Постанова

Іменем України

18 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 341/1358/16-ц

провадження № 61-34855св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Кузнєцова В. О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Комарівська сільська рада Галицького району, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - адвокатом Бандурою Володимиром Олексійовичем, на рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 01 серпня 2017 року у складі колегії суддів: Василишин Л. В., Ясеновенко Л. В., Максюти І. О.,

ВСТАНОВИВ:

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комарівської сільської ради Галицького району, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання незаконними та скасування рішень сільської ради та зобов`язання вчинити дії.

Позов мотивований тим, що 29 липня 2011 року за договором купівлі-продажу № 871 він придбав у товариства з обмеженою відповідальністю «МІГС» (далі - ТОВ «МІГС») нежитлове приміщення зерноскладу площею 605,7 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та нежитлове приміщення площею 161,8 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

У пунктах 1.1 вищевказаних договорів зазначено, що придбані позивачем нежитлові приміщення знаходяться на земельній ділянці площею 0,2766 га із визначеним кадастровим номером :01:001:0197).

Крім того, на підставі договору дарування від 23 січня 2015 року (дарувальник - ОСОБА_4 ) позивач набув права власності на нежитлове приміщення, піднавіс на сільськогосподарську технікою під літерою А, площею 376 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно пункту 3 цього договору нежитлове приміщення знаходиться на земельній ділянці площею 0,0700 га з визначеним кадастровим номером :01:001:0242).

Проте, вже після набуття позивачем права власності на нежитлові приміщення, 05 березня 2012 року Комарівська сільська рада прийняла рішення припинити право користування земельними ділянками ТОВ «МІГС», площею 10,45 га і повернути їх до земель запасу сільської ради, а рішеннями Комарівської сільської ради № 26-2/2015 та № 27-2/2015 від 28 грудня 2015 року було надано дозвіл ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з передачею в оренду для обслуговування нежитлових приміщень з цієї ділянки.

Позивач вважає, що внаслідок виділення сільською радою ОСОБА_2 . вказаних земельних ділянок, йому надано у користування земельні ділянки з меншою площею, ніж перебували у попереднього користувача, для обслуговування нежитлових приміщень, оскільки рішенням Комарівської сільської ради від 22 лютого 2016 року №7-3/2016 йому надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з передачею в оренду: для обслуговування нежитлового приміщення зерноскладу орієнтовною площею 0,13 га в АДРЕСА_1 , а також для обслуговування нежитлового приміщення орієнтовною площею 0,0435 га в АДРЕСА_2 , а разом - 0,1735 га.

