Дата документу 26.11.2019 Справа № 333/940/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/940/19 Головуючий у 1 інстанції: Круглікова А.В.
Провадження № 22-ц/807/3428/19 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Дашковської А.В.,

секретар: Ващенко З.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Запорізької міської ради до ОСОБА_1 про внесення змін до договору оренди земельної ділянки,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 вересня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року Запорізька міська рада звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про внесення змін до договору оренди земельної ділянки. Позивач зазначав, що 19.12.2003 р. сторони уклали договір оренди земельної ділянки №00327, на виконання умов якого відповідач прийняла в строкове платне користування земельну ділянку площею 0,0610 га за адресою: АДРЕСА_1 для розташування магазину. 30.06.2015 р. Запорізькою міською радою прийнято рішення № 6 «Про встановлення податку на майно», яким затверджено розміри орендної плати за користування земельними ділянками, які перебувають у комунальній власності в межах м. Запоріжжя. Також, 30.06.2015 р. Запорізькою міською радою прийнято рішення № 7 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя», згідно з яким впроваджено оподаткування земель міста на підставі нової грошової оцінки з 01.01.2016 р. З метою досудового врегулювання спору Запорізькою міською радою підготовлено пропозицію про внесення змін до договору оренди землі з проектом додаткової угоди та розрахунком, яку 17.08.2018 р. направлено на адресу Орендаря рекомендованим листом. У зв`язку з тим, що відповідач додаткову угоду не підписав, позивач просив суд змінити п.п. 6, 12 договору оренди землі від 19.12.2013 р.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 вересня 2019 року позов задоволено.

Змінено п. 6 договору оренди землі №00327 від 19.12.2013 р., укладеного між Запорізькою міською радою (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206, ) та ОСОБА_1 , та викладено останній у такій редакції: «п. 6. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1 475 773 грн. 00 коп. в цінах 2019 року».

Змінено п. 12 договору оренди землі № 00327 від 19.12.2013 р., укладеного між Запорізькою міською радою та ОСОБА_1 , викладено останній у такій редакції: «п. 12. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі 44 273,19 грн., що складає 3% нормативної грошової оцінки землі на календарний рік в цінах 2019 року».

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Запорізької міської ради в УДКСУ у м. Запоріжжі Запорізької області, отримувач: виконавчий комітет Запорізької міської ради 1 921 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати в задоволені позову відмовити. Зазначає, що визначена міською радою нова грошова оцінка землі не може застосовуватися до раніше укладених договорів. Оскільки нормативна грошова оцінка підлягає щорічній індексації, на думку скаржника, підстав для застосування до вже існуючого договору оренди нової нормативної грошової оцінки немає. Суд першої інстанції не врахував вказаного та дійшов помилкового висновку.

У відзиві на апеляційну скаргу Запорізька міська рада зазначає, що рішення суду є законним і обґрунтованим, внесення змін до договору оренди у зв`язку із зміною нормативної грошової оцінки земельної ділянки відповідає п.15.6 договору оренди.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача,доводи ОСОБА_1 , яка підтримала апеляційну скаргу, заперечення представника міської ради Денщикова О.О., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно статті 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає.

Встановлено, що 19.12.2013 р. між Запорізькою міською радою (орендодавець) та ОСОБА_1 (Орендар) укладено договір оренди землі № 00327, за умовам якого (п. 1) Орендодавець зобов`язався надати, а Орендар прийняти в строкове платне користування земельну ділянку для розташування магазину, яка знаходиться: АДРЕСА_1 .

За умовами договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,0610 га, яка належить Запорізькій міській раді на праві комунальної власності (п.п. 2, 3 договору оренди).

Пунктом 6 договору передбачено, що нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 468 364,10 грн. в цінах 2013 року.

Відповідно до п. 11. Договору оренди землі, договір укладено до 04.06.2028 року.

Згідно з п. 12 договору оренди землі, орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі та в розмірі 14 050,92 грн. на рік, що складає трикратний розмір земельного податку в цінах 2013 року.

Пунктом 15.6. договору сторони обумовили, що розмір орендної плати переглядається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

30.06.2015 р. Запорізькою міською радою прийнято рішення № 7 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя», яким вирішено затвердити технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя, ввести в дію нормативну грошову оцінку земель міста з 01.01.2016 р., з урахуванням щорічної індексації відповідно до вимог діючого законодавства.

30.06.2015 р. Запорізькою міською радою прийнято рішення № 6 «Про встановлення податку на майно (в частині плати за землю)», яким встановлено на території м. Запоріжжя податок на майно (в частині плати за землю), встановлено ставки земельного податку за земельні ділянки у межах м. Запоріжжя та розмір орендної плати за використання земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності.

