Дата документу 26.11.2019 Справа № 335/8430/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року

м. Запоріжжя

Єдиний унікальний № 335/8430/19

Провадження №22-ц/807/3611/19

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кримської О.М. (суддя-доповідач),

суддів Дашковської А.В., Кочеткової І.В.,

за участю секретаря судового засідання Ващенко З.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 жовтня 2019 року про відмову у внесенні виправлень у рішення в складі судді Апаллонової Ю.В. в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В :

30 липня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 вересня 2019 року позов задоволено.

Розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , зареєстрований 26 вересня 2014 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 431. Стягнуто зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову, а саме з 30 липня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

15 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про виправлення описок у судовому рішенні, в якій зазначила наступне.

При виготовленні рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 вересня 2019 року допущені описки. Так, у тексті рішення суду вказано: «Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені спільне господарство ними не ведеться». Але у позовній заяві вона зазначила: «З 01.09.2018 року я з відповідачем проживаю окремо, спільне господарство не ведемо, спільного бюджету не маємо, шлюб існує формально».

Крім того, суд у рішенні від 19 вересня 2019 року вказав: «Як вбачається з матеріалів справи, на утриманні позивачки знаходиться малолітня дитина, відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає». Проте, в обґрунтування позовної вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини у тексті позовної заяви вона зазначила: «На час подання цієї позовної заяви між мною та відповідачем відсутня домовленість (договір) щодо сплати аліментів на утримання дитини».

Із рішення суду від 19 вересня 2019 року вбачається, що відповідач визнав позовні вимоги, обґрунтовані нею, виходячи із обставин, на які вона посилалась у тексті позовної заяви. По-перше, що саме з 01 вересня 2018 року вона з відповідачем проживає окремо, спільне господарство ними не ведеться, шлюбні відносини між ними припинені. По-друге, що на час подання позовної заяви між нею та відповідачем відсутня домовленість щодо сплати аліментів на утримання дитини, а не у зв`язку з тим, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, про що вказав суд у рішенні.

Крім того, у четвертому абзаці резолютивної частини рішення суду від 19 вересня 2019 року у зазначенні дати народження малолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , була допущена описка, а саме, помилково зазначено «народженнч» замість правильного «народження».

Враховуючи викладене, просила суд:

внести виправлення у рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 вересня 2019 року та вважати правильним абзац шостий мотивувальної частини рішення у наступній редакції: «Судом встановлено, що з 01.09.2018 року сторони проживають окремо, шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство ними не ведеться»;

внести виправлення у рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 вересня 2019 року та вважати правильним абзац десятий мотивувальної частини рішення у наступній редакції: «Як вбачається з матеріалів справи, на утриманні позивачки знаходиться малолітня дитина, між сторонами відсутня домовленість щодо сплати аліментів на утримання дитини»;

внести виправлення в абзац четвертий резолютивної частини рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 вересня 2019 року та вважати правильним у зазначені дати народження малолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 » замість помилкового зазначеного «народженнч».

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 жовтня 2019 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки в рішенні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 вересня 2019 року відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, необґрунтованість, невідповідність ухвали суду принципу верховенства права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою заяву ОСОБА_1 про виправлення описок у рішенні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 вересня 2019 року задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд розглянув її клопотання про виправлення трьох описок у рішенні суду всі разом та зробив формальний загальний висновок про відмову у задоволенні заяви без наведення в оскаржуваній ухвалі конкретних підстав для такого висновку щодо кожної з описок. Крім того, суд не врахував висновок щодо застосування відповідних норм права, викладений у постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року в справі № 302/958/15-ц.

Учасники справи до суду апеляційної інстанції не з`явились, повідомлені про місце та час розгляду справи. Причини неявки не повідомили ( а.с. 61,62).

Судова колегія, враховуючи положення ч.2 ст. 372 ЦПК України, ухвалила розглядати справу за відсутності учасників справи, які не прибули в судове засідання.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права ( ст. 375 ЦПК України ).

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви, виходив з того, що відсутні підстави для виправлення описки в рішенні суду, оскільки зазначене заявником не є опискою та не впливає на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та відхиляє аргументи, викладені в апеляційній скарзі з таких мотивів.

Порядок виправлення описок та арифметичних помилок у судовому рішенні визначено статтею 269 ЦПК України.

Так, відповідно до статті 269 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Як роз`яснено в пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливості реалізації судового рішення чи його правосудності.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що під опискою слід розуміти зроблену судом механічну (мимовільну, випадкову) граматичну помилку в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках, тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер.

Як вбачається з позиції, висловленої Верховним Судом в постанові від 14 січня 2019 року в справі № 369/8367/16-ц, описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприйняття. Суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудність.

Окрім того, у постанові від 10 жовтня 2019 року в справі № 302/958/15-ц, на яку посилається ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, Верховний Суд зазначив наступне.

Судове рішення повинно бути точним. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення або ухвалу.

Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Особливо це стосується резолютивної частини рішення. В резолютивній частині будь-яка описка має істотне значення, оскільки вона може утруднити виконання рішення.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Апеляційний суд, дослідивши вимоги ОСОБА_1 про внесення виправлень в абзац шостий та десятий мотивувальної частини Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 вересня 2019 року, приходить до висновку, що фактично позивач не погоджується з встановленими судом обставинами і просить внести зміни до змісту рішення суду, а не виправити описки.

Колегія суддів звертає увагу, що задоволення заяви про виправлення описок шляхом викладення абзацу шостого та десятого мотивувальної частини Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 вересня 2019 року в редакції, що просить позивач, фактично змінює зміст мотивувальної частини судового рішення, що є недопустимим відповідно до вимог ЦПК України.

Посилання ОСОБА_1 в позовній заяві на те, що вона проживає з відповідачем окремо з 01 вересня 2018 року не свідчить про те, що зазначена обставина досліджувалась та була встановлена судом першої інстанції.

Відсутність в судовому рішенні суду першої інстанції у цій справі дати припинення фактичних шлюбних відносин, не є опискою в розумінні ст. 269 ЦПК України, а посилання заявника, що вказана дата має істотне значення для захисту прав сторін в інших судових справах не спростовує правильного висновку суду першої інстанції.

Також зазначення судом першої інстанції в мотивувальній частині судового рішеннями, що «відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання не надає» не є опискою в розумінні ст. 269 ЦПК України.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку, що вказане ОСОБА_1 в заяві про виправлення описок не є описками та відмовив у задоволенні заяви.

Зі змісту рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 вересня 2019 року вбачається, що в резолютивній частині в даті народження малолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 «народження» зазначено «народженнч».

Враховуючи, що суд першої інстанції правильно вказав в резолютивній частині судового рішення дату народження малолітньої дитини ОСОБА_7 29.04.2012, апеляційний суд приходить до висновку, що зазначення судом «народженнч» замість «народження» не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду, оскільки вказана помилка не має істотного характеру та не ускладнює виконання рішення суду. Для виконання судового рішення істотне значення має правильне зазначення числа, місяця та року народження дитини.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують і на правильність постановленої ухвали не впливають.

Отже, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та зміст оскаржуваної ухвали не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді заяви були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. 376 ЦПК України могли б бути підставами для її скасування, тому апеляційну скаргу у відповідності до ст. 375 ЦПК України необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 жовтня 2019 року про відмову у внесенні виправлень у рішення в цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 27 листопада 2019 року.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

І.В. Кочеткова