невжиття вказаних заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в даній справі, що порушить законні права та інтереси неповнолітнього сина сторін.

Дослідивши матеріали справи та заяву про забезпечення позову, суддя дійшов висновку про її задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто однією із причин, в зв'язку із якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.

При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч.1 ст.149 ЦПК України.

З точки зору закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може привести до невиконання судового рішення.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання.

Встановлено, що предметом спору є визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 10.08.2018, що посвідчений приватним нотаріусом Змисловською Т.В. та зареєстрований в реєстрі № 1427.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові №6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м.Києва, та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

З огляду на викладене та враховуючи предмет спору, вимога про накладення арешту на вказану квартиру є відповідним та співмірним способом забезпечення у даній справі.

Таким чином, суд вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову та накласти арешт на нерухоме майно - трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 95,6 кв.м., житловою площею 56,4 кв.м.

На підставі викладеного та беручи до уваги те, що обраний заявником спосіб забезпечення позову не спричинить не відновлювальної шкоди відповідачу чи третім особам, а також відсутність обставин визначених ч.3 ст.154 ЦПК України, суд приходить до висновку про те, що відсутні підстави для зустрічного забезпечення.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст.149, 150, 151, 152, 153 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 95,6 кв.м., житловою площею 56,4 кв.м.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Позивач - ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач - ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Строк пред'явлення для виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Дарницький суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення або протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

СУДДЯ: Ю.С. МИЦИК