Справа № 496/4862/18
Провадження № 2/496/123/19
13 травня 2019 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого – судді Буран В.М.,
секретаря – Бойчук Р.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, -
Позивач у судове засідання не з’явилась, але надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позові наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 45).
Відповідач у судове засідання не з’явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи (а.с. 42).
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з’явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв’язку з тим, що відповідач повідомлений належним чином про час та місце слухання справи, відповідач не з’явився в судове засідання без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає за необхідне ухвалити рішення про заочний розгляд справи
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що шлюб між сторонами по справі було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3, актовий запис № 241 (а.с.7).
Від шлюбу сторони по справі мають спільного сина – ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 актовий запис № 61 (а.с. 6).
Заочним Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 02 червня 2010 року було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина – ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 23.04.2010 року та до ІНФОРМАЦІЯ_3 року (а.с. 8).
Біляївським районним судом 07.07.2010 року, було видано виконавчий лист № 2-1272, який був направлений на до відділу державної виконавчої служби Ширяївського районного управління юстиції для примусового виконання (а.с. 9).
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з матір’ю та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області від 24.05.2018 року № 1399 (а.с. 12).
ОСОБА_3 хворіє, стоїть на «Д» обліку, встановлено діагноз ВСД за кардіональним типом, потребує постійного обстеження, лікування та хірургічного втручання, що підтверджується довідками та заключенням Біляївської центральної райлікарні Одеської області від 02.10.2018 року № 1076 (а.с. 13, 15).
Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно вимог чинного законодавства батьки повинні матеріально утримувати своїх дітей.
Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України відповідач – відповідач, як батько своєї дитини, зобов'язаний утримувати її до досягнення повноліття.
Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
В даному випадку, позивачка просить стягувати аліменти в частці від доходу відповідача.
Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, тощо.
При цьому судом не встановлено, що у відповідача наявні непрацездатні члени сім'ї чи діти, яких він повинен утримувати за законом або судовим рішенням.
Разом з тим, статтею 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», ч. 7, ч. 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.
На підставі вищевикладеного, а також враховуючи те, що відповідач є працездатною особою, не має інших утриманців, суд вважає, що відповідач, як батько неповнолітньої дитини, зобов'язаний сплачувати на її утримання аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 55, 76, 80, 180-184, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 81, 141, 263, 265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів – задовольнити.
Змінити розмір аліментів встановлених заочним рішення Біляївського районного суду Одеської області від 02.06.2010 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів, згідно якого було призначено стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 500 гривень, щомісяця, починаючи з 23.04.2010 року та до ІНФОРМАЦІЯ_3 року.
Стягувати аліменти з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (місце проживання – АДРЕСА_2 ІПН НОМЕР_2, паспорт серії НОМЕР_5) на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.11.2018 року та до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 року.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 гривень.
В частині стягнення аліментів на дитину допустити негайне виконання рішення суду - у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Суддя Буран В.М.