Справа № 464/3214/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Горбань О.Ю.
Провадження № 22-ц/811/2585/18 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року Львівський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мікуш Ю.Р.

суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

секретар Фейір К.О.

з участю представника ПАТ «Універсал Банк» Червінського І.М., представника відповідача Колішенко Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу № 464/3214/16 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Сихівського районного суду м.Львова від 27 серпня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання недійсним кредитного договору,-

в с т а н о в и в:

11.04.2016 року ПАТ «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором в розмірі 84 935, 56 доларів США. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09.01.2008 між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладений Кредитний договір № 011-2008-001 відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 120 000 доларів США на придбання майна строком до 01.01.2038 зі сплатою 12,95 % річних за користування кредитом до здачі об`єкта в експлуатацію, 12,45% річних після здачі об`єкта в експлуатацію. З метою забезпечення виконання грошових зобов`язань за вказаним кредитним договором 09.01.2008 укладено Договір поруки, за умовами якого ОСОБА_3 зобов`язалася перед Банком відповідати за невиконання ОСОБА_1 усіх своїх зобов`язань за кредитним договором. В порушення умов кредитного договору відповідачі свої зобов`язання належним чином не виконали, в результаті чого виникла заборгованість за кредитом, яка на 09.03.2016 становить 84 935, 56 доларів США, з яких: 2 801,60 доларів США прострочена заборгованість за кредитом; 73 402, 72 доларів США сума дострокового стягнення кредиту; 8 298, 89 доларів США відсотки; 432,35 доларів США підвищені відсотки. Просить позов задовольнити та стягнути солідарно з відповідачів заборгованість.

Відповідач ОСОБА_1 05.09.2016 пред`явив зустрічний позов до ПАТ «Універсал Банк про здійснення перерахунку заборгованості за кредитним договором № 011-2008-001 від 09.01.2008 із застосуванням базової процентної ставки з 17.04.2008 по даний час; про визнання недійсним п. 1.1.1 вказаного кредитного договору. Свої зустрічні позовні вимоги мотивував тим, що цільовим призначенням кредитного договору № 011-2008-001 від 09.01.2008 є квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 152,4 кв.м., житловою площею 115,8 кв.м. Оскільки вказана квартира введена в експлуатацію 17.04.2008, що підтверджується Технічним паспортом від 17.04.2008, відтак, з 17.04.2008 підлягали до сплати позичальником проценти за користування кредитом в розмірі 12, 45 % річних, однак всупереч умовам кредитного договору, ПАТ «Універсал Банк» за весь період користування кредитним коштами нараховано 12,95 % річних. Підпунктом 1.1.1 кредитного договору встановлена підвищена процентна ставки за користування кредитом у розмірі, що перевищує на 300 % вартість користування кредитними коштами, а відтак вказаний підпункт суперечить ч. 3 п. 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» та є несправедливим.

У судовому засіданні 07.02.2018 представником позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 подано заяву про зміну підстави зустрічного позову та збільшення позовних вимог, відповідно до якої просила суд визнати недійсним Кредитний договір № 011-2008-001 від 09.01.2008. Зустрічний позов мотивує тим, що в Кредитному договорі, укладеному між сторонами, не зазначена інформація, передбачена ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», а в графіку погашення заборгованості (Додаток № 2 до кредитного договору від 09.01.2008) зазначено лише дату погашення заборгованості та залишок заборгованості за кредитом у доларах США у кожному платіжному періоді, при цьому відповідачем, ані в кредитному договорі, ані в графіку погашення заборгованості не відображено витрат ОСОБА_1 , пов`язаних з отриманням кредиту на користь страховиків, оцінювачів, нотаріусів. Окрім цього, банком в порушення вимог Закону України «Про захист прав споживачів» ані перед, ані під час укладення кредитного договору не поінформовано ОСОБА_1 в письмовій формі про: наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, у тому числі між зобов`язаннями споживача; переваги та недоліки пропонованих схем кредитування; тип відсоткової ставки; орієнтовну сукупну вартість кредиту з урахуванням відсоткової ставки за кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов`язань споживача, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту (у тому числі на користь третіх осіб - страховиків, оцінювачів, реєстраторів, нотаріусів тощо); варіанти погашення кредиту, включаючи кількість платежів, їх періодичність та обсяги. Таким чином, оформлення Банком інформації щодо сукупної вартості кредиту (у вигляді реальної процентної ставки та абсолютного значення подорожчання кредиту) під час укладення Кредитного договору №011-2008-001 від 09.01.2008 виконано з недотриманням «Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» та такий Кредитний договір укладений з порушенням вимог законодавства про захист прав споживачів.

