Провадження №4-с/760/116/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі Горупа В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві скаргу Підприємства з іноземними інвестиціями «Бі енд Пі, ЛТД» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю на дії державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві в особі головного державного виконавця Штойки Л.Р., щодо неправомірності проведення оцінки корпоративних прав ТОВ «Бі енд Пі, Лтд» в інших підприємствах, заінтересовані особи: Міністерство юстиції України, ТОВ «Д-Трейд 2015»,

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві в особі головного державного виконавця Штойки Л.Р. та просив визнати дії головного державного виконавця Штойки Л.Р. щодо проведення оцінки корпоративних прав ТОВ «Бі енд Пі, ЛТД» у наступних підприємствах: у спільному підприємстві «Ем-Ай-Сі Юкрейн», у ТОВ «Центр художньої гімнастики «Школа Дерюгіних», у Вищому навчальному закладі «Київський економічний інститут менеджменту» у формі ТОВ - неправомірними та скасувати рішення головного державного виконавця щодо оцінки майна у вигляді корпоративних прав ТОВ «Бі енд Пі, ЛТД» у вказаних підприємствах.

Заборонити та зупинити передачу на реалізацію майна у вигляді корпоративних прав ТОВ «Бі енд Пі, ЛТД» у наступних підприємствах: у спільному підприємстві «Ем-Ай-Сі Юкрейн», у ТОВ «Центр художньої гімнастики «Школа Дерюгіних», у Вищому навчальному закладі «Київський економічний інститут менеджменту» у формі ТОВ.

Визнати звіти щодо оцінки корпоративних прав ТОВ «Бі енд Пі, ЛТД» у наступних підприємствах: у спільному підприємстві «Ем-Ай-Сі Юкрейн», у ТОВ «Центр художньої гімнастики «Школа Дерюгіних», у Вищому навчальному закладі «Київський економічний інститут менеджменту» у формі ТОВ, як такі, що виконані суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Приватна експертна служба» на підставі неправомірних рішень головного державного виконавця і такими, що є неправомірними.

Скаргу обґрунтував тим, що 18.09.2017 року Солом`янським районним судом м. Києва видано виконавчий лист №760/11060/15-ц, яким дозволив примусове виконання на території України Рішення Міжнародного центру з врегулювання інвестиційних спорів від 25 жовтня 2012 року у справі № ARB/08/11 за позовом «Bosh International, Inc.» та Підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Бі енд Пі, ЛТД» до держави Україна в частині зобов`язання Підприємства з іноземними інвестиціями у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «БІ ЕНД ПІ, ЛТД», відповідно до якого з питань витрат зобов`язати Підприємство з іноземними інвестиціями у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «БІ ЕНД ПІ, ЛТД» виплатити відповідачеві - державі Україна суму коштів у розмірі 150 000 доларів США, що становить 3915375,00 грн. (три мільйони дев`ятсот п`ятнадцять тисяч три сімдесят п`ять гривні 00 копійок) за офіційним курсом НБУ на день розгляду клопотання.

19.09.2017 року державний виконавець Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Штойка Л.Р. винесла постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №54745428.

В ході проведення виконавчих дій, 24.10.2017 року ТОВ «Бі енд Пі, ЛТД» отримав від державного виконавця рекомендоване поштове відправлення в якому містились постанови головного державного виконавця Штойки Л.Р. датовані 25.06.2015 року та 26.06.2015 року про арешт корпоративних прав ТОВ «Бі енд Пі, ЛТД» в інших підприємствах. Тобто, державний виконавець ще до подання ТОВ «Бі енд Пі, ЛТД» інформації про фінансовий та майновий стан підприємства вже винесла постанови про арешт корпоративних прав ТОВ «Бі енд Пі, ЛТД» в інших підприємствах, а саме: в спільному українсько-американському підприємстві «Ем-Ай-Сі Юкрейн» (50% частка у статутному капіталі); в товаристві з обмеженою відповідальністю «Центр художньої гімнастики «Школа Дерюгіних» (20% частка у статутному капіталі); у товаристві з обмеженою відповідальністю «Вищий навчальний заклад «Київський економічний інститут менеджменту» (35% частка у статутному капіталі).

