Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 4-с/641/24/2019 Справа № 641/2066/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2019 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Онупко М.Ю.,

за участю секретаря - Вовк К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Московського відділу Державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Попович Н.А., щодо визнання дій неправомірними та скасування розрахунку заборгованості, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова зі скаргою на дії державного виконавця Московського відділу Державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Попович Н.А. в якій просить визнати дії старшого державного виконавця Московського відділу Державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Попович Н.А. неправомірними, визнати довідку-розрахунок від 01.02.2018 року та від 01.02.2019 року складеною старшим державним виконавцем Московського відділу Державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Попович Н.А. незаконною, визнати кошти перераховані ОСОБА_1 на банківську карту «Укрсоцбанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_2 за період з червня 2010 року по листопад 2018 року на загальну суму 96000 грн. аліментами, що були сплачені ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3

08.05.2019 року ОСОБА_1 надав до суду уточнену скаргу в якій просив поновити пропущений строк подачі скарги ОСОБА_1 щодо оскарження дій державного виконавця Московського відділу Державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Попович Н.А., визнати дії старшого державного виконавця Московського відділу Державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Попович Н.А. щодо розрахунку заборгованості по аліментам від 01.02.2019 року неправомірними, визнати довідку-розрахунок від 01.02.2018 року складеною старшим державним виконавцем Московського відділу Державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Попович Н.А. незаконною, визнати кошти перераховані ОСОБА_1 на банківську карту «Укрсоцбанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_2 за період з червня 2010 року по листопад 2018 року на загальну суму 96000 грн. аліментами, що були сплачені ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 .

Крім того, 24.07.2019 року ОСОБА_1 надав до суду заяву в якій просив в п. 3 прохальної частини скарги вважати вірним дату довідки-розрахунку 01.02.2019 року.

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що 11.06.2010 року Комінтернівським районним судом м. Харкова винесено рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму громадян для дитини відповідного віку, починаючи з 26 березня 2010 року та до досягнення дитини повноліття або змінення матеріального становища сторін. Починаючи з червня 2010 року заявник добровільно, за згодою між ним та відповідачем перераховував на особисту карту «Укрсоцбанк» № НОМЕР_1 ОСОБА_2 грошові кошти через банківські відділення як аліменти для утримання його доньки. З 14.06.2010 року по 30.11.2018 року включно він здійснював щомісячно перекази на загальну суму 96100 грн., а ОСОБА_2 приймала грошові кошти та їх не повертала.

ОСОБА_2 подала до Московського ВДВС міста Харкова ГТУЮ у Харківській області виконавчий лист по справі № 2-3087/2013 від 08.02.2013 року про примусове стягнення аліментів з заявника на її користь на утримання доньки ОСОБА_3 . В грудні 2018 року заявник довідався про те, що заборгованість по сплаті аліментів складає 141026,92 грн. згідно розрахунку від 01.12.2018 року старшого державного виконавця Московського ВДВС міста Харкова ГТУЮ у Харківській області Попович Н.А. Пізніше заявник своєю заявою від 15.01.2019 року повідомив державного виконавця про сплату аліментів на користь ОСОБА_2 шляхом перерахування на її особисту карту грошових коштів у період з 2010 по 2018 рік, та надав копії квитанцій про сплату.

01.01.2019 року заявник ОСОБА_1 отримав новий розрахунок заборгованості по аліментам, в якому зазначалось про те, що суму по квитанціям становить 94431 грн. та переплата по виконавчому листу по справі № 2-3087/2013 від 08.02.2013 року становить 10915,49 грн.

Крім того, 01.02.2019 року заявник отримав на свою адресу новий розрахунок заборгованості по аліментам, який складений старшим державним виконавцем Московського ВДВС міста Харкова ГТУЮ у Харківській області Попович Н.А. та в якому зазначено про заборгованість по аліментам в сумі 144355,59 грн. станом на 01.02.2019 року. 11.03.2019 року заявник також отримав відповідь начальника Московського ВДВС міста Харкова ГТУЮ у Харківській області в якій було зазначено з посиланням на ОСОБА_2 , про те, що заявник жодної виплати на користь дитини не здійснював.

Враховуючи вищевикладене, заявник був вимушений звернутися до суду із скаргою.

Ухвалою суду від 21.03.2019 року вищевказану скаргу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги скарги підтримали та, посилаючись на обставини викладені в скарзі, просили їх задовольнити.

Державний виконавець Московського відділу Державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Попович Н.А. в судовому засіданні проти задоволення скарги в редакції від 08.05.2019 року заперечувала.

В наданому до суду відзиві на скаргу зазначила, що 31.08.2018 року до Московського відділу Державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області надійшла заява про відкриття виконавчого провадження щодо виконання виконавчого листа № 2-308/201 виданого 08.02.2013 року Комінтернівським районним судом м. Харкова про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.03.2010 року і до повноліття дитини або змінення матеріального становища сторін. 03.09.2018 року державним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження та направлена сторонам, також державним виконавцем було вжито заходи примусового виконання за вказаним виконавчим провадженням у відповідності до приписів Закону України «Про виконавче провадження».

