Справа № 278/3110/19 Провадження №2-з/278/50/19
У Х В А Л А

Іменем України

28 листопада 2019 року суддя Житомирського районного суду Житомирської області Зубчук І.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

в с т а н о в и в :

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна.

21 листопада 2019 року позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить відповідачу, а саме: квартиру АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,1002 га., кадастровий номер :01:000:0586, що розташована на території Пісківської сільської ради Житомирського району, Житомирської області, вказуючи, що відповідач намагається відчужити майно, про що в Інтернеті вже є оголошення про продаж квартири (https://ua.m2bomber.com/obj/523813989view/flat-sell/zitomirskii-raion-25-1745323/prodam-3h-kv-v-ozernom-avtonomnim-otopleniem), яке може утруднити виконання рішення суду чи зробити неможливим його виконання.

Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до правового висновку Верховного суду України, викладеного в постанові №6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м.Києва, та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Так, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як роз`яснив Пленум Верховного суду України у п.4 постанови від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості власника користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Відповідно до ст.151 ЦПК України, заява про забезпечення позову повинна містити захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Згідно п.п.1, 2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до принципу змагальності сторін і загальних правил розподілу тягаря доказування обов`язок доведення підстав для застосування заходів забезпечення позову покладається на ту особу, яка заявляє відповідне клопотання. Отже, за загальним правилом, заявник зобов`язаний довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши відповідні докази.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК України).

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку про необхідність задоволення заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову на час вирішення даної цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна в судовому порядку.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 260 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на:

-квартиру АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_2 (мешканцю АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_1 ) відповідно свідоцтва про право власності на житло від 28.12.1999 року;

-земельну ділянку № НОМЕР_2 , площею 0,1002 га., кадастровий номер :01:000:0586, що розташована на території Пісківської сільської ради Житомирського району, Житомирської області, яка належить ОСОБА_2 (мешканцю АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_1 ) відповідно до державного акту серії ЯЛ №590030 та договору міни від 22.08.2011 року, р.№847.

Копію ухвали направити для виконання до Житомирського районного відділу державного виконавчого служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області та сторонам для відома.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: І.В.Зубчук