В той самий день, ТОВ «Бі енд Пі, ЛТД» отримав ще одне поштове відправлення в якому містилась інформація про проведену експертну оцінку корпоративний прав ТОВ «Бі енд Пі, ЛТД» в інших підприємства, що зазначені вище.

Вважає, що зазначені дії суперечать Закону України «Про виконавче провадження», а саме головний державний виконавець Штойка Л.Р. при прийнятті рішення щодо проведення оцінки майна зобов`язана була спочатку виявити майно, яке підлягає оцінці, а саме звернутись до третіх осіб із запитом щодо надання відомостей про майно, що належить боржнику, і в даному випадку, відповідає частці у статутному капіталі.

Державний виконавець не виконала вказаних вимог та здійснила оцінку майна з порушенням ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, внаслідок порушення державним виконавцем вимог ч. 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» ТОВ «Бі енд Пі, ЛТД» був позбавлений не тільки права на оскарження постанов про призначення суб`єкта оціночної діяльності, а і був позбавлений можливості у розумний строк письмово повідомити про свою позицію щодо визначеної вартості майна.

Також зазначив, що у висновку про здійснення оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності визначено, що датою завершення звіту є 17.10.2017 року. Проте, в порушення ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» звіт про оцінку майна був направлений ТОВ «Бі енд Пі, ЛТД» 20.10.2017 року, або навіть пізніше.

Цифри оціночної вартості корпоративних прав, що визначені суб`єктом оціночної діяльності не можуть бути об`єктивними так як при визначенні зазначеної вартості суб`єктом оціночної діяльності не була врахована майнова складова внаслідок відсутності інформації щодо опису майна, яке відповідає частці боржника у загальному обсязі майна кожного з підприємств та відсутності бухгалтерських даних щодо балансової вартості такого виділеного майна.

Вважає, що державний виконавець прийнявши рішення про арешт майна та проведення оцінки корпоративних прав ТОВ «Бі енд Пі, ЛТД» в інших підприємствах, вчинив немотивовані та дискримінаційні заходи щодо управління, функціонування, утримання, користування, отримання доходів, розширення або розпорядження інвестиціями та без виплати негайної, адекватної та ефективної компенсації згідно із встановленим порядком.

На підставі викладеного просив скаргу задовольнити.

Від представника скаржника надійшла заява про необхідність вчинення судом процесуальних дій, зокрема просив відкласти розгляд справи, у зв`язку з тим, що він, як представник скаржника, не може взяти участь у судовому засіданні, яке призначено на 16.07.2019 року, внаслідок протиправних дій осіб приватного права ТОВ «Д-Трейд 2015», спрямованими на позбавлення ТОВ «Бі енд Пі, ЛТД», починаючи з 17.09.2018 року доступу до офісних приміщень за адресою: м. Київ, вул. Смоленська, 31-33, площею 4845 кв.м., в яких містяться документи і матеріали необхідні для підготовки та участі представників ТОВ «Бі енд Пі, ЛТД» у судових засіданнях.

Однак, суд вважає за можливе розглянути скаргу без участі представника скаржника, оскільки згідно ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Державний виконавець та заінтересовані особи в судове засідання не з`явились, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі, що не є перешкодою в розумінні ч. 2 ст. 450 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ст. 4 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).

При цьому, статтею 18 ЦПК України визначено, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження», визначено органи та особи, які здійснюють примусове виконання рішень, зокрема, згідно частини першої вказаної статті, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.2 та п.3 ч.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. - і за її межами. Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

При цьому, відповідно до ст. 10 Закону, заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Згідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Аналогічні положення містяться і в ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 1 ст. 14 Закону України «Про виконавче провадження», учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені, - за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176, 177 і 229 Кримінального кодексу України, статті 51-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Встановлено, що 18.09.2017 року Солом`янським районним судом м. Києва виданий виконавчий лист №760/11060/15-ц про дозвіл примусового виконання на території України Рішення Міжнародного центру врегулювання інвестиційних спорів від 25 жовтня 2012 року у справі № ARB/08/11 за позовом «Bosh International, Inc.» та Підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариство з обмеженою відповідальністю «Бі енд Пі, ЛТД» до держави Україна в частині зобов`язання Підприємства з іноземними інвестиціями у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Бі енд Пі, ЛТД».