Також пояснила, що 22.10.2018 року до відділу надійшла заява стягувача ОСОБА_2 з проханням надання інформації стосовно ходу виконавчого провадження, та з проханням врахувати те, що ОСОБА_1 більше дев`яти років не приймає матеріальної, моральної та фізичної участі в вихованні та навчанні дитини, та не відшкодовує коштів за сплату комунальних платежів за квартиру в якій він прописаний. Крім того, 10.12.2018 року до відділу надійшла заява боржника із додатком копій квитанцій щодо переказу грошових коштів на ім`я ОСОБА_2 за період з червня 2010 року по листопад 2018 року на суму 94431 грн.

Державним виконавцем, з урахуванням наданих копій квитанцій був здійснений перерахунок заборгованості, відповідно до якого станом на 01.01.2019 року була визначена переплата по сплаті аліментів у розмірі 10915,49 грн. Проте під час проведення подальших виконавчих дій, державним виконавцем була виявлена помилка при виготовленні розрахунку не були враховані зміни у положеннях п. 1 ст. 194 СК України, а саме необхідність стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що пережували пред`явленню виконавчого листа до виконання. При розрахунку були враховані три останні роки, через виявлення цієї помилки державним виконавцем 01.02.2019 року був виготовлений новий розрахунок заборгованості. Окрім того, пояснила, що їй незрозуміло яку довідку про розрахунок від 01.02.2018 року просить заявник визнати незаконною, оскільки виконавче провадження було розпочато 03.09.2018 року та державний виконавець жодних довідок розрахунків від 01.02.2018 року не складала.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Так, згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.08.2018 року до Московського відділу Державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області надійшла заява про відкриття виконавчого провадження щодо виконання виконавчого листа № 2-3087/2010 виданого 08.02.2013 року Комінтернівським районним судом м. Харкова про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.03.2010 року і до повноліття дитини або змінення матеріального становища сторін.

З розрахунку заборгованості по аліментам від 01.12.2018 року вбачається, що заборгованість згідно виконавчого листа № 2-3087/2010 від 08.02.2013 року становить на 01.12.2018 року складає 141026,92 грн.

Крім того, з розрахунку заборгованості по аліментам від 01.02.2019 року вбачається, що заборгованість згідно виконавчого листа № 2-3087/2010 від 08.02.2013 року становить на 01.02.2019 року складає 144355,59 грн.

З листа Московського відділу Державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області № 12290/14.6-35/ від 11.03.2019 року вбачається, що 08.02.2019 року до відділу надійшла заява стягувача у якій ОСОБА_2 звертає увагу на те, що виплат на користь дитини не відбувалось. Враховуючи факт відсутності призначення платежу «аліменти» у наданих квитанціях та з огляду на заяву стягувача, державним виконавцем здійснено перерахунок заборгованості відповідно до якого заборгованість станом на 01.02.2019 року складає 144355,59 грн.

Так, згідно ч.3 ст. 71 закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем в порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Відповідно до ч. 4 ст. 195, 196 Сімейного кодексу України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. Якщо боржник у цей період та на час визначення заборгованості не працював, така заборгованість визначається виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості.

Частиною 3 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України.

Відповідно до ч. 4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику, зокрема, за заявою сторін виконавчого провадження.

Враховуючи те, що державний виконавець Московського відділу Державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Попович Н.А. при складанні розрахунку заборгованості по аліментам від 01.02.2019 року діяла у відповідності до закону та в межах наданих їй повноважень, в свою чергу боржник отримав вказаний розрахунок 21.02.2019 року та був ознайомлений з порядком його оскарження, то вимоги скарги в частині визнання дій старшого державного виконавця Московського відділу Державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Попович Н.А. щодо складення розрахунку заборгованості по аліментам від 01.02.2019 року неправомірними, визнання довідки-розрахунку від 01.02.2019 року складеною старшим державним виконавцем Московського відділу Державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Попович Н.А. незаконною, не обґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Щодо вимог заявника ОСОБА_1 про визнання коштів, що перераховані ОСОБА_1 на банківську карту «Укрсоцбанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_2 за період з червня 2010 року по листопад 2018 року на загальну суму 96000 грн. аліментами, що були сплачені ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Виходячи з наведеного, судовий контроль за виконанням судових рішень при розгляді скарг на дії державного виконавця полягає у перевірці дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, а будь-які спори сторін виконавчого провадження стосовно розміру нарахованої заборгованості по аліментам мають бути розгляднуті судом в порядку позовного провадження за зверненням таких осіб.

Отже, вимога заявника про визнання коштів аліментами та спір щодо розміру заборгованості по аліментам можуть бути заявлені на підставі ч. 3 ст. 195 СК України та ч. 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» в позовному провадженні.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що вимогискарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця про визнання коштів, що перераховані ОСОБА_1 на банківську карту «Укрсоцбанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_2 за період з червня 2010 року по листопад 2018 року на загальну суму 96000 грн. аліментами, що були сплачені ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 задоволенню не підлягають.

Згідно ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги заявника ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 260, 447-451 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Московського відділу Державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області Попович Н.А., щодо визнання дій неправомірними та скасування розрахунку заборгованості, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає чинності після закінчення терміну на апеляційне оскарження, а у випадку її оскарження після розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції.

У відповідності до п. 15.5 ч. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціювання Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Комінтернівський районний суд м. Харкова.

Суддя -М. Ю. Онупко