Номер провадження: 22-ц/813/1290/19
Номер справи місцевого суду: 501/2645/17
Головуючий у першій інстанції Петрюченко М.І
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів: Драгомерецького М.М., Черевка П.М.,

при секретарі судового засідання Півнєві Д.С.,

за участю представника апелянта - Музиченка В.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 26 жовтня 2018 року про призначення судової експертизи по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» про стягнення моральної шкоди, завданої каліцтвом,-

ВСТАНОВИВ:

28 листопада 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Іллічівського міського суду Одеської області з позовною заявою до Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом та просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, стягнути з відповідача на користь ОСОБА_3 1 600 000 грн на відшкодування моральної шкоди (т. 1, а.с. 1-3).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 26 жовтня 2018 року в справі було призначено судово психологічну експертизу на вирішення якої поставити питання - чи є ситуація, що досліджується за справою, яка пов'язана з черепно-мозковою травмою, отриманою позивачем ОСОБА_3, 10.05.1985 року при виконанні трудових обов'язків в ДП «ІМТП» та її наслідки (епілепсія) психотравмуючою для позивача?; - якщо так, то з урахуванням тривалості захворювання та його наслідків, чи завдані позивачеві ОСОБА_3 страждання (моральна шкода)?; - якщо позивачеві ОСОБА_3 завдані моральні страждання (моральна шкода), який можливий розмір становить грошова компенсація за завдані страждання (моральну шкоду)? (т. 2, а.с. 20-21).

15 листопада 2018 року до Апеляційного суду Одеської області від Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» надійшла апеляційна скарга на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 26 жовтня 2018 року. В обґрунтування своє скарги апелянт зазначив, що оскаржувана ухвала була постановлена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, та просив суд скасувати вказану ухвалу, та направити цивільну справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції (т. 2, а.с. 34-36).

Ухвалою судді Апеляційного суду Одеської області Дрішлюка А.І. від 17 грудня 2018 року було вирішено відкрити апеляційне провадження в справі (т.2, а.с.46-47).

В зв'язку з ліквідацією Апеляційного суду Одеської області протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа була розподілена колегії суддів Одеського апеляційного суду в складі головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Черевка П.М., Драгомерецького М.М. (т. 2, а.с. 49).

Ухвалою від 18.01.2019 року справа була прийнята до провадження суддею Одеського апеляційного суду Дрішлюком А.І., та ухвалою Одеського апеляційного суду від 18.01.2019 року справу було призначено до розгляду (т. 2, а.с. 50-51, 54).

30.01.2019 року представником ОСОБА_3 - ОСОБА_4 був поданий відзив на апеляційну скаргу. Так, представник позивача зазначив, що дії суду щодо призначення експертизи в справі повністю відповідають порядку, встановленому процесуальним законодавством України. Крім того, представник позивача вказав на те, що доводи відповідача стосовно незаконності оскаржуваної ухвали є безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, адже суд не володіє знаннями у психології чи психіатрії та позбавлений права на встановлення обставин, які знаходяться поза межами правових питань. Тому, сторона позивача просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а ухвалу суду першої інстанції без змін (т. 2, а.с. 55-57).

В судовому засіданні представник апелянта просив задовольнити апеляційну скаргу, представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою підтримав раніше поданий відзив та просив залишити без задоволення апеляційну скаргу.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника апелянта, мотиви ухвалення оскаржуваного судового рішення, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Згідно з ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції з метою всебічності дослідження обставин справи, та доказів, на які посилаються сторони в справі, вирішив призначити судову психологічну експертизу, на вирішення якої поставити відповідний перелік питань.

Апеляційний суд частково погоджується з висновками суду першої інстанції, однак, зважаючи на положення діючого цивільного процесуального законодавства щодо призначення експертизи вважає за необхідне зазначити таке.

