Постанова

Іменем України

22 липня 2019 року

м. Київ

справа № 185/5812/16-ц

провадження № 61-33282св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Кривцової Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

учасники справи:

позивач - Моторне (транспортне) страхове бюро України,

відповідач - ОСОБА_1 ,

третя особа - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області у складі судді Бондаренко В. М. від 31 січня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі колегії суддів: Макарова М. О., Деркач Н. М., Петешенкової М. Ю., від 07 червня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2016 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування.

Позовна заява мотивована тим, що 20 березня 2014 року о 13 год. 00 хв. на вул. Дніпровській у м. Павлограді Дніпропетровської області сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля «HAFEI-SAIBAO», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , автомобіля «HYUNDAI», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , та автомобіля «ВАЗ 21214», номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 .

У результаті ДТП пошкоджено автомобіль «HYUNDAI», номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 .

Відповідно до постанови Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2014 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні вищевказаного ДТП

Розмір завданих збитків внаслідок ДТП, відповідно до звіту від 06 травня 2014 року № 651, складеного спеціалістом ТОВ «Експерт», склав 54 822,74 грн.

У зв`язку з настанням події, передбаченої пунктом 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ здійснило виплату відшкодування ОСОБА_2 у розмірі 42 685,62 грн. Крім того, МТСБУ понесло витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 966,00 грн.

З урахуванням зазначеного, МТСБУ просилостягнути з відповідача суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 42 685,62 грн та витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 966,00 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 січня 2017 року позов МТСБУ задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь МТСБУ суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 42 685,62 грн та витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 966,00 грн. Вирішено питання про розподіл судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що позивач виплатив страхове відшкодування потерпілій у ДТП особі, а тому має право вимоги в порядку регресу до винної у ДТП особи, цивільно-правова відповідальність якої не застрахована.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 червня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Судове рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що суд першої інстанції, правильно застосувавши норми матеріального права, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь МТСБУ суми виплаченого страхового відшкодування та витрат на послуги аварійного комісара.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У липні 2017 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суд попередніх інстанцій, задовольняючи позовні вимоги МТСБУ, не врахували, що він не був запрошений на огляд автомобіля ОСОБА_2 , а тому не міг зауважити на невідповідність ушкоджень від ДТП. Зазначав, що сума страхового відшкодування завищена, оскільки внаслідок ДТП автомобіль ОСОБА_2 зазнав незначних пошкоджень. Крім того, суди не врахували, що він на місці ДТП сплатив ОСОБА_2 3 000,00 грн у рахунок оплати ушкоджень автомобіля.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції та зупинено виконання рішення суду першої інстанції до закінчення касаційного провадження.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У червні 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 07 червня 2019 року справу призначено колегії суддів у складі судді-доповідача Кривцової Г. В. та суддів: Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

20 березня 2014 року о 13 год. 00 хв. на вул. Дніпровській у м. Павлограді Дніпропетровської області сталася ДТП за участю автомобіля «HAFEI-SAIBAO», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , автомобіля «HYUNDAI», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , та автомобіля «ВАЗ 21214», номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , в результаті якої пошкоджено автомобіль «HYUNDAI», номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2014 року, яка набрала законної сили, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Згідно зі звітом про оцінку транспортного засобу від 06 травня 2014 року № 651, складеного ТОВ «Експерт», на замовлення МТСБУ, - розмір майнової шкоди, спричиненої власнику автомобіля «Hyundai Accent», номерний знак НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, становить 54 822,74 грн.

На день скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 не була застрахована, тобто не було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а тому 30 квітня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Універсальна» згідно з Полісом № АЕ/0409098, строк дії якого з 11 квітня 2013 року по 10 квітня 2014 року, за яким сума страхового відшкодування за шкоду заподіяну майну складає 50 000,00 грн.

Наказом МТСБУ від 02 липня 2014 року № 3482, з урахуванням довідки від 03 червня 2014 року № 1 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, вирішено сплатити потерпілому ОСОБА_2 страхове відшкодування в розмірі 42 685,62 грн.

Згідно з платіжним дорученням від 03 липня 2014 року № 1/1-23248 МТСБУ перерахувало ОСОБА_2 страхове відшкодування в розмірі 42 685,62 грн на його банківський рахунок, що підтверджується копією цього платіжного доручення.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.2 цієї статті).

Згідно з підпунктом а) пункту 41.1 статті 41 МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з пунктом 38.2.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Зазначеним Законом встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди заподіяної потерпілій у ДТП особі, а саме: в порядку регресу, якщо така шкода спричинена власником транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

За таких обставин суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про виникнення у МТСБУ права майнової вимоги у порядку регресу до відповідача і про стягнення з останнього суми сплаченого страхового відшкодування.

Суди першої та апеляційної інстанцій правильно застосували до спірних правовідносин норми статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та статті 1191 ЦК України.

Також суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог МТСБУ про стягнення з ОСОБА_1 витрат на послуги аварійного комісара.

Так, згідно з пунктом 40.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону.

Відповідно до пункту 3 Порядку залучення Моторним (транспортним) страховим бюро України аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, для визначення причин настання страхових випадків та розміру збитків, затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг від 23 лютого 2006 року № 5417, залучення представника МТСБУ для визначення причин настання страхових випадків, розміру збитків здійснюється на підставі договору з МТСБУ.

Згідно з пунктом 41.4. статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих здійснює оплату послуг аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, залучених відповідно до пункту 40.3 статті 40 цього Закону.

У справі, що переглядається, установлено, що на підставі акту виконаних робіт за дорученням МТСБУ № 23248 від 01 квітня 2014 року позивач 01 липня 2014 року перерахував 966,00 грн аварійному комісару - ТОВ «Експерт» в рахунок оплати його послуг, наданих згідно з умовами договору.

За таких обставин, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог МТСБУ про стягнення з відповідача витрат на послуги аварійного комісара у розмірі 966,00 грн.

Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з висновком судів стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами, які їх обґрунтовано спростували. В силу вимог вищезгаданої статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.

Оскільки ухвалою суду касаційної інстанції від 30 жовтня 2017 року зупинено виконання оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції до закінчення його перегляду в касаційному порядку, а колегія суддів дійшла висновку про те, що відсутні підстави для скасування судових рішень, тому виконання рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 січня 2017 року підлягає поновленню.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 січня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 червня 2017 року залишити без змін.

Поновити виконання рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 січня 2017 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Г. В. Кривцова Б. І. Гулько Д. Д. Луспеник