Оскаржуваним рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 27 серпня 2018 року позов Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором № 011-2008-001 від 09.01.2008 в розмірі 84 935, 56 доларів США, з яких: 2801,60 доларів США - прострочена заборгованість, 73 402,72 долари США -сума дострокового стягнення кредиту, 8 298,89 доларів США - відсотки, 432,35 доларів США- підвищені відсотки.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» судові витрати в розмірі 16 696 грн. 21 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» судові витрати в розмірі 16 696 грн. 21 коп.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання недійсним кредитного договору відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 . В апеляційній скарзі зазначає, що вважає рішення незаконним та необґрунтованим. Зазначає, що розрахунок заборгованості не відповідає реальній сумі заборгованості за договором, умовам договору, а відтак є недостовірним доказом. Така невідповідність підтверджується Висновком судово-економічної експертизи у цивільній справі №464/3214/16-ц. Звертає увагу, що Кредитний договір припинив свою дію 06 грудня 2015 року, оскільки відповідач 05.10.2015 року отримав Вимогу про дострокове погашення всієї суми кредиту, а тому сума заборгованості, яка вказана в розрахунку не відповідає реальній сумі заборгованості так як включає відсотки нараховані після припинення дії кредитного договору. Не погоджується з розрахунком пені з цих же підстав. Щодо відмови у зустрічному позові, то на думку скаржника, суд не врахував вимоги Закону України «Про захист прав споживачів». Звертає увагу, що в порушення вимог цього Закону Банк не довів відповідачу в письмовій формі всю необхідну інформацію по договору. Звертає увагу, що у кредитному договорі не зазначена інформація передбачена ч.4 ст.11 Закону, а в Графіку погашення заборгованості зазначено лише дату погашення заборгованості та залишок заборгованості за кредитом у доларах США у кожному платіжному періоді, при цьому відповідачем ні в Кредитному договорі , ні в Графіку погашення заборгованості не відображено витрат пов`язаних з отриманням кредиту на користь страховиків, оцінювачів, нотаріусів. Згідно з висновком експертизи, абсолютне значення подорожчання кредиту складає 234 704,49 грн. Абсолютне значення відображено в національній валюті, яка є відмінною від валюти договору. Також у висновку зазначено, що банк приховав від позичальника повну та об`єктивну інформацію щодо кінцевої сукупності вартості кредиту чим фактично ввів в оману позичальника, що є підставою для задоволення зустрічного позову. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні первісного позову відмовити, а зустрічний позов задовольнити.

Відповідно до ст. 360 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Заслухавши пояснення представника відповідача ОСОБА_1 -адвоката Колішенко Л.С. на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення з приводу апеляційної скарги представника позивача ПАТ «Універсал Банк» Червінського І.М., вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Матеріалами справи та судом встановлено, що 09.01.2008 року між ВАТ «Універсал Банк» правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 011-2008-001 (на придбання майна), а саме квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 152,4 кв.м, житловою площею 115,8 кв.м. Згідно умов Кредитного договору кредитор зобов`язався надати позичальнику грошові кошти в сумі 120 000 доларів США, а позичальник-прийняти такі, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 12,95 % річних до здачі об`єкта в експлуатацію і 12,45% річних після здачі об`єкта в експлуатацію (базова процентна ставка) строком до 01.01.2038 року. Сторони погодили, що розмір базової процентної ставки може змінюватися згідно умов цього договору (а.с.8).

Пунктом 1.1.1 цього Договору визначено, що за користування коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) нараховується процентна ставка в розмірі 38,85 % річних.

Сторонами Договору погоджено перелік та вартість супутніх товарів, що надаються кредиторам та третім особам і пов`язані з отриманням та обслуговуванням кредиту згідно Додатку №1 до Кредитного договору, а також графік платежів згідно Додатку №2 до Кредитного договору (а.с.14-15, 20-23).

09.01.2008 року між ВАТ «Універсал Банк» правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_3 з метою забезпечення виконання зобов`язання за Кредитним договором укладено Договір поруки № 011-2008-001-Р за умовами якого остання зобов`язалася перед банком відповідати за невиконання ОСОБА_1 усіх своїх зобов`язань за Кредитним договором (а.с. 24-25).

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що Банк свої зобов`язання за Кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши 09.01.2008 року ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 118 700 доларів США, що підтверджується заявою про видачу готівки № 011В12 від 09.01.2008року (а.с.26).

Відповідач ОСОБА_1 неналежно виконував свої грошові зобов`язання по Кредитному договору, внаслідок чого станом на 09.03.2016 року утворилася заборгованість в сумі 84 935,56 доларів США із яких: 2 801,60 доларів США - прострочена заборгованість за кредитом; 73 402, 72 долари США - сума дострокового стягнення кредиту; 8 298,89 доларів США - відсотки; 432,35 доларів США - підвищені відсотки (а.с.5-7).