Відповідно до вказаного виконавчого листа, зобов`язано Підприємство з іноземними інвестиціями у формі Товариства з обмеженою відповідальністю ЛТД виплатити відповідачу - державі Україна суму коштів у розмірі 150 000 доларів СІЛА, що становить 3 915 375, 00 грн. (три мільйони дев`ятсот п`ятнадцять тисяч три сімдесят п`ять гривні 00 копійок) за офіційним курсом НБУ на день розгляду клопотання.

Постановою від 19.09.2017 року головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Штойкою Л.Р. відкрито виконавче провадження № 54745428 з примусового виконання виконавчого листа від 18.09.2017 року №760/11060/15-ц.

В подальшому, постановою від 25.09.2017 року ВП №54745428 накладено арешт на корпоративні права у Вищий навчальний заклад «Київський економічний інститут менеджменту» у формі товариства з обмеженою відповідальністю, , що належить боржнику - підприємству з іноземними інвестиціями у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «Бі енд Пі, ЛТД», у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів 4307412,5 грн.

Постановою від 25.09.2017 року ВП №54745428 накладено арешт на корпоративні права у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Центр художньої гімнастики «Школа Дерюгіних», , що належить боржнику - підприємству з іноземними інвестиціями у формі товариство з обмеженою відповідальністю «Бі енд Пі, ЛТД», у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів 4307412,5 грн.

Постановою від 26.09.2017 року ВП №54745428 накладено арешт на корпоративні права у Спільному підприємстві «Ем-Ай-Сі Юкрейн», , що належить боржнику - підприємству з іноземними інвестиціями у формі товариство з обмеженою відповідальністю «Бі енд Пі, ЛТД», у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів 4307412,5 грн.

Згідно Інформаційної довідки Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та господарських формувань, встановлено, що станом на час вчинення державним виконавцем постанов про накладення арешту на майно боржника, боржник є засновником ТОВ «Центр Художньої гімнастики «Школа Дерюгіних», Вищого навчального закладу «Київський економічний інститут менеджменту» у формі ТОВ, спільного підприємства «Ем-Ай-Сі Юкрейн».

Отже, як зазначалось вище, на підставі ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» постановами від 25.06.2017 року та 26.06.2017 року було накладено арешт на корпоративні права у вищевказаних Товариствах.

Суд враховує, що інформації щодо іншого майна, відмінного від вказаного в постановах про накладення арешту на майно боржника, скаржником не надано. На виконання вимоги державного виконавця від 20.09.2017 року, скаржником лише запропоновано здійснити дії щодо наслідків розірвання договору про спільну діяльність без створення юридичної особи, провести збори кредиторів та здійснити стягнення за рахунок вказаних активів, згідно плану розпочатої санації.

Водночас посилання скаржника щодо наявності частини активів ТОВ «Бі енд Пі, ЛТД» у складі активів спільної діяльності, необхідність скликання Зборів кредиторів, початок процедури санації, труднощі у веденні господарської діяльності боржником, суд вважає необґрунтованими, оскільки вказані обставини не включені до переліку випадків, за яких не підлягають арешту та стягнення коштів/майно та не свідчать про протиправність спірних постанов про арешт майна боржника.

Отже, вимоги Закону України «Про виконавче провадження» при винесенні вказаних постанов про арешт корпоративних прав були дотримані з боку державного виконавця Штойки Л.Р.

Постановою державного виконавця від 05.10.2017 року ВП №54745428 було призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні ТОВ «ПРИВАТНА ЕКСПЕРТНА СЛУЖБА».

Згідно висновків ТОВ «ПРИВАТНА ЕКСПЕРТНА СЛУЖБА» від 17.10.2017 року вартість корпоративних прав ТОВ «Бі енд Пі, ЛТД в спільному підприємстві «ЕМ-АЙ-СІ ЮКРЕЙН» становить 485900,00 грн.; вартість корпоративних прав у Вищому навчальному закладі «Київський економічний інститут менеджменту» у формі товариства з обмеженою відповідальністю становить 365700,00 грн.; вартість корпоративних прав у ТОВ «Центр художньої гімнастики «Школа Дерюгіних» становить 216400,00 грн.

