Провадження № 2/760/7727/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2019 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Козленко Г.О.,

за участю секретаря - Хліменкової А.Л.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,-

В с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до відповідача, в якому просить суд стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на своє утримання, як дружини, у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше одного прожиткового мінімуму, до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що в 2016 році мала відносини з позивачем та проживали разом без реєстрації шлюбу. Від даних відносин мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Зазначає, що ОСОБА_2 , добровільно не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дружини та спільного сина. На думку позивача, відповідач має можливість сплачувати аліменти на позивача, як на дружину, у якої проживає дитина, так як знаходиться у працездатному віці та повинен працювати. Також зазначила, що позивач не може працювати, оскільки доглядає дитину та не має джерел доходу крім соціальних виплат по догляду за дитиною.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 15.10.2019 відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

14.11.2019 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, відповідно до якого просив відмовити у повному обсязі в задоволені вищезазначеної позовної заяви. В обґрунтування відзиву зазначив, що ніколи не проживав з позивачем однією сім`єю та зазначив, що позивач та відповідач не мають прав та обов`язків подружжя, оскільки спільно не проживали та не вели спільного побуту. Вважає, що позивач не вправі вимагати від відповідача сплати будь-яких аліментів на своє утримання, оскільки, сторони не перебували у шлюбі та не проживали однією сім`єю. Крім того, відповідач наголошує на тому, що ніколи не відмовлявся від свого сина, підтримує його регулярно та готовий надавати матеріальну підтримку, що необхідна для забезпечення гідної життєдіяльності його сина. Більш того, бажає брати участь у вихованні сина та у його житті. Також зазначив, що позивач регулярно створює перешкоди, які не дозволяють відповідачу відвідувати сина, в зв`язку з чим відповідач звернувся до Органу опіки та піклування Солом`янського району з проханням встановлення графіку побачень з сином.

27.11.2019 від позивача до канцелярію суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої остання просила критично оцінити відзив на позовну заяву. В обґрунтування відповіді на відзив, позивач зазначила, що з твердженнями відповідача щодо не проживання однією сім`єю не згодна, оскільки з 2016 року по вересень 2018 проживали однією сім`єю та вели спільне господарство. Також зазначила, що відповідач має алкогольну залежність, постійно перебував у алкогольному стані та вважає, що відповідач подавав поганий приклад дитині і сторони перестали проживати однією сім`єю та вести спільне господарство. Стверджує, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання позивача, оскільки на сьогоднішній день є суб`єктом підприємницької діяльності приватним підприємцем.

Крім того, 29.11.2019 від позивача надійшло клопотання про витрати за надання правничої допомоги, відповідно до якого просила стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 3305,20 грн.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Вивчивши матеріали справи, письмові докази, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, приходить до наступного висновку.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України).

Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві серії НОМЕР_1 , актовий запис №2782.

У зареєстрованому органами РАЦС шлюбі сторони не перебували.

Обов`язок батьків утримувати свою дитину непов`язаний з тим, чи одружені вони чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), або чи розірвано їх шлюб.

Згідно з ч.4 ст.84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей та повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги. Зобов`язання з утримання дітей виникає за наявності сукупності таких умов: родинного зв`язку між батьками й дитиною (кровний зв`язок між батьками та дитиною або зв`язок між усиновлювачем і усиновленою дитиною); неповноліття дитини; навчання повнолітньої дитини; відсутність підстав для звільнення батьків від сплати аліментів; можливість батьків надавати матеріальну допомогу.

Статтею 21 ч.ч.1, 2 СК України передбачено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Згідно ч.1 ст.75 СК України зазначено, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Згідно ч.2 ст. 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.1ст.88 СК України якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною-інвалідом, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає.

Аналізуючи викладене, необхідно зазначити, що з позиції Сімейного законодавства позивач не набула статусу дружини, оскільки шлюб між сторонами не був зареєстрований в органах РАЦС, рішенням суду не встановлено проживання сторін у шлюбі, а тому в позивача відповідно не виникло права щодо утримання її відповідачем як подружжям, навіть незважаючи на те, що позивач проживає з спільною дитиною та утримує його матеріально, доказів наявності у дитини інвалідності, позивачем не надано.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав у задоволенні позовних вимог щодо стягнення аліментів на дружину.

З урахуванням відмови у позові, з позивача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок та у зв`язку з відмовою у позові, витрати за надання правничої допомоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.180, 182, 191, 199, 200 СК України, ст.ст.3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273, 430 ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в :

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя - Г.О. Козленко