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції правильно зазначив, що позивачем правомірно застосовано процентну ставку 12,95% за весь період прострочення заборгованості з 01.06.2015 року по 09.03.2016 року та підвищені відсотки в розмірі 38,85 %, оскільки Технічний паспорт не є правовстановлюючим документом та таким не підтверджується здача житлового будинку в експлуатацію на що посилалася представник відповідача у своїх поясненнях як в апеляційній скарзі так і при дачі пояснень. Відтак, суд апеляційної інстанції не задовольняє вимоги апеляційної скарги в цій частині та, відповідно, не приймає за основу Висновок судово-економічної експертизи згідно якого нарахування процентів за ставкою 12,95% не відповідає умовам п.п.1.1 Договору № 011-2008-001 від 09.01.2008 умовою якого є введення об`єкта в експлуатацію (згідно технічного паспорта на приватизовану квартиру (будинок) від 17.04.2008).

Суд першої інстанції підставно зазначив у рішенні, що відповідач ОСОБА_1 на протязі періоду з 09.01.2008 року по 31.05.2015 року сплачував заборгованість по кредиту на нарахованих відсотках в повному обсязі, що також підтверджується представленою Випискою по рахунку з 09.01.2008 по 23.08.2016 року (а.с.95-107).

За змістом ст.ст. 553,554 Цивільного кодексу України (далі ЦК) за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст.ст.526,530 ЦК зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк.

За змістом статті 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Так як відповідачі свої зобов`язання за Договором кредиту та Договором поруки не виконали, вимоги позивача не спростували, тому суд із врахуванням вимог ст.ст. 1048, 1049, 1050, 1054 позовні вимоги по первісному позову задовольнив.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції із врахуванням приписів ст. 215 ЦК прийшов до правильного висновку.

Відповідно до ч.2 ст. 627 ЦК сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною1 ст. 628 ЦК визначено, що зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Із матеріалів справи встановлено, що відповідач ОСОБА_1 20.12.2007 року звернувся до ВАТ «Універсал Банк» із анкетою-заявою позичальника (подружжя) на отримання іпотечного кредиту (а.с.27). Кредитний договір № 011-2008-001 був укладений 09 січня 2008 року. В період часу з дня подання заяви-анкети та до укладення і посвідчення Кредитного договору кредитор надає позичальнику можливість знайомитися з усіма умовами договору. Той факт, що позичальнику було відомо про умови договору, свідчить його власноручний підпис на кожному аркуші Кредитного договору (а.с.8-13); на Переліку про вартість супутніх послуг, що надаються Кредитором та третім особам і пов`язані з отриманням та обслуговуванням кредиту (а.с.14-15); з Графіком помісячних платежів (а.с.16-19); з Додатком №2 до Кредитного договору № 011-2008-001 від 09 січня 2008 року (а.с.20-23). Позичальник ОСОБА_1 власноручно розписався на заяві про отримання готівки № 011В12 від 09 січня 2008 року. (а.с. 26).

Уклавши Кредитний договір № 011-2008-001 та посвідчивши його нотаріально, позивач по зустрічному позову ОСОБА_1 протягом 2008-2015 років його умови виконував, вносячи у касу Банку грошові кошти згідно Графіка погашення боргу. Вищенаведене підтверджує, що укладений між сторонами Договір відповідає положенням ст.ст.11,18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Згідно з ч.1 ст. 367 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Із зустрічної позовної заяви, з рішення суду не вбачається, що представник позивача за зустрічним позовом ставила питання про безпідставність нарахування відсотків за користування кредитом після пред`явлення Вимоги, відтак апеляційний суд не вправі розглядати доводи апеляційної скарги в цій частині.

Щодо неприйняття судом першої інстанції Висновку експерта як одного із доказів, суд першої інстанції з посиланням на п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997 року №8 з обґрунтуванням відмови правильно зазначив, що відповідно до ст.110 ЦПК висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом з іншими доказами за правилами встановленими ст. 89 цього Кодексу.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком суду першої інстанції, що на момент укладення договору сторонами виконано вимоги Закону України «Про захист прав споживачів» щодо укладення кредитного договору в письмовій формі та визначення у ньому передбачених законом обов`язкових умов. Кредитний договір укладений за домовленістю сторін з досягненням всіх істотних умов договору. Позичальник ОСОБА_1 був вільний у виборі фінансових установ для отримання кредиту так і у виборі форми кредитування (в національній чи іноземній валюті), а його особистий підпис на спірному договорі свідчить про вільне волевиявлення учасників спірного правочину під час його укладення, відповідач понад 7 років здійснював погашення щомісячних платежів за користування кредитом в розмірах, обумовлених оскаржуваним договором, отримав необхідну суму коштів на умовах на які сам погодився строком на тридцять років з метою придбання житла.

Відповідно до ст.375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1, 375, 383, 384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Сихівського районного суду м.Львова від 27 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст.ст.389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 16 січня 2020 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк