Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2524/18
Провадження № 2/553/262/2019
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Ленінський районний суд міста Полтави у складі:
головуючого судді: Тимчука Р.І,
при секретарі: Лунич Ю.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання втратившим права користування жилим приміщенням, -
У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з цивільним позовом до ОСОБА_2 про визнання втратившим права користування жилим приміщенням. Посилалася на те, що вона є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за вказаною адресою, але не проживає. Просила суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Від позивача та її представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, позов підтримують в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують.
Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду через оголошення на сайті «Судова влада», в судове засідання не з'явився, не повідомивши суду про причини неявки.
14.05.2019 року судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду даної цивільної справи.
Суд, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.12.2004 року (а.с.12) є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 , знаходиться на реєстраційному обліку (а.с.14), але фактично не проживає. Даний факт підтверджується Актом №1 від 02.11.2018 року (а.с.15) .
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Норми ст. ст. 386, 391 ЦК України передбачають умови та порядок захисту права власності.
Відповідно до ст. ст. 386, 391 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Як встановлено дослідженими судом доказами, відповідач ОСОБА_2 не проживає в будинку АДРЕСА_1 , наявність реєстрації відповідача в домоволодінні, власницею якого є позивач, порушує її право на вільне володіння та користування приватною власністю.
З цих підстав порушене право підлягає захисту.
Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд виходить з того, що порушення прав позивача не пов'язане з позбавленням власності, тому вважає за можливе визначити спосіб захисту порушеного права шляхом визнання відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням.
Тому позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
При вирішенні справи суд також виходить з того, що рішення суду, яке набрало законної сили, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття особи з реєстрації за такою адресою.
На підставі викладеного, керуючись 386, 391 ЦК України, 11, 12, 19, 81, 89, 263-268 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання втратившим права користування жилим приміщенням- задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Ленінського районного суду м. Полтави