Ухвала

Іменем України

14 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 640/15306/15-ц

провадження № 61-19296ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_2 , подану ОСОБА_3 , на ухвалу Харківського апеляційного суду від

13 вересня 2019 року в складі колегії суддів: Бурлака І. В., Бровченка І. О.,

Колтунова А. І. у справі за заявою ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що 31 серпня 2011 року між публічним акціонерним товариством «Астра Банк» (далі - ПАТ «Астра Банк») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 34005, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 149 000, 00 грн з розрахунку 15,9 % річних на строк з 31 серпня 2011 року по 31 серпня 2018 року включно. На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 31 серпня 2011 року між ПАТ «Астра Банк» та ОСОБА_2 (поручитель), ОСОБА_1 (позичальник) укладено договір поруки № 34005/П, відповідно до умов якого поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов`язань за кредитним договором № 34005 від 31 серпня 2011 року. Відповідальність поручителя настає у випадку невиконання (неналежне виконання) боржником зобов`язань за договором. Поручитель і боржник несуть перед кредитором солідарну відповідальність, а поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник.Позивач вказував, що 02 грудня 2013 року між ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором ПАТ «Астра Банк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Астра Банк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов`язаннях, а внаслідок передачі ПАТ «Астра Банк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обов`язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Зазначав, що позичальник умови кредитного договору належним чином не виконував, про що неодноразово повідомлявся, в тому числі, й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов`язань згідно з умовами кредитного договору. Проте, взяті на себе зобов`язання не виконані, у зв`язку з чим станом на 31 липня 2015 року за відповідачами наявна заборгованість в розмірі 123 858, 35 грн, з яких: тіло кредиту - 107 389, 59 грн та відсотки - 16 468, 76 грн. На підставі вищевказаного позивач просив стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 123 858, 35 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2016 року позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та з

ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» суму заборгованості у розмірі

123 858, 35 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Харківського апеляційного суду від 22 липня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Київського районного суду

м. Харкова від 09 листопада 2016 року в частині солідарного стягнення з

ОСОБА_2 заборгованості за відсотками змінено. Стягнуто солідарно з

ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» 7 271, 05 грн - заборгованості за відсотками.В іншій оскаржуваній частині рішення суду залишено без змін.Рішення в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за тілом кредиту в розмірі 107 389, 59 грн та солідарного стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» 16 468, 76 грн не переглядалося і в цій частині дію рішення Київського районного суду м. Харкова від 09 листопада

2016 року поновлено.Стягнуто з ПАТ «Дельта Банк» в дохід держави 137, 48 грн судового збору за подачу апеляційної скарги.

У серпні 2019 року ОСОБА_2 через свого представника подав заяву про ухвалення додаткового рішення та просив ухвалити додаткове рішення у справі

№ 640/15306/15-ц, яким рішення Київського районного суду м. Харкова від

09 листопада 2016 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за тілом кредиту та відсотками змінити, визнати припиненою поруку в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 12 806, 91 грн та за відсотками у розмірі 10 430,62 грн, стягнути солідарно з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» 6 038,14 грн - заборгованості за відсотками (замість 7 271,05 грн, як вказано в резолютивній частині постанови від 22 липня 2019 року) та стягнути солідарно з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за тілом кредиту у розмірі 94 585, 68 грн, розподілити судові витрати згідно з вимогами чинного законодавства.

Вказував, що згідно з наявними в матеріалах справи доказами та розрахунками, та враховуючи правову позицію суду апеляційної інстанції, порука є припиненою в частині солідарного стягнення грошових коштів за період з 31 липня 2014 року по 28 лютого 2015 року, а від так має бути припинена порука і в частині стягнення тіла кредиту, що за його розрахунками складає 12 806, 91 грн, так і за відсотками, що за його розрахунками складає 10 430, 62 грн.

Вважав, що судом апеляційної інстанції при винесенні постанови, враховуючи її мотивувальну частину, не розглянуто вимогу щодо припинення поруки за тілом кредиту до 28 лютого 2015 року, та невірно розраховано точну суму припиненої поруки за відсотками до 28 лютого 2015 року, що і є підставою для його звернення до суду із вказаною заявою.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 13 вересня 2019 року заяву

ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення за апеляційною скаргою

ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2016 року у складі судді Божко В. В. по справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості залишено без задоволення.

