Справа № 639/544/18
Провадження № 2/639/147/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Труханович В. В.,

за участю секретаря - Кричевської В. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні Жовтневого районного суду м. Харкова цивільну справу № 639/544/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_3 , яку в подальшому уточнив, та в якій просить суд розірвати договір довічного утримання, укладений 08.04.2017 року між позивачем та відповідачем.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 08.04.2011 року ОСОБА_1 уклав договір довічного утримання з ОСОБА_4 , відповідно до умов якого відповідач зобов'язалася довічно утримувати ОСОБА_1 , забезпечувати харчуванням і одягом, доглядати за ним, надавати позивачеві необхідну грошову та іншу допомогу та підтримувати його житлове приміщення у належному стані. Натомість, позивач передав відповідачеві у власність 1/3 частину квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Проте, відповідач не виконує свої зобов'язання, грошову допомогу позивачеві ніколи не надавала за всі ці роки. Окрім того, позивач зазначає, що фактично такої допомоги не потребує, оскільки сам може повністю забезпечувати себе.

У зв'язку з викладеним позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 06 лютого 2018 року позовну заяву залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків (а.с. 17).

22.02.2018 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі. Призначено підготовче судове засідання (а.с. 28-29).

20.04.2018 року ухвалою суду задоволено клопотання позивача про виклик свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в судове засідання, яке постановлено провести в режимі відеоконференції між Жовтневим районним судом м. Харкова та Бахмацьким районним судом Чернігівської області (а.с. 69-70).

Також, 20.04.2018 року ухвалою суду задоволено клопотання представника відповідача про виклик в судове засідання свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , державного нотаріуса П'ятої нотаріальної контори Житську Я. Є. (а.с. 71).

Окрім того, ухвалою суду від 20.04.2018 року закрито підготовче провадження. Призначено справу до судового розгляду по суті в судове засідання (а.с. 76-77).

Ухвалою суду від 18.02.2019 року, у зв'язку з призначенням повторного автоматизованого розподілу справи, цивільну справу прийнято до провадження судді Жовтневого районного суду м. Харкова Труханович В. В. Постановлено справу розглянути в порядку загального позовного провадження. Призначено справу в підготовче судове засідання (а.с. 183-184).

05.04.2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження. Призначено справу до судового розгляду в судове засідання (а.с. 202-203).

Представник позивача ОСОБА_18 , яка діє на підставі довіреності, подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_19., який діє на підставі договору про надання правової допомоги та ордеру, також подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності відповідача та її представника, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення.

Окрім того, відповідач подала заяву від 04.04.2019 року, яка надійшла поштою на адресу суду 08.04.2019 року, про визнання позовних вимог, в якій позов просила задовольнити та розірвати спірний договір (а.с. 207).

Суд, дослідивши матеріали справи, докази надані в обґрунтування позову, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві спільної сумісно власності належить квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10).

08 квітня 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_13 укладено договір довічного утримання (догляду), який посвідчено державним нотаріусом П'ятої Харківської державної нотаріальної контори Жицькою Я. Є. та зареєстровано в реєстрі за № 7-366 (а.с. 33-35).

За умовами п. 1.1 вказаного Договору позивач передав у власність відповідача 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 (а.с. 33-35).

Згідно пунктів 2.1-2.3 Договору відповідач зобов'язалася довічно повністю утримувати ОСОБА_1 , забезпечуючи позивача житлом шляхом збереження права безоплатного довічного проживання у відчужуваній квартирі, щоденним харчуванням, наданням необхідних побутових послуг, належними лікувальними засобами на підставі виданих лікарями рецептів. Матеріальне забезпечення з утримання (догляду), яке щомісячно має надаватись відчужувачу, оцінюється сторонами у сумі мінімального розміру пенсії за віком щомісячно (а.с. 33-35).

06.09.2014 року ОСОБА_13 уклала шлюб з ОСОБА_14 , після реєстрації якого змінила прізвище на прізвище чоловіка - ОСОБА_13 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 06.09.2014 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (а.с. 51).

Однак, відповідач не виконує взяті на себе обов'язки, які передбачені укладеним між нею та позивачем договором.

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як визначено в ст. 744 Цивільного кодексу України, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 755 Цивільного кодексу України договір довічного утримання може бути розірвано за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини.

В силу ч.ч. 2, 3 ст. 653 Цивільного кодексу України, у разі розірвання договору в судовому порядку зобов'язання сторін припиняються з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Так, підстави для припинення укладеного договору шляхом розірвання визначені в п. 3.1.2. договору, а саме відчужувач, тобто ОСОБА_1 , має право вимагати розірвання договору у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків за цим Договором.

Із системного аналізу положень вказаних норм та умов договору вбачається, що підставою для розірвання договору довічного утримання є як повне невиконання набувачем взятих на себе обов'язків, так і їх неналежне виконання у порівнянні з умовами договору незалежно від вини набувача. При цьому, обов'язок з доведення факту належного виконання умов договору довічного утримання, у відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 76 ЦПК України, покладається саме на відповідача, яка надає це утримання.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Аналізуючи викладене, приймаючи до уваги визнання відповідачем ОСОБА_4 позову, що не суперечить закону та не порушує права і свободи інших осіб, суд приходить до висновку про доведеність обставин невиконання відповідачем умов договору довічного утримання (догляду) від 08.04.2011 року, а тому пред'явлений позивачем позов про розірвання договору підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 756 Цивільного кодексу України у разі розірвання договору довічного утримання у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужував набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.

В розумінні ч. 1 ст. 756 Цивільного кодексу Цивільного кодексу України правовим наслідком розірвання договору довічного утримання у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором є повернення до відчужувача права власності на майно, яке було ним передане, оскільки виникнення права власності на житловий будинок у набувача за договором довічного утримання ні з якою іншою обставиною, як укладенням договору, не пов'язано.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 82, 89, 133, 141, 206, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 653, 744, 755, 756 Цивільного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання - задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання (догляду), укладений 08 квітня 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_16 , посвідчений державним нотаріусом П'ятої Харківської державної нотаріальної контори Жицькою Я. Є., зареєстрований в реєстрі за № 7-366.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Конотопським МРВ УМВС України в Сумській області 22.11.2000, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 .

Відповідач - ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий Жовтневим РВ у м. Харкові ГУДМС України в Харківській області 11.10.2014, проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Повний текст рішення складено 14.05.2019 року.

Суддя В. В. Труханович