Посилаючись на те, що неправомірними рішеннями Комарівської сільської ради порушено його права на отримання земельної ділянки для обслуговування належного йому нерухомого майна, ОСОБА_1 просив суд: визнати незаконним та скасувати рішення Комарівської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області № 3-9/2012 від 05 березня 2012 року «Про припинення права користування земельними ділянками ТОВ «МІГС» на території сільської ради»; визнати незаконним та скасувати рішення Комарівської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області № 26-2/2015 від 28 грудня 2015 року «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з передачею в оренду» ОСОБА_2 : для обслуговування нежитлового приміщення площею 0,2444 га за адресою: АДРЕСА_2 ; для обслуговування автоваги орієнтовною площею 0,0063 га; для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,2869 га за адресою: АДРЕСА_2 ; визнати незаконним та скасувати рішення Комарівської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області № 27-2/2015 від 28 грудня 2015 року «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду» ОСОБА_3 для обслуговування нежитлового приміщення (сушарки) орієнтовною площею 0,1308 га за адресою: АДРЕСА_2. ; зобов`язати Комарівську сільську раду надати в користування ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з передачею в оренду для обслуговування нежитлового приміщення зерноскладу 1д та нежитлового приміщення площею 0,2766 га за адресою: АДРЕСА_2 та обслуговування нежитлового приміщення під навіс на сільськогосподарську техніку під літерою А за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,0700 га.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Галицького районного суду від 03 березня 2017 року позов задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано рішення Комарівської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області № 3-9/2012 від 05 березня 2012 року «Про припинення права користування земельних ділянок ТОВ «МІГС» на території сільської ради» в частині припинення права користування земельною ділянкою площею 0,2766 га, кадастровий номер :01:001:0197. Визнано незаконним та скасовано рішення Комарівської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області № 26-2/2015 від 28 грудня 2015 року «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду - в частині надання дозволу ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з передачею в оренду для обслуговування нежитлового приміщення площею 0,2444 га. за адресою: АДРЕСА_2 . В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, виходив з того, що рішеннями Комарівської сільської ради № 3-9/2012 від 05 березня 2012 року та №26-2/2015 від 28 грудня 2015 року припинено право користування ПП «МІГС» земельною ділянкою та надано дозвіл відповідачу ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою щодо відведення частини земельної ділянки, чим порушено права позивача, як користувача цієї земельної ділянки.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 01 серпня 2017 року апеляційні скарги Комарівської сільської ради Галицького району та ОСОБА_2 задоволено, рішення Галицького районного суду від 03 березня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову суд апеляційної інстанції виходив з того, що спірна земельна ділянка площею 0,2766 га на час розгляду спору не мала присвоєного кадастрового номеру та не була окремим об`єктом права власності.З часу придбання приміщень позивач не звертався до органу місцевого самоврядування щодо оформлення права користування ділянкою у встановленому порядку, і тільки у січні 2016 року ОСОБА_1 подав заяву про надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою для обслуговування викуплених приміщень на ділянці площею 0,2766га. Рішенням Комарівської сільської ради від 22 лютого 2016 року №7-3/2016 йому надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок з передачею в оренду: для обслуговування нежитлового приміщення зерноскладу орієнтовною площею 0,13 га в АДРЕСА_1 ; для обслуговування нежитлового приміщення орієнтовною площею 0,0435 га. в АДРЕСА_2 , з яким ОСОБА_1 погодився та його не оскаржував.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

У жовтні 2017 року адвокат ОСОБА_1 - Бандура В. О. подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд зазначив, але не прийняв до уваги, що за даними відділу Держгеокадастру у Галицькому районі від 15 грудня 2016 року № 29-28-0.3-1690/2-16 підтверджено факт того, що ТОВ «МІГС» було присвоєно кадастровий номер :01:001:0197 відповідно до книги присвоєння кадастрових номерів на підставі чинного Тимчасового порядку присвоєння кадастрового номера земельній ділянці, затвердженого ПКМУ № 749 від 18 серпня 2010 року. При цьому, безпідставними є зауваження відповідачів про те, що в державному кадастрі України відсутні відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0197, оскільки закон України «Про державний земельний кадастр» вступив в силу лише з 01 січня 2012 року, а тому станом на момент укладання договорів купівлі-продажу земельних ділянок в 2011 році Єдиної інформаційної системи Державного земельного кадастру не існувало. Таким чином, земельні ділянки, на яких розташовані нежитлові приміщення позивача, перебували у користуванні продавця та дарувальника, проте у березні 2012 року Комарівська сільська рада без відома та згоди нового власника прийняла рішення припинити право користування земельними ділянками ТОВ «МІГС», площею 10,45 га і повернути їх до земель запасу сільської ради, а не надати в користування власнику нерухомого майна в тих самих межах.

Короткий зміст заперечень на касаційну скаргу та узагальнення їх доводів

У листопаді 2017 року представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5 подав заперечення на касаційну скаргу, у яких просив касаційну скаргу відхилити, а рішення апеляційного суду залишити без змін, посилаючись на те, що присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці у формі довідки не передбачено Постановою Кабінету Міністрів України № 749 від 18 серпня 2010 року «Про затвердження Тимчасового порядку присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці», який діяв на час укладення договорів купівлі-продажу від 29 липня 2011 року. В матеріалах справи відсутні докази того, що передана в оренду ОСОБА_2 земельна ділянка площею 0,2444 га., кадастровий номер :01:001:0264, включає в себе земельну ділянку, на яку претендує позивач, чим порушує права ОСОБА_1 .

Також у листопаді 2017 року до касаційного суду подав заперечення представник Комарівської сільської ради Галицького району - сільський голова Бойко О. Й., який просив касаційну скаргу відхилити, а рішення апеляційного суду залишити без змін, посилаючись на те, що оскільки відсутні дані про земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0197 у Державному земельному кадастрі, то вказана земельна ділянка не набула ознак об`єкта права власності у відповідності до статей 79 та 79-1 ЗК України.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано справу № 341/1358/16-ц з Галицького районного суду Івано-Франківської області.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У червні 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суд установив, що 29 липня 2011 року ОСОБА_1 згідно договору купівлі-продажу № 871 придбав у ТОВ «МІГС» нежитлове приміщення зерноскладу, цегляне, загальною площею 605,7 кв. м, в плані під літерою А, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та знаходиться на земельній ділянці розміром 0,2766 га, кадастровий номер - :01:001:0197.

29 липня 2011 року за договором купівлі-продажу № 874 ОСОБА_1 також придбав у ТОВ «МІГС» нежитлове приміщення, цегляне, загальною площею 161,8 кв. м, в плані під літерою А , розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , та знаходиться на земельній ділянці розміром 0,2766 га, кадастровий номер - :01:001:0197.

22 лютого 2012 року Галицька районна державна адміністрація розглянула клопотання ТОВ «МІГС» про припинення права користування земельними ділянками загальною площею 7,35 га на території Комарівської сільської ради за межами населеного пункту села Комарів, враховуючи неможливість вищевказаного господарства використовувати її за цільовим призначенням. За наслідками розгляду клопотання прийнято розпорядження № 96, яким припинено право користування земельними ділянками ТОВ «МІГС» площею 7,35 га, в тому числі під господарськими дворами - 7,35 га і повернуто їх до земель запасу Комарівської сільської ради.

05 березня 2012 року Комарівською сільською радою розглянуто клопотання ТОВ «МІГС» про припинення користування земельними ділянками загальною площею 10,45 га на території Комарівської сільської ради в межах населеного пункту села Комарів, враховуючи неможливість використовувати землю за цільовим призначенням. Рішенням сільської ради № 3-9/2012 припинено право користування земельними ділянками ТОВ «МІГС» площею 10,45 га і повернуто їх до земель запасу сільської ради.

23 січня 2015 року за договором дарування ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_4 у дарунок нежитлове приміщення, піднавіс на сільськогосподарську техніку під літерою А, загальною площею 376 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Подароване нежитлове приміщення, знаходиться на приватизованій земельній ділянці розміром 0,0700 га, кадастровий номер - :01:001:0242.

Листом від 09 жовтня 2015 року № 101/02.2-17 відділ Держгеокадастру у Галицькому районі повідомив, що в державному земельному кадастрі містяться відомості про дві сформовані земельні ділянки на землях запасу сільради, за рахунок колишнього господарського двору КСП «МІГС», а саме: земельна ділянка площею 0,07 га під кадастровим номером - :01:001:0242 - ОСОБА_4 та земельна ділянка площею 0,0419 га, що перебуває в оренді ОСОБА_6 . На решті території колишнього господарського двору власниками майнових об`єктів не проводились землевпорядні роботи, на підставі яких було б здійснено формування конкретних земельних ділянок та внесення відповідної інформації до бази даних державного земельного кадастру. Також сільраді запропоновано спільно з представниками пайовиків ТОВ «МІГС» провести розподіл двору відповідно до положень статті 30 ЗК України, врахувавши проектні пропозиції архітектури по забудові даної території згідно з Генпланом села Комарів.

11 січня 2016 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Комарівської сільської ради про надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою для обслуговування приміщень в АДРЕСА_2. загальною площею 0,2766 га.

28 січня 2016 року за підсумком вирішення земельного спору комісією, створеною сільською радою, складено акт, згідно якого встановлено, що ОСОБА_1 придбав у 2011 році у СГ ТОВ «МІГС» в АДРЕСА_1 склад площею 605,7 кв. м та нежитлове приміщення площею 186,3 кв. м по АДРЕСА_2 , які знаходяться у різних сторонах господарського двору та не межують між собою. Документи на земельні ділянки відсутні. У договорах купівлі-продажу нежитлових приміщень вказаний кадастровий номер - :01:001:0197. Однак, за даними Держгеокадастру в Галицькому районі - така земельна ділянка не зареєстрована. У ОСОБА_2 теж відсутні документи на земельні ділянки. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не подавали до сільської ради заяви на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок під придбаними складами, нежитловими приміщеннями та під навісами для їх обслуговування. З наведених підстав комісія рекомендувала ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернутись в ліцензовану організацію для виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та встановлення меж.

Рішенням Комарівської сільської ради від 22 лютого 2016 року №7-3/2016 ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок з передачею в оренду: для обслуговування нежитлового приміщення зерноскладу орієнтовною площею 0,13 га в АДРЕСА_1 ; для обслуговування нежитлового приміщення орієнтовною площею 0,0435 га в АДРЕСА_2 .

Дане рішення ОСОБА_1 не оскаржувалося.

28 грудня 2015 року рішенням Комарівської сільської ради № 26-2/2015 надано дозвіл ОСОБА_3 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з передачею в оренду: для обслуговування нежитлового приміщення (складські приміщення з навісами) орієнтовною площею 0,2444 га в АДРЕСА_2 ; для обслуговування автоваги орієнтовною площею 0,0063 га; для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,2869 га в АДРЕСА_2 .

28 грудня 2015 року рішенням Комарівської сільської ради №27-2/2015 надано дозвіл ОСОБА_3 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з передачею в оренду для обслуговування нежитлового приміщення (сушарки) орієнтовною площею 0,1308 га в АДРЕСА_2 .

Мотивувальна частина

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Відповідно до статті 120 ЗК України редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на ці об`єкти.

Укладення договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що пов`язане з переходом права на частину земельної ділянки, здійснюється після виділення цієї частини в окрему земельну ділянку та присвоєння їй окремого кадастрового номера.

Таким чином, для переходу права користування земельною ділянкою до нового власника об`єкта нерухомості необхідними умовами є: наявність права користування у колишнього власника об`єкта нерухомості та присвоєння земельній ділянці, яка перебуває у користуванні, окремого кадастрового номера.

Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_1 зазначив, що згідно з договорами купівлі-продажу, придбані ним об`єкти нерухомості розташовані на земельній ділянці розміром 0,2766 га з кадастровим номером - :01:001:0197.

Разом з тим, судом апеляційної інстанції установлено, що згідно листа Комарівської сільської ради від 19 квітня 2016 року № 85/06-06 власник комплексу будівель, що знаходяться по АДРЕСА_2 було ТОВ «МІГС», але документів на користування, володіння та оренду ТОВ «МІГС» не мало, оскільки земля перейшла від спілки селян «Луква».

Згідно довідки Комарівської сільської ради від 25 серпня 2016 року № 544, ОСОБА_3 не є межівником по землі з ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 .

Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 07 лютого 2017 року проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 , розташованої на території Комарівської сільської ради по вул . Ворони для обслуговування нежитлових приміщень у місцевому фонді документації із землеустрою відсутні. Витяг з Державного земельного кадастру про зареєстровану земельну ділянку площею 0,2766 га, кадастровий номер - :01:001:0197, неможливо дати через відсутність електронної бази на дану ділянку.

За даними листа Відділу Держгеокадастру у Галицькому районі від 15 грудня 2016 року №29-28-0.3-1690/2-16, відповідно до книги присвоєння кадастрових номерів номер :01:001:0197 присвоєно ТОВ «МІГС» у формі довідки з метою оформлення правоустановчих документів на будівлі та подальшого виготовлення документів на земельну ділянку. Правоустановчі документи на земельну ділянку не були виготовлені та дані незанесені до державного земельного кадастру, що унеможливлює надання будь-якої інформації про дану земельну ділянку.

Управління Держкомзему у Галицькому районі керувалось Постановою Кабінету Міністрів України № 749 від 18 серпня 2010 року «Про затвердження Тимчасового порядку присвоєння кадастрового номера земельній ділянці».