У жовтні 2019 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав касаційну скаргу на ухвалу Харківського апеляційного суду від 13 вересня 2019 року, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального та матеріального права, просив скасувати зазначене судове рішення та ухвалити нове рішення, яким заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задовольнити в повному обсязі.

Разом з тим, представник заявника подав до суду клопотання, в якому просив поновити строк на касаційне оскарження та вказує на те, що копію повного тексту оскаржуваної ухвали ним отримано лише 27 вересня 2019 року, на підтвердження чого надав копію конверта Харківського апеляційного суду та роздруківку із сайту відстеження поштового пересилання № 020.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення та додані до нього докази, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки наведені представником заявника обставини, свідчать про наявність поважних причин пропуску строку на оскарження, що є підставою для його поновлення.

Касаційне провадження не підлягає відкриттю з таких підстав.

У відповідності до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини п`ятої статті 394 ЦПК України у разі, якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач.

Разом із тим як зазначено у частині п`ятій статті 394 ЦПК України, якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Зі змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що касаційна скарга є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржуваного судового рішення.

Такого висновку суд дійшов з огляду на таке.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Відповідно до пункту 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня

2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Звертаючись до суду ПАТ «Дельта Банк» просило стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі

123 858, 35 грн, з яких: тіло кредиту - 107 389, 59 грн та відсотки - 16 468,76 грн.

За наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 , Харківським апеляційним судом рішення Київського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2016 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за відсотками змінено, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк»

7271, 05 грн заборгованості за відсотками, в іншій оскаржуваній частині рішення суду залишено без змін; рішення в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за тілом кредиту в розмірі 107 389, 59 грн. та солідарного стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» 16 468, 76 грн не переглядалося і в цій частині дію рішення Київського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2016 року поновлено; стягнуто з ПАТ «Дельта Банк» в дохід держави 137, 48 грн судового збору за подачу апеляційної скарги.

Змінюючи рішення суду першої інстанції та стягуючи солідарно з ОСОБА_2 на користь банку 7 271, 05 грн заборгованості за відсотками та залишаючи без змін іншу оскаржувану частину рішення суду першої інстанції, апеляційний суд правильно виходив з того, що банк скористався своїм правом на дострокове повернення кредиту та нарахованих процентів шляхом направлення засобами поштового зв`язку 17 серпня 2015 року відповідачам відповідних вимог, а до суду з позовом банк звернувся 28 серпня 2015 року, тобто у межах встановленого частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячного строку для звернення банку з вимогою до поручителя, тому відсутні правові підстави для визнання поруки припиненою у повному обсязі.

Правильним є висновки суду про те, що порука є припиненою у частині щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів, які виникли до 28 лютого 2015 року, оскільки ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду із позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором 28 серпня 2015 року.

Разом з тим, грошові зобов`язання, які виникли після вказаної дати підлягають стягненню з ОСОБА_2 , як поручителя, на користь банку, тобто, в даному випадку зміні підлягала лише сума в частині солідарного стягнення з ОСОБА_2 на користь банку заборгованості за відсотками в межах шестимісячного строку до подачі позову до суду.

Заборгованість за відсотками станом на дату внесення чергового платежу у межах строку дії поруки, а саме з 28 лютого 2015 року, становила 21 652, 52 грн, тоді, як сума заборгованості за відсотками на момент звернення до суду становила 28 923, 57 грн. Таким чином, стягненню солідарно з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» підлягає сума у розмірі 7 271,05 грн.

Таким чином, судом апеляційної інстанції правильно розглянуто всі вимоги, зокрема, і вимога щодо припинення поруки за тілом кредиту та в цій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін, у зв`язку з чим підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення не має.

Оскільки правильне застосування судом апеляційної інстанції норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів і касаційна скарга є необґрунтованою, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Виходячи з наведеного, оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, постановленим із додержанням норм процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п`ятою і шостою статті 394, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження ухвали Харківського апеляційного суду від 13 вересня 2019 року.

У відкритті касаційного провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_2 , поданою ОСОБА_3 , на ухвалу Харківського апеляційного суду від 13 вересня 2019 року, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. В. Сердюк А. І. Грушицький І. М. Фаловська

рррл