УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді F Полонця С.М.,

при секретарі с/з F ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про перегляд рішення суду у звFязку з нововиявленими обставинами,

В С Т А Н О В И В :

Відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою, в якій просить скасувати заочне рішення Богунського районного суду м. Житомира від 16.02.2015 року у справі F295/20210/14-ц та ухвалити нове рішення, яким відмовити ПАТ «Укрсоцбанк» у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії F280/40-164 від 11 грудня 2006 року. Заява мотивована тим, що підставою для ухвалення вказаного рішення про задоволення позову ПАТ «Укрсоцбанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки та відсутності підстав для відмови в позові у звFязку зі спливом позовної давності, стало рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 02 грудня 2014 року. Заявник вважає, що оскільки ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15 лютого 2018 року вказане рішення третейського суду було скасоване, наявні підстави, передбачені пунктом 3 частини другої статті 423 ЦПК України для перегляду рішення за нововиявленими обставинами.

Представник позивача в судове засідання не зFявився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, надав заяву про відкладення розгляду справи у звFязку із зайнятістю в іншому судовому засіданні. Вказана заява не підлягає до задоволення, оскільки відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені ч.4 ст.279 ЦПК України.

Відповідач в судове засідання не зFявився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, в своїй заяві від 29.03.2018 року (а.с. 16 том 2) просив розгляд справи проводити без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 23.02.2015 року позов задоволено. В рахунок погашення заборгованості за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії F280/40-164 від 11 грудня 2006 року в розмірі 529459 грн. 74 коп. станом на 01.12.2014 року, звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 11 грудня 2006 року, укладеним між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2, - однокімнатну квартиру F134, загальною площею 30,33 кв.м., житловою площею 17,0 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Житомир, майдан Згоди, 3/75 та належить ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 27 квітня 2006 року, шляхом продажу вказаного предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною предмету іпотеки для його подальшої реалізації, визначеною на підставі оцінки майна, здійсненої субFєктом оціночної діяльності. Пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки судом не встановлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Вказаним рішенням встановлено, що рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 02.12.2014 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість по договору кредиту в сумі 521852,66 грн. Зазначе не рішення не виконано.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15.02.2018 року по справі F755/4963/15-ц, яка набрала законної сили 05.03.2018 року, скасовано рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 02 грудня 2014 року по справі F1636/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Згідно ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, а також скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у звFязку з нововиявленими обставинами» від 30.03.2012 року F4, нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у звFязку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Відповідно до п.7 вищезазначеної постанови, обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Відповідно до пункту 9 вищезазначеної постанови скасування судового рішення може бути визнано нововиявленою обставиною лише в тому випадку, коли суд обґрунтував ухвалене судове рішення скасованим (воно було підставою для ухвалення такого судового рішення) або виходив із нього, хоча прямо й не посилався на нього на підтвердження наявності вказаних обставин, а також якщо наслідком скасування судового рішення є інше за змістом вирішення спору. Підставою скасування судового рішення може бути лише ухвалене судом судове рішення, а не рішення третейського суду або іншого державного органу. Вирішуючи питання про скасування судового рішення із зазначених підстав, суди мають виходити з преюдиційного зв'язку судових рішень, зокрема, із того, що між рішеннями має існувати матеріально-правовий зв'язок, факти, встановлені в одній із справ, мають значення для іншої справи.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач просить скасувати заочне рішення Богунського районного суду м. Житомира від 16.02.2015 року у цій справі, якого не існує, оскільки рішення суду було ухвалено 23.02.2015 року.

Також слід зазначити, що підставою скасування судового рішення за нововиявленоими обставинами може бути лише ухвалене судом судове рішення, а не рішення третейського суду, а тому скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 02 грудня 2014 року по справі F1636/14, не є нововиявленою обставиною.

Зазначення відповідачем в своїй заяві на посилання в оскаржуваному заочному рішенні на рішення третейського суду, яке є підставою для переривання позовної давності, не відповідає дійсності, оскільки такі висновки суду не містяться в рішенні Богунського районного суду м. Житомира від 23.02.2015 року.

Крім того, обставини, на які посилається відповідач в своїй заяві, а саме скасування рішення третейського суду, не є істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення. Наявність або відсутність вищезазначеного рішення третейського суду не спростовує висновків суду про порушення зобовFязань позичальником за кредитним договором та наявність підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки.

Таким чином, наведені відповідачем в своїй заяві обставини не спростовують факти, покладені в основу судового рішення і не можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається, а тому не є істотними та нововиявленими, що є підставою для відмови у задоволенні заяви про перегляд рішення суду у звFязку з нововиявленими обставинами.

Керуючись ст.ст. 259-261, 423, 429 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд рішення суду у звFязку з нововиявленими обставинами.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом пFятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: