Справа F 504/2312/18
Провадження F 2/504/1086/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2019 року смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді - Барвенка В.К.,

секретаря F Мельникової В.М., -

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду F 4, смт. Доброслав, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, яким просив розірвати шлюб, зареєстрований 20.04.2007 року Вигодянською сільською радою Біляївського району Одеської області, актовий запис про шлюб F 4 від 20.04.2007 року.

Від шлюбу є неповнолітні діти F син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серія 1-БК F 104734, видане 02.10.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис F 2624), та донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серія 1-БК F 182845, видане 25.06.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис F 1950), що унеможливлює розірвання шлюбу через органи реєстрації актів цивільного стану.

Спільне життя з відповідачем виявилось невдалим, через відсутність взаємної любові та порозуміння. Вони втратили одне до одного почуття кохання та поваги, мають несумісні характери. Вони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільне господарство, проживають окремо, тому надання строку для примирення є недоцільним, оскільки подальші сімейні відносини неможливі.

Позивач вважає, що шлюб має лише формальний характер, тому прохає суд задовольнити його позов та розірвати між ними шлюб.

У підготовче судове засідання позивач зFявився, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позові.

Відповідач у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечувала.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем не має спору щодо місця проживання неповнолітніх дітей разом з матірFю.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи те, що відповідач на стадії підготовчого провадження визнала позовні вимоги, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в звFязку з чим є підстави для ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення по справі.

Розглянувши доводи та пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний звFязок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного:

Згідно з ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предFявлений одним із подружжя.

Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і зберігання шлюбу суперечили б інтересам одного із них, що має істотне значення.

Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, не ведуть спільне господарство.

Сумісне життя суперечить інтересам подружжя.

Надання строку для примирення суд вважає недоцільним.

При цьому суд приймає також до уваги, що спору відносно майна між сторонами не має.

Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги про розірвання шлюбу ґрунтуються на вищевказаних положеннях діючого законодавства, тому підлягають задоволенню.

Судові витрати позивач просив покласти на нього.

Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

На підставі наведеного, керуючись ст. 105 ч. 3, ст. 109 ч. 3, ст. 110 ч. 1, ст. 112 ч. 2, ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4-13, 76-89, 142, 258-273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 F задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 20.04.2007 року Вигодянською сільською радою Біляївського району Одеської області, актовий запис про шлюб F 4 від 20.04.2007 року.

Рішення після набрання ним законної сили направити до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Лиманського районного управління юстиції в Одеській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 цього Кодексу, рішення суду, що набрало законної сили, є обовFязковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовFязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом пFятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Учасники справи можуть ознайомитись з судовим рішенням на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень. Веб-адреса сторінки: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя В.К. Барвенко