У х в а л а

13 травня 2019 року

м. Київ

справа № 472/1428/15-ц

провадження № 61-5372ск19

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Пророка В. В.,

розглянув касаційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 13 жовтня 2016 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 11 лютого 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Веселинівська автоколона № 3» про відшкодування збитків, заподіяних обмеженням прав власника землі, внаслідок неповернення та самовільного утримання земельної ділянки,

В с т а н о в и в:

1. У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Веселинівська автоколона № 3» та просив стягнути з останнього 133 914 грн 60 коп. в рахунок відшкодування заподіяних збитків.

2. У листопаді 2015 року ОСОБА_2 також звернувся до суду з позовом до ТОВ «Веселинівська автоколона № 3» та просив стягнути з останнього заподіяні збитки внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки в розмірі 107 011 грн 90 коп. в рахунок відшкодування заподіяних збитків.

3. Рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 13 жовтня 2016 року в задоволенні позовів відмовлено.

4. Постановою Миколаївського апеляційного суду від 11 лютого 2019 року рішення суду першої інстанції скасовано і прийнято нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Веселинівська автоколона № 3» на користь ОСОБА_1 збитки в розмірі 6 267 грн 70 коп. Стягнуто з ТОВ «Веселинівська автоколона № 3» на користь ОСОБА_2 збитки в розмірі 5 008 грн 44 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

5. 12 березня 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надіслали засобами поштового зв'язку до Верховного Суду касаційні скарги на рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 13 жовтня 2016 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 11 лютого 2019 року.

6. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суддю-доповідача Пророка В. В

7. Дослідивши матеріали касаційних скарг ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вказана справа є незначної складності, яку суд вважає малозначною.

8. Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

9. Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

10. Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

11. Відповідно до статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

12. Оскільки, ОСОБА_1 просив стягнути з ТОВ «Веселинівська автоколона № 3» на його користь у рахунок відшкодування заподіяних збитків 133 914 грн 60 коп., а ОСОБА_2 . - 107 011 грн 90 коп., що в загальному розмірі становить 240 926 грн 50 коп., і вказана сума не перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921*500=960 500 грн), вказану справу суд визнає малозначною, а тому приходить до висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

13. Випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, судом не встановлені.

14. Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

15. З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 394 ЦПК України,

Ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 13 жовтня 2016 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 11 лютого 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Веселинівська автоколона № 3» про відшкодування збитків, заподіяних обмеженням прав власника землі, внаслідок неповернення та самовільного утримання земельної ділянки.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя: В. В. Пророк