Справа № 626/2115/19
Провадження № 2-к/626/2/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.11.2019 року м. Красноград

Красноградський районний суд Харківської області у складі :

головуючого судді Дудченка В.О.,

за участю секретаря Зінченко Л.В.

розглянувши матеріали клопотання начальника Управління Пенсійного фонду Російської Федерації в Курській області про визнання і надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду,-

ВСТАНОВИВ:

Начальник Управління Пенсійного фонду Російської Федерації в Курській області звернулася до суду з клопотанням про визнання і надання дозволу на примусове виконання на території України рішення в.о. мирового судді судової ділянки №11 судового району Центрального округу м. Курська Шитакової М.В. від 18.01.2018 року відносно ОСОБА_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 18.01.2018 року в.о. мирового судді судової ділянки №11 судового району Центрального округу м. Курська прийнято рішення про стягнення суми незаконно отриманої пенсії в розмірі 26207 руб. 94 коп. і судових витрат в розмірі 986 руб. 23 коп. по справі №2-1/2018 за позовом Державної установи-Управління Пенсійного фонду РФ в Курській області до ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення набуло чинності 06 березня 2018 року та на території Російської Федерації не виконувалось.

Сторони про час та місце розгляду клопотання були сповіщенні належним чином, однак в судове засідання не з`явились.

В силу ч.5 ст.467 ЦПК України, вважаю можливим здійснити розгляд клопотання без участі сторін у справі, оскільки їх неявка не є перешкодою для розгляду даного клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 467 ЦПК України, розгляд клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду проводиться суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

У судовому засіданні встановлено, що 18.01.2018 року в.о. мирового судді судової ділянки №11 судового району Центрального округу м. Курська прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_1 суми незаконно отриманої пенсії в розмірі 26207 руб. 94 коп. і судових витрат в розмірі 986 руб. 23 коп. по справі №2-1/2018 за позовом Державної установи-Управління Пенсійного фонду РФ в Курській області до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманих сум пенсії.

Правовідносини, що виникли з приводу визнання та виконання в Україні рішення іноземного суду врегульовані нормами Конституції України, Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року, Протоколу до вказаної Конвенції від 28.03.1997 року, розділу 9 Цивільного процесуального кодексу України та розділу 5 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 року № 1092/5/54.

В силу ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Процедура визнання та виконання рішень іноземних судів в Україні регламентована Розділом 9 Цивільного процесуального кодексу України.

За змістом ч.1 ст. 462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відповідно до ст. 463 ЦПК України рішення іноземного суду може бути пред`явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред`явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

Згідно зі ч.1 ст. 464 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Відповідно до статті 81 Закону України «Про міжнародне приватне право», в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили. Визнання та виконання рішень, визначених у статті 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Україна та Російська Федерація є учасниками Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам» від 22.01.1993 року, яка ратифікована Україною Законом України «Про ратифікацію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах» від 10.11.1994 року № 240/94-ВР (далі - Мінська Конвенція).

Згідно зі статтею 51 Конвенції, кожна з Договірних Сторін на умовах, передбачених цією Конвенцією, визнає і виконує наступні рішення, винесені на території інших Договірних Сторін, зокрема, рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов`язань.

Відповідно до ст. 53 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, проходження процедури визнання та виконання рішення іноземного суду на території України відноситься до компетенції суду.

Згідно з ст. 54 Конвенції, клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішень, передбачених у ст. 51 Конвенції (зокрема рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов`язань, рішення судів по кримінальних справах про відшкодування збитку) розглядаються судами Договірної Сторони, на території якої повинно бути здійснене примусове виконання. Суд, що розглядає клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені цією Конвенцією, дотримані. Порядок примусового виконання визначається за законодавством Договірної Сторони, на території якої повинно бути здійснене примусове виконання.

В п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 грудня 1999 року «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражі і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» зазначено, що клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Пунктом 10 вищевказаної Постанови Верховного Суду України визначено, що під визначеним міжнародними договорами України судовим порядком розгляду клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) розуміється порядок провадження в цивільних справах, встановлений ЦПК. Тому при розгляді зазначених клопотань повинні застосовуватися відповідні інститути ЦПК, які згідно із засадами цивільного судочинства забезпечили б права стягувача та боржника, об`єктивне, правильне і своєчасне вирішення питання.

В ході судового розгляду встановлено, що рішення в.о. мирового судді судової ділянки №11 судового району Центрального округу м. Курська від 18.01.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 незаконно отриманих сум пенсії набуло чинності 06 березня 2018 року і на території Російської Федерації не виконувалось, про що свідчать довідки мирового судді судової ділянки №11 судового району Центрального округу м. Курська Шиханової А.В.

Відповідача ОСОБА_1 не було позбавлено можливості взяти участь у судовому засіданні, її належним чином повідомлено про дату, час та місце судового розгляду, заперечень проти клопотання у встановлений строк вона не надала.

Перевіривши зміст клопотання та додані до нього документи, встановивши відповідність вимогам чинного законодавства України, суд приходить до переконання, що будь-яких недоліків щодо форми та змісту клопотання судом не виявлено, підстав для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, передбачених ст.468 ЦПК України, судом не встановлено, строк пред`явлення рішення іноземного суду до примусового виконання, порядок подання відповідного клопотання дотримані, тобто відсутні підстави для відмови у наданні дозволу на примусове виконання зазначеного рішення іноземного суду, тому клопотання підлягає задоволенню.

Згідно ч. 8 ст. 467 ЦПК України, якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

Таким чином, стягувана з боржника в рублях сума підлягає перерахунку в гривню за курсом Національного Банку України на день ухвалення рішення суду.

За курсом Національного банку України станом на 07.11.2019 року 1 російський рубль дорівнює 0,3877 грн. Таким чином, суд визначає суму боргу, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 в розмірі 26207 руб. 94 коп. і судових витрат у розмірі 986 руб. 23 коп., а разом 27194 руб.17 коп. в національну валюті України: 27194,17х0,3877=10543,18 грн.

Керуючись Конституцією України, Законом України «Про міжнародне приватне право», Законом України «Про міжнародні договори України», Законом України «Про виконавче провадження», Конвенцією «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах» від 22.01.1993 року та ст.ст.258-261, 353-355, ст.ст.462-469 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання начальника Управління Пенсійного фонду Російської Федерації в Курській області про визнання і надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду - задовольнити.

Визнати на території України та надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення в.о. мирового судді судової ділянки №11 судового району Центрального округу м. Курська Шитакової М.В. від 18.01.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Державної установи-Управління Пенсійного фонду Російської Федерації в Курській області (міжрайонне) незаконно отримані суми пенсії в розмірі 26207 (двадцять шість тисяч двісті сім) руб. 94 коп. та судових витрат в розмірі 986 (дев`ятсот вісімдесят шість) руб.23 коп., а всього 27194 (двадцять сім тисяч сто дев`яносто чотири) руб.17 коп., що в перерахунку на національну валюту України за курсом НБУ станом на 07.11.2019 року складає 10543 (десять тисяч п`ятсот сорок три) грн.18 коп.

Ухвала може бути оскаржена в Харківський апеляційний суд через Красноградський районний суд Харківської області шляхом подачі в 15-ти денний строк, з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, апеляційна скарга подається протягом 15-ти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя Дудченко В.О.