Справа №463/4969/19
Провадження №6/463/121/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Станько Р.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові подання державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Данько У.В. про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

Державний виконавець Личаківського ВДВС м. Львові ГТУЮ у Львівській області звернувся до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , а саме магазин «Продукти», розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Подання мотивує тим, що на виконанні у Личаківському ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-з1112 виданого 26.01.2011р. Личаківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Християнська злагода» заборгованості в розмірі 257 351,29 грн. В результаті вжитих державним виконавцем дій встановлено, що боржник доходів не отримує, відкритими рахунками у фінансових установах не володіє. Натомість, за боржником на праві власності зареєстровано два автомобілі, які 22.05.2017р. оголошено в розшук. Сам боржник оголошений в розшук на підставі ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 01.08.2016р. Також встановлено, що боржнику на праві приватної власності належить магазин «Продукти», розташований за адресою АДРЕСА_1 , однак право власності на такий не зареєстровано. Враховуючи те, що рішення суду залишається невиконаним, просить звернути стягнення на таке майно.

В судове засідання державний виконавець не з`явилась, хоча про дату, місце та час розгляду подання повідомлена належним чином, скерувала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Подання підтримує повністю та просить таке задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши подання державного виконавця, суд приходить до висновку, що в задоволенні такого належить відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до матеріалів подання ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 28.03.2006р. (а.с.197) належить магазин «Продукти» (металевий павільйон) загальною площею 41 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до договору найму приміщення від 12.03.2014р. (а.с.198-200), укладеним між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , остання прийняла у строкове платне користування згадані вище приміщення на строк 2 роки 11 місяців.

Право власності на таке приміщення згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав (а.с.201) зареєстровано за попереднім власником Солонівським споживчим товариством. Відомості про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні.

Згідно ч. 10 ст. 440 ЦПК України, питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження, зокрема, має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб (пункт 13 частина третя статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з вимогами статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. Разом із житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику. У разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам. У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно. У разі відсутності технічної документації на майно, у зв`язку з чим його неможливо підготувати до реалізації, виготовлення такої документації здійснюється за зверненням виконавця в установленому законодавством порядку за рахунок додаткового авансування стягувача. У разі якщо стягувач протягом 10 робочих днів із дня одержання відповідного повідомлення виконавця не авансує витрати, пов`язані з підготовкою технічної документації на майно, виконавчий документ повертається стягувачу, за умови що відсутнє інше майно у боржника, на яке можливо звернути стягнення.

Під час розгляду цивільної справи № 522/6400/15-ц Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду сформулював правовий висновок про те, що звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване, є крайнім заходом виконання судового рішення і може бути застосований лише в тому випадку, коли державним виконавцем вичерпано всі можливі заходи, які передбачені законом щодо примусового виконання рішень за рахунок іншого майна боржника.

У справі яка розглядається після винесення судом заочного рішення від 12.11.2010р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Християнська Злагода» заборгованості в розмірі 257 351,29 грн., за поданням державного виконавця ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 13.02.2012р. (а.с.49) проведено заміну стягувача у виконавчому провадженні з КС «Християнська злагода» на фізичних осіб ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .

На виконання вимог цієї ухвали постановою державного виконавця від 05.04.2013р. проведено заміну сторони виконавчого провадження, однак звертаючись до суду з даним поданням державний виконавець зазначає стягувачем КС «Християнська злагода», а не фізичних осіб та не надає жодної інформації про те, на якій стадії перебуває виконання рішення суду щодо кожного з стягувачів.

Крім того, згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.138зв.), в процесі розгляду кримінальної справи № 141-2596 постановою старшого слідчого СУ ГУМВСУ у Львівській області Гелецького В.І. від 17.03.2009р. на все нерухоме майно ОСОБА_1 накладено арешт.

Аналогічний арешт на все нерухоме майно ОСОБА_1 накладено постановою начальника відділу СУ ГУМВСУ у Львівській області Желізкоком В.Р. у межах кримінальної справи № 141-3097.

Даних про те, що ці арешти скасовано матеріали подання не містять, що в сукупності, свідчить про відсутність підстав для його задоволення.

Тому, в задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 260, 440 ЦПК України, -

у х в а л и в:

В задоволенні подання державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Данько У.В. про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст.ст. 354, 355, пп. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Суддя: Леньо С. І.