Пров. №2/766/913/18
11.01.2019 року, Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Хайдарової І.О.,
за участю секретаря судового засідання Сікорська Я.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ "УСК "Гарант-Авто" про стягнення страхового відшкодування за шкоду (збитки) заподіяної дорожньо-транспортною пригодою,
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11.09.2017 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд.
Позивач та його представник в судове засідання не з'явились, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без його участі зазначив, що проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання повторно не з'явився про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється
Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.
Згідно копії вироку Дніпровського районного суду м. Херсона за обвинуваченням ОСОБА_2 за злочин передбачений ч. 1 ст. 286 КК України встановлено, що ОСОБА_2, 14.08.2012 року управляючи мікроавтобусом "СПВ 17 Рута", реєстраційний номер НОМЕР_1 рухаючись по вул. Перекопській в м. Херсоні зі сторони центру міста у напрямку Консервного комбінату та в районі перехрестя з вул. Мира, проявив неуважність та безпечність до дорожньої обстановки в порушення вимог п. 2.3 (б) ПДР України відволікся від керування в наслідок чого здійснив наїзд на рухавшийся попереду в попутному напрямку автобус "Богдан", реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3, який почав знижувати швидкість при наближенні до зупинки громадського транспорту. Після зіткнення атобус "Богдан" відкинуло на межі проїзжої частини, де було здійснено наїзд на електроопору міського освітлення. В наслідок ДТП пасажиру автобуса "СПВ17Рута" ОСОБА_1 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді забою головного мозку середнього ступеня, двосторонній відкритий перелом нижньої щелепи в області тіла з права, шийки суглобного відростку зліва, закритий вивих лівого плеча, які відповідно до заключення судово-медичної експертизи №419 від 10.10.2012 року відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. ОСОБА_2 визнано винним в злочині передбаченому ч. 1 ст. 286 КК України.
Згідно копії полісу №АВ/60264314 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів виданого 27.04.2012 року ПАТ Українська страхова компанія «Гарант-Авто» застраховна цивільно правова відповідальність за шкоду заподіяну життю і здоров'ю на 100 тис. грн., за шкоду заподіяну майну 50 тис. грн. зі строком дії з 29.04.2012 року по 28.10.2012 року. Забезпечений транспортний засіб СПВ 17 Рута СПГ, номерний знак НОМЕР_1. Вказаний транспортний засіб використовується як маршрутне таксі, страхувальником якого виступає ПП "Корнет-Стиль".
Згідно з листком непрацездатності серії АВФ №849564 ОСОБА_1 перебував на лікарняному в період з 05.09.2012 року по 22.09.2012 рік.
Згідно копії відповіді Головного військово-медичного клінічного центру Прикордонної служби України від 23.10.2017 року №33/1683 вбачається, що позивач поступив в неврологічне відділення ЦКГ ДПСУ 05.06.2015 року після стаціонарного лікування в Херсонській м/л з приводу гострого ішемічного інсульту (26.05.2015 р).
В матеріалах справи міститься довідка додаткового розрахунку матеріальної шкоди завданої ДТП гр. ОСОБА_1, яке сталося 14.08.2012 року по вул. Перекопська м. Херсона оскільки ОСОБА_1 додатково проходив лікування у неврологічному відділенні Центрального клінічного госпіталю Прикордонної служби України та поніс додаткові витрати на лікування у сумі 4666,00 грн.
В матеріалах справи міститься лист за вих. №108 від 28.03.2013 року УСК "Гарант-Авто" Херсонська філія адресований ОСОБА_1О, в якому директор ХФ ПАТ "УСК "Гарант-Авто" просить ОСОБА_1 надіслати на адресу УСК "Гарант-Авто" заяву про порядок виплати страхового відшкодування з вказівкою банківських реквізитів та оригінал квитанцій про затрати на лікування.
30.04.2013 року ОСОБА_1 звернувся до Голови Правління ПАТ "УСК "Гарант-Авто" з заявою про виплату йому страхового відшкодування з вказівкою на рахунок куди перераховувати кошти.
Станом на день звернення позивача із позовом до суду страхове відшкодування йому відповідачем не виплачено, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права.
Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерело підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно положення п. 1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно роз'яснень наданих Пленумом ВСС України у постанові від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до ст. 1191 ЦК України.
За ст. 22 п.22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону).
Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого.
Настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана зі смертю потерпілого (статті 9,35, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Відповідно до ст. 22, 23, 26, 26-1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Шкодою, заподіяною життю та здоровю потерпілого
Відповідно роз'яснень наданих Пленумом ВСС України у постанові від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до ст. 1191 ЦК України.
Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Згідно п. 9.1., 9.3. ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров'ю становить 100 000 грн.
Оскільки позивача відповідно до ст.5 ЗУ «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору, то з відповідача необхідно стягнути в дохід Держави судовий збір відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 1, 2, 3, 4, 5, 12, 13, 19, 76, 77, 81, 82, 95, 133, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України суд -
Позов ОСОБА_1 до ПАТ "УСК "Гарант-Авто" про стягнення страхового відшкодування за шкоду (збитки) заподіяної дорожньо-транспортною пригодою- задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
СуддяІ. О. Хайдарова