Згідно пунктів 10.11, 12 наведеного Порядку, визначення та присвоєння кадастрового номера земельній ділянці здійснюють територіальні органи Держкомзему. Для визначення кадастрового номера земельної ділянки розробник документації із землеустрою подає до територіального органу Держкомзему за місцезнаходженням земельної ділянки: заяву про визначення кадастрового номера земельної ділянки; документацію із землеустрою, зокрема документи, зазначені в підпунктах 4 і 5 пункту 9 цього Тимчасового порядку; файл обміну даними про результати робіт із землеустрою в електронному вигляді (далі - обмінний файл). Забороняється вимагати подання документів та відомостей, не передбачених цим пунктом. Посадова особа територіального органу Держкомзему присвоює зазначеній заяві та документації із землеустрою обліковий номер.

Територіальний орган Держкомзему перевіряє протягом трьох робочих днів відповідність меж земельної ділянки даним чергового кадастрового плану та:

1) у разі відповідності меж земельної ділянки даним чергового кадастрового плану: визначає кадастровий номер земельної ділянки з дотриманням вимог пунктів 8 і 9 цього Тимчасового порядку та вносить до обмінного файла відомості про кадастровий номер земельної ділянки;

робить на титульному аркуші документації із землеустрою, плані меж або кадастровому плані земельної ділянки, відомостях про обробку теодолітного ходу та визначення координат поворотних точок меж земельної ділянки позначку, в якій зазначаються кадастровий номер, дата його визначення, прізвище та ініціали посадової особи, що зробила цю позначку, і ставиться її підпис. Виправлення у такій позначці не допускаються. Визначений та зазначений на даних документах кадастровий номер земельної ділянки не вважається присвоєним;

подає до державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» (далі - Центр кадастру) документацію із землеустрою та обмінний файл згідно з актом приймання-передачі;

2) у разі невідповідності меж земельної ділянки даним чергового кадастрового плану повертає розробникові документації із землеустрою таку документацію та обмінний файл для доопрацювання протягом п`яти робочих днів з урахуванням зауважень, зазначених у протоколі проведення перевірки та викопіюванні з чергового кадастрового плану, і проведення повторної перевірки.

Форма протоколу проведення перевірки та порядок його складення затверджуються Держкомземом.

В матеріалах справи відсутні докази щодо надання дозволу позивачу на оформлення технічної документації із землеустрою на спірну земельну ділянку та подання такої на затвердження.

Копія кадастрового плану, копія титульної сторінки технічної документації із землеустрою ТОВ « МІГС» та посилання представника позивача на покази свідків, як на обґрунтування позовних вимог, не можуть бути належними доказами в цій частині.

Таким чином, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що спірна земельна ділянка, площею 0,2766 га, на час розгляду спору не мала присвоєного кадастрового номеру та не була окремим об`єктом права власності, а з часу придбання приміщень позивач не звертався до органу місцевого самоврядування щодо оформлення права користування ділянкою у встановленому порядку.

При цьому, тільки у січні 2016 року ОСОБА_1 подав заяву про надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою для обслуговування викуплених приміщень на ділянці площею 0,2766 га, і рішенням Комарівської сільської ради від 22 лютого 2016 року № 7-3/2016 йому надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок з передачею в оренду: для обслуговування нежитлового приміщення зерноскладу орієнтовною площею 0,13 га в АДРЕСА_1 ; для обслуговування нежитлового приміщення орієнтовною площею 0,0435 га в АДРЕСА_2 .

З огляду на вказане вище у сукупності, колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Доводи, наведені на обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування рішення апеляційного суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та зводяться до переоцінки встановлених судом обставин, що в силу вимог статті 400 ЦПК України виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції. Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді апеляційної інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Судове рішення апеляційного суду відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення апеляційного суду - без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - адвокатом Бандурою Володимиром Олексійовичем, залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 01 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:В. С. Жданова
В. М. Ігнатенко
В. О. Кузнєцов