ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/316/18
провадження № 2/753/258/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"14" травня 2019 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:
головуючого - судді Коренюк А.М.
при секретарі Козін В.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, суд -
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Мотивуючи свої вимоги тим, що 05 жовтня 2017 року о 17 год. 10 хв. на Південному мосту в місті Києві ОСОБА_2 , 1991 року народження, керуючи автомобілем «Нісан», державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого вчинив зіткнення з автомобілем «Рено», державний номерний знак НОМЕР_2 . Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 28 листопада 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України, із накладенням адміністративного стягнення - штрафу. На час ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Нісан», державний номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Галицька» згідно договору страхування власників наземних транспортних засобів з лімітом відповідальності (страховою сумою) у розмірі 100 000 грн. 00 коп. З метою визначення дійсного розміру збитку, завданого пошкодженому транспортному засобу внаслідок ДТП, ним замовлено проведення автоторознавчого дослідження. Так, згідно Звіту № 50/10/17 від 24 жовтня 2017 року, проведеного суб»єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 , з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, вартість збитку завданого автомобілю «Рено», державний номерний знак НОМЕР_2 , визначено як вартість матеріального збитку з урахування коефіцієнту фізичного зносу, та становить 243 113 грн. 76 коп. Проте, після його як постраждалого, звернення до вказаної страхової компанії та наданих ним документів про страховий випадок, він отримав страхове відшкодування у сумі 100 000 грн. 00 коп. - відповідно до ліміту відповідальності. Відповідно, різниця між фактичними розміром збитку і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) становить 143 113 грн. 76 коп. (243 113 грн. 76 коп. - 10 000 грн. 00 коп. = 143 113 грн. 76 коп.), яку просить стягнути з відповідача, як винуватця ДТП, на підставі ст.1194 ЦК України.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 , діючий на підставі довіреності від 07 листопада 2018 року, позовні вимоги підтримав з тих же підстав та просив їх задовольнити: стягнути з відповідача як винуватця ДТП різницю між фактичним розміром збитку і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), що становить 143 113 грн. 76 коп. (243 113 грн. 76 коп. - 10 000 грн. 00 коп. = 143 113 грн. 76 коп.) та вирішити питання про розподіл судових витрат.
Відповідач в судове засідання повторно не з»явивився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення, розміщеним оголошенням на сайті суду.
Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.
За таких підстав судом відповідно до положень статті 280 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за погодженням позивача.
15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, якимзокрема Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції.
Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Вислухавши пояснення позивача, його доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.
Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України).
Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України).
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).
Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).
Судом встановлено, що 05 жовтня 2017 року о 17 год. 10 хв. на Південному мосту в місті Києві ОСОБА_2 , 1991 року народження, керуючи автомобілем «Нісан», державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого вчинив зіткнення з автомобілем «Рено», державний номерний знак НОМЕР_2 (а.с.8-9).
Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 28 листопада 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України, із накладенням адміністративного стягнення - штрафу (а.с.8-9).
Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.
На час ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Нісан», державний номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Галицька» згідно договору страхування власників наземних транспортних засобів з лімітом відповідальності (страховою сумою) у розмірі 100 000 грн. 00 коп.
З метою визначення дійсного розміру збитку, завданого пошкодженому транспортному засобу внаслідок ДТП, позивачем замовлено проведення автоторознавчого дослідження.
Так, згідно Звіту № 50/10/17 від 24 жовтня 2017 року, проведеного суб»єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, вартість збитку завданого автомобілю «Рено», державний номерний знак НОМЕР_2 , визначено як вартість матеріального збитку з урахування коефіцієнту фізичного зносу, та становить 243 113 грн. 76 коп. (а.с. 10-17, 18-42).
Проте, після звернення постраждалого (позивача) до вказаної страхової компанії та наданих ним документів про страховий випадок, позивач отримав страхове відшкодування у сумі 100 000 грн. 00 коп. - відповідно до ліміту відповідальності, що ним визнається, та покладається в основу рішення суду.
Відтак різниця між фактичними розміром збитку і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) становить 143 113 грн. 76 коп. (243 113 грн. 76 коп. - 10 000 грн. 00 коп. = 143 113 грн. 76 коп.), яка підлягає стягненню з відповідача, як винуватця ДТП, на підставі ст.1194 ЦК України.
Так, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (ст.1194 ЦК України).
Вирішуючи питання про відшкодування матеріальних збитків, завданих дорожньо-транспортною пригодою, судом взято за основу звіт № 50/10/17 від 24 жовтня 2017 року, проведений суб»єктом оціночної діяльності з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, вартість збитку завданого автомобілю «Рено», державний номерний знак НОМЕР_2 , оскільки він відповідає вимогам законодавства, що регулює професійну оціночну діяльність в Україні, а саме: Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», «Загальним засадам оцінки майна і майнових прав», затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 року № 1440, Методиці товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затверджений Мін»юстом, Фондом держмайна, реєстраційний № 1070/8395 від 24.11.2003 року (зі змінами) тощо; має всі необхідні розрахунки визначення вартості матеріального збитку та виконаний з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля, відповідно повинен бути покладений в основу рішення.
Статтею 29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Проте частиною 3 зазначеної статті визначено, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. За таких правових підстав, суд застосовує спеціальну норму, регулюючу дані правовідносини - статтю 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за наслідками вимог частини 3 статті 22 ЦК України.
Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (ст.1194 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Відповідно до ч.1, 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правові підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Автомобіль відповідно до ч.1 ст. 1187 ЦК України - є джерелом підвищеної небезпеки. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 20 січня 2016 року розглянув справу № 6 - 2808 цс 15, предметом якої був спір про відшкодування шкоди.
При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України).
За таких правових підстав та наданих доказів позов є обґрунтованим, доведеним й таким, що підлягає задоволенню, підстав для його відмови судом не встановлено.
Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення ч.1 ст. 141 ЦПК України.
Так, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір та понесені витрати на проведення оцінки пошкодженого майна, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі вищевикладеного, ст.ст. 22, 1166, 1187, ч.1 ст. 1172, 1194 ЦК України, Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Закону України «Про страхування», з урахуванням постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»керуючись ст. ст. 3, 4, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 17, 43, 49, 76, 77, 78, 79, 80 , 81 , 141 , 258 , 262, 264 , 265, 268, 273, 280, 352 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , відомості про ідентифікаційний код платника податків відсутні, на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний код платника податків - НОМЕР_3, 143 113 грн. 76 коп. - матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 1 500 грн. 00 коп. - понесених витрат на проведення оцінки пошкодженого майна, 1 431 грн. 13 коп. - судового збору, а всього - 146 044 (сто сорок шість тисяч сорок чотири) грн. 89 (вісімдесят дев»ять) коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п»ятнадцять днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судомому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до ст.355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Однак відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Згідно ч.1 ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Отже, строки оскарження судових рішень в апеляційному порядку складають 30 календарних днів - для рішень і 15 календарних днів - для ухвал, однак апеляційна скарга подається за старими правилами - через суд першої інстанції.

СУДДЯ: Коренюк А.М.