Вказані вище рішення Запорізької міської ради від 30.06.2015 р. за №№ 6, 7 були оприлюднені в газеті «Запорізька Січ» 14.07.15 та є чинними станом на час ухвалення рішення у цій справі судом першої інстанції.

Листом від 16.08.2018 р. № 01/03-32/02149 Запорізька міська рада звернулась до ОСОБА_1 з пропозицією «Про внесення змін до договору оренди землі» у зв`язку із зміною нормативної грошової оцінки землі.

ОСОБА_1 додаткову угоду не підписала, що не заперечувалося останньою у судовому засіданні.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що нормами чинного законодавства передбачена можливість зміни умов договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у випадках, встановлених договором або законом.

Вказані висновки суду першої інстанції відповідають вимогам чинного законодавства.

Відповідно до статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Згідно з пунктами 34, 35 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» до виключної компетенції міської ради належить вирішення на пленарних засіданнях питань регулювання земельних відносин; затвердження відповідно до закону ставок земельного податку, розмірів плати за користування природними ресурсами, що є у власності відповідних територіальних громад.

Частиною першою статті 632 ЦК України визначено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України (частини перша, друга статті 21 Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до пункту 289.1 статті 289 Податкового Кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Пунктами 288.5.1, 288.5 статті 288 Податкового Кодексу України передбачено, що мінімальна орендна плата встановлена у розмірі трьох відсотків нормативної грошової оцінки землі.

Положеннями пункту 2 частини першої статті 13, частини першої статті 15 Закону України «Про оцінку земель» визначено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотною умовою договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення, перегляду та відповідальності за її несплату.

Таким чином, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 18 травня 2016 року у справі № 6-325цс16.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про оренду землі» зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Згідно зі статтею 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною другою цієї статті визначено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Умовами п. 34.17. договору оренди землі передбачено, що у випадку зміни нормативної грошової оцінки землі, розміру ставок земельного податку, орендної плати, Орендар протягом місяця з моменту прийняття такого рішення Запорізькою МР та/або вступу в дію відповідного нормативно-правового акту, зобов`язаний звернутись до Орендодавця із заявою про внесення змін до п. 12 договору оренди землі щодо зміни розміру орендної плати за цим договором, а також здійснити всі необхідні дії для виготовлення, укладення додаткової угоди про зміну розміру орендної плати за договором оренди землі (…). У випадку невиконання Орендарем вищевказаного обов`язку та за відсутності укладеної додаткової угоди щодо зміни розміру орендної плати за договором оренди землі протягом 3-х місяців з дати подачі заяви, вказаної в даному пункті, це є підставою для звернення Запорізької міської ради до суду з вимогою викласти договір оренди в частині розміру орендної плати у новій редакції.

Встановивши, що відбулась зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки в сторону збільшення та відповідно до пунктів 288.5.1, 288.5 статті 288 Податкового Кодексу України збільшилася й орендна плата за землю, що знаходиться у користуванні відповідача, а останній ухиляється від внесення змін до договору оренди землі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що вимоги позивача щодо внесення змін до договору оренди землі є правомірними.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2019 року у справі № 914/2649/17 (провадження 12-216гс18) дійшла висновку про те, що якщо сторона спору не скористалася процедурою його позасудового врегулювання, це не позбавляє її права реалізувати своє суб`єктивне право на зміну чи припинення договору та вирішити існуючий конфлікт у суді в силу прямої вказівки, що міститься у частині другій статті 651 ЦК України. Підставами для виникнення юридичного спору про внесення змін у договір чи про його розірвання, який підлягає вирішенню судом, є обставини, наведені у частині другій статті 651 ЦК України, і ці обставини виникають в силу прямо наведених у цій нормі фактів та подій, що зумовлюють правову невизначеність у суб`єктивних правах чи інтересах. Такі підстави та умови виникнення юридичного спору у правовідносинах є однаковими незалежно від їх суб`єктивного складу (за участі фізичних чи юридичних осіб) та змісту правовідносин (цивільні чи господарські). Право особи на звернення до суду для внесення змін у договір (чи його розірвання) у передбаченому законом випадку відповідає статті 16 ЦК України, способам, передбаченим нею (зміна чи припинення правовідношення), та не може ставитися в залежність від поінформованості про пропозицію іншої сторони чи волевиявлення іншої сторони.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим з додержанням вимог ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 вересня 2019 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови складено і підписано 27 листопада 2019 року.

Головуючий:

Судді: