ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6809/19 Справа № 185/2752/18 Суддя у 1-й інстанції - Бондаренко В. М. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Свистунової О.В.

суддів Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.

за участю секретаря Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2019 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та встановлення факту родинних відносин ,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в подальшому доповнивши свої позовні вимоги, в якій просив визначити йому додатковий строк тривалістю три місяці для прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та встановити факт родинних відносин про те, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 була рідною тіткою позивача.

В обґрунтування позовної заяви позивач посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його рідна тітка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На час смерті ОСОБА_3 йому було відомо, що існують спадкоємці як за законом, так і заповітом до майна померлої. Проте, у 2017 році йому стало відомо про те, що частина майна померлої залишилась не успадкованою. Крім того вважає, що ним був пропущений строк для прийняття спадщини з поважних причин, так як він перебував на амбулаторному лікуванні з 19.02.2014 року по 28.03.2014 року та стаціонарному - з 02.04.2014 року по 24.04.2014 року з причини захворювання хребта, що підтверджується випискою із його медичної картки. Враховуючи те, що визначений законом строк для прийняття спадщини позивач пропустив, він вимушений звернутися до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Крім того позивач позбавлений можливості документально підтвердити родинні відносини з померлою, а саме, що померла ОСОБА_3 є його рідною тіткою по матері, так як його мати ОСОБА_4 , яка в подальшому змінила своє прізвище на ОСОБА_5 , та ОСОБА_3 були рідними сестрами.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та встановлення факту родинних відносин - задоволені частково.

Встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 є рідною тіткою ОСОБА_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , понесені судові витрати по справі, а саме суму сплаченого судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у цій частині.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Судове рішення є незаконним, необґрунтованим й таким, що ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

У відзиві ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК судове рішення повинне ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що при прийнятті рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та якими доказами це підтверджується, чи є інші фактичні дані, що мають значення для вирішення справи та докази, що їх підтверджують.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області заведено спадкову справу.

Як вбачається з копії спадкової справи, із заявами про отримання спадщини після померлої ОСОБА_3 у строки передбачені законом звернулись ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що наведені причини позивачем не є тими об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, які відповідно до положень частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути визнані поважними для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Проте, з такими підставами та мотивами відмови в задоволенні позовних вимог колегія суддів погодитися не може, з огляду на наступне.

Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною першою статті 1269, частиною першою статті 1270 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Матеріали даної цивільної справи та витребуваної в ході розгляду справи в суді першої інстанції матеріали спадкової справи не містять відомостей щодо звернення позивача ОСОБА_1 із письмовою заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини та письмової відмови нотаріусом у видачі свідоцтва про прийняття спадщини чи відмови у прийнятті заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 .

Оскільки, позивачем ОСОБА_1 був порушений порядок звернення щодо отримання спадщини після померлої ОСОБА_3 , колегія суддів приходить до висновку, що позивач передчасно звернувся із зазначеним позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Зважаючи на визнання судового рішення безпідставним в частині підстав та мотивів відмови у задоволенні позовних вимог, рішення суду першої інстанції, відповідно до роз`яснень наданих у пункту 19 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку № 12 від 24.10.2008 року, підлягає зміні в частині правового обґрунтування відмови у задоволенні позовних вимог.

У іншій частині рішення суду не оскаржувалось, а тому судом апеляційної інстанції не переглядалось.

Керуючись ст.ст. 259,268,374,376,381,382,383,384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2019 року змінити в частині правового обґрунтування відмови у задоволенні позову щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П.Красвітна

І.А. Єлізаренко