КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 758/5545/18 Головуючий у 1 інстанції - Гребенюк В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2019 р. Київський Апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду

цивільних справ :

Головуючого - Мараєвої Н.Є.,

Суддів - Заришняк Г.М., Рубан С.М.

При секретарі - Гаврюшенко К.О.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного

суду в порядку спрощеного позовного провадження

Цивільну справу за апеляційною скаргою

представника ОСОБА_1

на рішення Подільського районного суду м. Києва від 05 серпня 2019 року

в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 ,

3-особа: Служба у справах дітей Подільського району м. Києва

про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з`явилися, перевіривши

матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В с т а н о в и л а :

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 05 серпня 2019 року частково задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , 3-особа: Служба у справах дітей Подільського району м. Києва про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею.

Так, зобов`язано ОСОБА_1 усунути перешкоди ОСОБА_2 у вихованні сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також у його побаченнях та спілкуванні з ним.

Встановлено наступний графік спілкування ОСОБА_2 з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, систематичні побачення:

кожної першої та третьої суботи місяця з 09 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв., батько - ОСОБА_2 , проводить час з сином - ОСОБА_3 без присутності матері - ОСОБА_1 ;

кожної другої неділі місяця з 09 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. батько - ОСОБА_2 , проводить час з сином - ОСОБА_3 без присутності матері - ОСОБА_1 ;

щосереди з 09 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. батько - ОСОБА_2 проводить час з сином - ОСОБА_3 у присутності матері - ОСОБА_1 ;

святкові дні: Різдво, Перше травня, День Конституції, День Незалежності, День Захисника Вітчизни 14 жовтня - з 10.00 год. до 16.00 год. батько - ОСОБА_2 , проводить час з сином - ОСОБА_3 без присутності матері - ОСОБА_1 ;

щороку, для спільного святкування разом з дитиною - ОСОБА_3 власного дня народження ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) з 11 год. 00 хв. кожного ІНФОРМАЦІЯ_4 до 17 год. 00 хв.; та кожного ІНФОРМАЦІЯ_4 з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька, його батьків (баби та діда), інших місць за бажанням дитини без присутності матері - ОСОБА_1 ;

на щорічні весняні канікули визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 з батьком - ОСОБА_2 за місцем його проживання без присутності матері - ОСОБА_1 ;

спільний відпочинок ОСОБА_3 , з батьком - ОСОБА_2 , у літній період - до 14 днів за бажанням дитини;

необмежене спілкування з дитиною особисто, засобами: телефонного, поштового, електронного та іншого способу зв`язку (VіЬег, Sкуре, тощо).

У разі хвороби дитини, якщо це припадає на день зустрічі, перенести зустріч на іншу погоджену з батьком дату, враховуючи інтереси сина, його стан здоров`я та потреби у повноцінному розвитку відповідно до віку дитини;

Зобов`язати ОСОБА_2 завчасно попереджати матір дитини про неможливість зустрічі з сином відповідно до визначеного йому графіку. В решті позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 352,40 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати рішення Подільського районного суду м. Києва від 05 серпня 2019 р. та ухвалити нове рішення, яким встановити наступний графік спілкування з дитиною - ОСОБА_3 до досягнення ним шести років, а саме : кожен понеділок, середу, суботу з 09-00 год. по 19-00 год. в присутності матері;

у неділю з 09-00 год. по 19-00 год. раз на місяць на вибір батька в присутності матері без порушення графіку дитини; посилаючись на незаконність даного рішення, зокрема, що суд неповно з`ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.06.2016 р. сторонами укладено шлюб, зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис 846, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народився син - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2291 (а.с.11).

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 02.10.2018 р. шлюб між сторонами розірвано (а.с.115).

Після розірвання шлюбу малолітній ОСОБА_3 залишився проживати з матір`ю ОСОБА_1 .

Позивач мешкає окремо від сина, є зареєстрованим в с.Пухівка, Броварського району, Київської області, що підтверджується копією з його паспорта (а.с. 9).

Крім того, апелянт зазначала, що позивач нещодавно вдруге одружився і у них народилася дитина. Тому, адреса його місця проживання могла змінитися. Акт про житлово-побутові умови за місцем проживання позивача - відсутній. Також відсутній такий акт щодо умов за місцем проживання відповідачки.

Відповідно до ч.ч.7, 8 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України "Про охорону дитинства", ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (ст.153 СК України).

Згідно ст.142 Сімейного кодексу України діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою.

Згідно ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину у дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого ч.5 цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно ст.158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання.

Згідно ст.9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р. передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (МАМСНUR v. UKRАІNЕ, №10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16.07.2015 р.);

що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (НUNТ v. UKRАІNЕ, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07.12.2006 р.).