Скаржник вважає, що зазначені дії суперечать Закону України «Про виконавче провадження», а саме головний державний виконавець Штойка Л.Р. при прийнятті рішення щодо проведення оцінки майна зобов`язана була спочатку виявити майно, яке підлягає оцінці, а саме звернутись до третіх осіб із запитом щодо надання відомостей про майно, що належить боржнику, і в даному випадку, відповідає частці у статутному капіталі.

Державний виконавець не виконала вказаних вимог та здійснила оцінку майна з порушенням ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження».

Оціночна вартість корпоративних прав, що визначені суб`єктом оціночної діяльності не можуть бути об`єктивними так як при визначенні зазначеної вартості суб`єктом оціночної діяльності не була врахована майнова складова внаслідок відсутності інформації щодо опису майна, яке відповідає частці боржника у загальному обсязі майна кожного з підприємств та відсутності бухгалтерських даних щодо балансової вартості такого виділеного майна.

Вважає, що державний виконавець прийнявши рішення про арешт майна та проведення оцінки корпоративних прав ТОВ «Бі енд Пі, ЛТД» в інших підприємствах, вчинив немотивовані та дискримінаційні заходи щодо управління, функціонування, утримання, користування, отримання доходів, розширення або розпорядження інвестиціями та без виплати негайної, адекватної та ефективної компенсації згідно із встановленим порядком.

Однак, суд не погоджується з такими твердженнями скаржника з огляду на наступне.

Згідно Інформаційної довідки Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та господарських формувань, встановлено, що станом на час вчинення державним виконавцем постанов про накладення арешту на майно боржника, боржник є засновником ТОВ «Центр Художньої гімнастики «Школа Дерюгіних», Вищого навчального закладу «Київський економічний інститут менеджменту» у формі ТОВ, спільного підприємства «Ем-Ай-Сі Юкрейн».

Отже, як зазначалось вище, на підставі ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» постановами від 25.06.2017 року та 26.06.2017 року було накладено арешт на корпоративні права у вищевказаних Товариствах.

Суд враховує, що інформації щодо іншого майна, відмінного від вказаного в постановах про накладення арешту на майно боржника, скаржником не надано. На виконання вимоги державного виконавця від 20.09.2017 року, скаржником лише запропоновано здійснити дії щодо наслідків розірвання договору про спільну діяльність без створення юридичної особи, провести збори кредиторів та здійснити стягнення за рахунок вказаних активів, згідно плану розпочатої санації.

Водночас посилання скаржника щодо наявності частини активів ТОВ «Бі енд Пі, ЛТД» у складі активів спільної діяльності, необхідність скликання зборів кредиторів, початок процедури санації, труднощі у веденні господарської діяльності боржником, суд вважає необґрунтованими, оскільки вказані обставини не включені до переліку випадків, за яких не підлягають арешту та стягнення коштів/майно та не свідчать про протиправність спірних постанов про арешт майна боржника.

Отже, вимоги Закону України «Про виконавче провадження» при винесенні вказаних постанов про арешт корпоративних прав були дотримані з боку державного виконавця Штойки Л.Р.

Правомірність дій державного виконавця Штойки Л.Р. також підтверджується рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.02.2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.04.2019 року та ухвалою Верховного суду від 13.06.2019 року, яким у задоволенні позову Підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Бі енд Пі, Лтд до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в особі головного державного виконавця Солом`янського районного відділу Державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування постанов відмовлено.

Крім того, постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 09.07.2019 року касаційну скаргу ТОВ «Д-Трейд 2015» залишено без задоволення.

Касаційну скаргу Підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Бі енд Пі, ЛТД» задоволено частково.

Постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.02.2019 року у справі №910/17258/17 у частині задоволення первісного позову ТОВ «Д-Трейд 2015» про визнання недійсним договору оренди приміщень від 04.01.2015 року №040111, укладеного між Вищим навчальним закладом «Київський інститут менеджменту» у формі ТОВ та Підприємством з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальності «Бі енд Пі, ЛТД», із додатками та додатковою угодою від 29.04.2015 року до такого договору оренди скасовано.