Порядок та підстави призначення судової експертизи регулюються параграфом 6 глави 5 ЦПК України. Так, суд призначає експертизу на наявності умов, визначених ч. 1 ст. 103 ЦПК України. При цьому, ч. 5 вказаної статті надає право учасникам справи запропонувати суду питання, роз'яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов'язаний мотивувати таке відхилення або зміну. Відповідно до ч. 6 вказаної статті питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Пленум Верховного суду України в своїй постанові № 5 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», а саме п. 17 роз'яснив, що при вирішенні питання про призначення експертизи суди повинні керуватися статтями 143-150 ЦПК (в попередній редакції), Законом України від 25 лютого 1994 року N 4038-XII "Про судову експертизу", Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 року N 53/5, разом з Науково-методичними рекомендаціями з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень. Відтак, при ухваленні рішення щодо призначення судової експертизи в справі суд, з метою правильного та оперативного виконання судового рішення, повинен керуватися положеннями діючого, на момент вчинення відповідної процесуальної дії, законодавства, з обов'язковим врахуванням додаткових інструкцій, роз'яснень, правил, які регулюють відповідне питання.

Відповідно до розділу VI Науково-методичних рекомендацій психологічна експертиза встановлює ті особливості психічної діяльності та такі їх прояви в поведінці особи, які мають юридичне значення та викликають певні правові наслідки. При цьому, основним завданням психологічної експертизи є визначення у підекспертної особи: індивідуально-психологічних особливостей, рис характеру, провідних якостей особистості; мотивотвірних чинників психічного життя і поведінки; емоційних реакцій та станів; закономірностей перебігу психічних процесів, рівня їхнього розвитку та індивідуальних її властивостей. Пунктом 6.6. визначений орієнтовний перелік питань, який може бути поставлений на вирішення перед експертом. При цьому, з буквального тлумачення п. 6.6. вбачається, що перелік питань не є вичерпним, та суд може поставити на вирішення експерта також інші питання. Однак, апеляційний суд звертає увагу на те, що питання, яке повинно бути вирішено експертом, має бути належним чином сформульовано та відповідати критеріям однозначного тлумачення, чіткості, конкретності тощо. При цьому експерт повинен мати можливість надати чітку та вичерпну відповідь на поставлене питання, що відобразити у висновку, який в подальшому може бути використаний судом для вирішення справи по суті. Одночасно, необхідно зазначити, що однією з основних засад судочинства є оперативність вирішення справи судом. А тому, суд, з метою оперативного та правильного вирішення справи по суті, повинен застосовувати всі можливі ефективні, передбачені законодавством, для цього способи, в тому числі, максимально точно та конкретно застосовувати законодавчі положення задля уникнення неоднозначного тлумачення судового рішення та забезпечення своєчасного його виконання.

За обставинами даної справи суд першої інстанції ухвалюючи рішення про призначення судової експертизи, поставив на вирішення експерта питання: - чи є ситуація, що досліджується за справою, яка пов'язана з черепно-мозковою травмою, отриманою позивачем ОСОБА_3, 10.05.1985 року при виконанні трудових обов'язків в ДП «ІМТП» та її наслідки (епілепсія) психотравмуючою для позивача?; - якщо так, то з урахуванням тривалості захворювання та його наслідків, чи завдані позивачеві ОСОБА_3 страждання (моральна шкода)?; - якщо позивачеві ОСОБА_3 завдані моральні страждання (моральна шкода), який можливий розмір становить грошова компенсація за завдані страждання (моральну шкоду)?.

Так, враховуючи вище наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції, затвердивши своєю ухвалою перелік питань для вирішення експерту, належним чином не визначився з їх змістом та не узгодив їх відповідно до Науково-методичних рекомендацій, що, в свою чергу, позбавляє експерта об'єктивної можливості надати чітку та вичерпну відповідь на поставлені питання. Отже відповідні доводи апеляційної скарги підлягають задоволенню.

Щодо інших доводів апелянта, колегія суддів звертає увагу на те, що за діючим цивільним процесуальним законодавством, з метою правильного встановлення та перевірки обставин, які мають значення для справи, суд наділений повноваженнями за заявою сторони призначати в справі експертизу. А тому, враховуючи те, що правильне по суті судове рішення не може бути скасовано з одних лише формальних міркувань, апеляційний суд відхиляє інші доводи апелянта.

Таким чином, враховуючи вище наведене, оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження, апеляційний суд на підставі ст. 379 ЦПК України частково задовольняє апеляційну скаргу, оскаржувану ухвалу скасовує та направляє справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» - задовольнити частково.

Ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 26 жовтня 2018 року про призначення судової експертизи - скасувати. Питання про призначення експертизи передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційного скарги до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький

П.М. Черевко

Повний текст постанови виготовлено 25 лютого 2019 року.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

13.02.2019 року м. Одеса