Згідно ч.1 ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Згідно ч.2 ст.159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Постановлюючи рішення суд першої інстанції, зокрема зазначав, що погоджується з доводами відповідача про особливість розвитку дитини та необхідності спеціального харчування та особливого догляду за дитиною, що узгоджується з матеріалами справи, разом з цим, бере до уваги інтереси дитини, а тому, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з визначенням судом графіку побачень, що сприятиме налагодженню контактів між батьком та дитиною, гармонійному розвитку дитини, реалізації права дитини зростати під опікою і відповідальністю обох батьків і в будь-якому випадку в атмосфері любові, моральної і матеріальної забезпеченості.

Проте, із висновками суду першої інстанції щодо встановленого оскаржуваним рішенням суду графіку спілкування з дитиною повністю погодитися не можна із таких підстав.

Так, згідно медичної документації (а.с. 29-47, 74-75, 105-112, 157-167), дитина сторін потребує періодичного стаціонарного лікування (клініка «Охматдит»), занять з психологом, постійного гігієнічного догляду. Дитині неодноразово було проведено операції, набуто статусу інваліда з дитинства.

Як зазначено у висновку органу опіки та піклування, що з метою надання до суду письмового висновку органу опіки та піклування для розв`язання спору, що виник між батьками, діючи в інтересах дитини, Комісією було заслухано сімейного лікаря ОСОБА_5 , під наглядом якого перебуває малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та з`ясовано, що через діагноз, що є на сьогодні у дитини, малолітній ОСОБА_6 потребує певного лікування, постійної реабілітації та дотримання рекомендацій лікарів, зокрема: розпорядок (режим) дня, відповідної дієти, медичних процедур. Крім того, його настрій залежить від внутрішніх процесів в організмі, погодних умов і взагалі дитина реагує на будь-які зміни навколо себе. Погано йде на контакт з новими людьми. У зв`язку з цим та враховуючи супутні захворювання, вважав, що на сьогодні, різко міняти сталий образ життя дитини та місце дислокації не можна. Зауважив про недоцільність зміни місця перебування та ночівлі дитини. Але, якщо батьком будуть виконуватися всі рекомендації лікарів та медичні процедури, які постійно здійснює матір, то встановлення йому часу для спілкування з сином не буде відображатися на стані здоров`я дитини.

Так, заперечуючи проти позову відповідачка, зокрема зазначала, що через фізичні вади дитини, син потребує індивідуального догляду та індивідуального харчування, тоді як позивач, на думку відповідача, після народження дитини самоусунувся та не допомагав купляти дорогі ліки на лікування, та такі побачення з дитиною можуть призвести до погіршення стану дитини, через нехтування позивачем особливим доглядом за дитиною.

Проте, суд першої інстанції вказаних доводів сторони відповідача повністю не врахував і належної оцінки їм не дав.

Також суд не дав належної оцінки висновку органу опіки та піклування - 3-особи у справі Служби у справах дітей Подільського району м. Києва щодо визначення позивачу часів спілкування із малолітнім сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Також не можна погодитися із висновком суду першої інстанції щодо спілкування малолітньої дитини з батьком без присутності матері, оскільки, враховуючи особливості стану здоров`я та 3-річний вік дитини, таке можливо лише із дотриманням певних умов належного догляду зі сторони батька, спеціального догляду та харчування.

Достовірних доказів на підтвердження безумовного дотримання батьком - позивачем ОСОБА_2 рекомендацій лікаря щодо належного догляду за дитиною суду не надано.

Як зазначала позивачка, у матеріалах справи відсутні докази щодо стану та умов його місця проживання, та можливості перебування там сина сторін - малолітньої дитини-інваліда, без присутності матері.

Тому, судова колегія вважає, що висновок суду про можливість перебування дитини без присутності матері протягом тривалого часу з урахуванням кількості встановлених судом побачень з батьком, є передчасним.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судова колегія вважає, що з урахуванням інтересів малолітньої дитини, вік якої на час розгляду справи судом першої інстанції становив майже 3 роки, хворобливого стану здоров`я (неодноразового проведення операцій, статусу інваліда з дитинства) і потреби у зв`язку із цим періодичного стаціонарного лікування, занять з психологом, постійного гігієнічного догляду, а також судової практики щодо якнайкращого забезпечення інтересів дитини, судова колегія вважає, що доводи апеляції є слушними, тому апеляційна скарга відповідачки підлягає частковому задоволенню, позов - частковому задоволенню, а рішення суду - зміні. Побачення батька із дитиною слід встановити - до досягнення дитиною віку 6 років - по вихідним дням, а саме : 1 та 3 суботи місяця з 10 до 19 год., 2 та 4 неділя місяця з 10 до 19 год. в присутності матері за місцем проживання дитини.

Керуючись ст.ст.268, 352, 367, 368, 374, 375, 376, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 05 серпня 2019 року - змінити. Викласти резолютивну частину рішення в наступній редакції : встановити наступний графік спілкування батька ОСОБА_2 з дитиною ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до досягнення віку 6 (шести) років - по вихідним дням, а саме : 1 та 3 суботи місяця з 10 до 19 год., 2 та 4 неділя місяця з 10 до 19 год. в присутності матері за місцем проживання дитини.

Постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст складено 27.11.2019 р.

Головуючий :

Судді :