ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року м.Суми

Справа №591/147/19

Номер провадження 22-ц/816/1252/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Хвостик С. Г.

сторони:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Держава Україна в особі Державної казначейської служби України,

розглянув у приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 14 січня 2019 року про передачу справи на розгляд до іншого суду, постановлену у складі судді Кривцової Г.В., в приміщенні Зарічного районного суду м. Суми, -

В С Т А Н О В И В :

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Зарічного районного суду м. Суми з позовом до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, третя особа: Сумське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області, в якій просить стягнути на її користь з Держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання Державною казначейською службовою України коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень, 28 946,89 грн майнової шкоди, завданої внаслідок прийняття Верховною Радою України закону, визнаного неконституційним.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 14 січня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, третя особа: Сумське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області про стягнення майнової шкоди передано на розгляд до Печерського районного суду м. Києва.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, справу направити для продовження розгляду до Зарічного районного суду м. Суми. У своїх доводах вказує на те, що саме за місцем її проживання вона отримувала від Держави кошти у неналежному розмірі, оскільки третьою особою утримувались з належних їй виплат податки на підставі норми закону, визнаної неконституційною. А тому, на її думку, судом безпідставно відмовлено їй в праві звернення з позовом на підставі ч. 6 ст. 28 ЦПК України за місцем її проживання, де і заподіяна їй шкода, і необґрунтовано прийнято ухвалу про передачу справи до іншого суду.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу та передаючи справу за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Печерського районного суду м. Києва, суд першої інстанції виходив з того, що у своєму позові позивач не зазначає, яким чином відповідачем за місцем її проживання завдано майнову шкоду, що унеможливлює застосування положення ч. 6 ст. 28 ЦПК України судом.

Колегія суддів не може погодитись із такими висновками суду, оскільки суд дійшов їх з порушенням норм процесуального права.

За загальним правилом підсудності (ч. 2 ст. 27 ЦПК України), позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Статтею 28 ЦПК України визначено випадки підсудності справи за вибором позивача (альтернативна підсудність). Зокрема, частиною 6 статті 28 ЦПК України, на яку посилається ОСОБА_1 у позовній заяві, передбачено, що позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред'являтися також за місцем заподіяння шкоди.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 в обґрунтування своїх вимог зазначає, що майнову шкоду їй завдано тим, що вона отримувала від держави за місцем її проживання щомісячне грошове утримання у неналежному (зменшеному) розмірі, яке нараховувалось та виплачувалось їй Сумським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Сумської області. А тому висновок суду першої інстанції про те, що позивачем не зазначено, яким чином їй завдана шкода за місцем її проживання, є помилковим.

Підстави та порядок передачі справи з одного суду до іншого визначено статтею 31 ЦПК України. Зокрема, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: 1) справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи з інших підстав неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи; 3) ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який розглядав справу.

Враховуючи, що позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, тобто на території, яка територіально підсудна Зарічному районному суду м. Суми та, те що спір виник з приводу завдання ОСОБА_1 майнової шкоди за місцем її проживання, а тому справа територіально підсудна Зарічному районному суду м. Суми.

Отже ухвала суду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 6; 379 ч. 1 п. 4, 381-382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 14 січня 2019 року в даній справі скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, третя особа: Сумське об'єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області про стягнення майнової шкоди направити до Зарічного районного суду м. Суми для продовження розгляду зі стадії відкриття провадження.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді: О.Ю. Кононенко

С.Г. Хвостик