Прийнято в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні первісного позову ТОВ «Д-Трейд 2015» про визнання недійсним договору оренди приміщень від 04.01.2015 року №040111, укладеного між Вищим навчальним закладом «Київський інститут менеджменту» у формі ТОВ та Підприємством з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальності «Бі енд Пі, ЛТД», із додатками та додатковою угодою від 29.04.2015 року до такого договору оренди.

Змінено постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.02.2019 року №910/17258/17 у частині стягнення з Підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Бі енд Пі, ЛТД» на користь ТОВ «Д-Трейд 2015» 3200,00 грн. судового збору, стягнуто з Підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Бі енд Пі, ЛТД» на користь ТОВ «Д-Трейд 2015» 1600,00 грн. судового збору за подання первісного позову.

В іншій частині постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.02.2019 року залишено без змін.

Стягнуто з ТОВ «Д-Трейд 2015» на користь Підприємства з іноземними інвестиціями у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Бі енд Пі, ЛТД» 3200,00 грн. судового збору за подання касаційної скарги.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, всі рішення, прийняті приватним виконавцем та оформлені у формі постанов, вимог та актів, направлялись скаржнику, про що також свідчать матеріали справи.

Відтак, наявними в матеріалах справи доказами не підтверджена та обставина, що дії головного державного виконавця Штойки Л.Р. щодо оцінки майна є протиправними та що остання допустила порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» та низки інших нормативно-правових актів, що призвело до порушення прав скаржника.

Що стосується визнання звітів щодо оцінки корпоративних прав ТОВ «Біенд Пі, Лтд» такими, що виконані суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Приватна експертна служба» на підставі неправомірних рішень головного державного виконавця і такими, що є неправомірними, то слід зазначити наступне.

Ч. 1 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання..

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», оцінка майна проводиться на підставі договору між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки або на підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна.

Згідно з положеннями ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право особи - сторони виконавчого провадження у разі незгоди з результатами визначення вартості чи оцінки майна оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 07.02.2014, № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» визначено, що суди мають враховувати, що суб`єкт оціночної діяльності є учасником виконавчого провадження, а не посадовою особою державної виконавчої служби і його звіт про оцінку майна є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача, а не актом державного органу. Тому вимоги заявника в частині оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування, підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.

Такі вимоги сторони виконавчого провадження розглядаються не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця про оцінку майна в процесуальному порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, оскільки є процесуальною дією державного виконавця незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець, залучений ним суб`єкт оціночної діяльності чи особа, яка рецензувала звіт про оцінку майна) здійснювала відповідні дії, так як виконавчо-процесуальні відносини виникли між сторонами виконавчого провадження та державним виконавцем і між державним виконавцем та суб`єктом оціночної діяльності.

Разом із тим, у Постанові Верховного Суду від 13.03.2018 року у справі №914/881/17 вказано, що системний аналіз ч.4 ст.3, ч.1 ст.10, ч.1 ст.11, ч.1 ст.12, ст.32, ст.33 Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» свідчить про те, що звіт по оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором.

Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності.

Отже, встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів.

За вимогами ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права і свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

При цьому, відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як визначено в ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно положень ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Аналіз ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» свідчить про те, що учасники виконавчого провадження, яким є у тому числі і заявник, мають право на оскарження оцінки майна, а не процесуальної дії державного виконавця, оскільки відповідно до цієї статті державний виконавець лише залучає оцінювача, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України № 2658-ІІІ».

Таким чином, залучивши суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна, головний державний виконавець виконавець діяв відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» та відповідно до положень цього ж Закону має визначити ціну продажу майна згідно зі складеним звітом про оцінку майна.

Жодних підстав для визнання висновків ТОВ «Приватна експертна служба» від 17.10.2017 року неправомірними в судовому засіданні не встановлено, так само як і матеріали справи не містять таких доказів.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що скарга є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 447, 448, 449, 450, 451 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги Підприємства з іноземними інвестиціями «Бі енд Пі, ЛТД» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю на дії державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві в особі головного державного виконавця Штойки Л.Р., щодо неправомірності проведення оцінки корпоративних прав ТОВ «Бі енд Пі, Лтд» в інших підприємствах, заінтересовані особи: Міністерство юстиції України, ТОВ «Д-Трейд 2015» відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя