Справа F 540/1023/18
Номер провадження 2/540/262/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2019 Машівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого-судді Косик С.М.

за участю секретаря Ткач Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері, -

в с т а н о в и в :

у листопаді 2018 року позивач звернулася до суду зі вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вона є пенсіонеркою за віком, на день подання позову її вік складає повних 72 роки, єдиним джерелом її доходу є пенсія за віком, яка складає 1823 грн. 16 коп. Вказаних коштів їй не вистачає на прожиття. Відповідачі по справі доводяться їй синами, вони повнолітні та працездатні, однак не доглядають її та не допомагають матеріально, проживають окремо. У звFязку з наведеним, позивачка просить стягнути з відповідачів аліменти на її утримання в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) з кожного, починаючи з дати подання позову і довічно.

У судове засідання сторони не зFявились, позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с. 42), відповідачі причини неявки не повідомили, про розгляд справи обізнані, про що свідчать повернуті до суду рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 29, 30, 36, 56), а також роздруківка з офіційного веб-сайту суду про виклик відповідача ОСОБА_3 (а.с. 52).

Виходячи з викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, дійшов такого висновку.

Судом установлено, що позивачка ОСОБА_1 є матірFю відповідача -2 F ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією запису акта про народження F 48 від 22.09.1972 (а.с. 55).

Доказів того, що відповідач -1 F ОСОБА_2 також являється сином позивачки F суду не надано і за повідомленням Машівського РВ ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області F 204/16.16.-04-25 від 03.04.2019 перевіркою актових записів за період з 01.01.1965 року по 31.12.1971 року, актового запису про народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 по Машівському району не виявлено (а.с. 54).

Разом з тим, ураховуючи, що відповідач -1 - ОСОБА_2, будучи обізнаним про розгляд справи стосовно нього про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері, вимог позивача не спростував та ніяких заперечень не надав, а відтак вказане свідчить про те, що він дійсно являється сином позивачки ОСОБА_1

Згідно ч. 1 ст. 51 Конституції України, повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Аналогічний обовFязок закріплений у положенніч. 1 ст. 202 Сімейного кодексу України, відповідно до якої повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Згідно Закону України «Про загальнообовFязкове державне пенсійне страхування» непрацездатними особами, зокрема, є особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у звFязку з втратою годувальника відповідно до цього закону.

Статтею 204 СК України встановлено, що дочка, син можуть бути звільнені судом від обов'язку утримувати матір, батька та обов'язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов'язків.

Дочка, син звільняються судом від обов'язку утримувати матір, батька та обов'язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько не сплачували аліменти на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, і така заборгованість є непогашеною на момент прийняття судом рішення про визначення розміру аліментів на батьків.

У виняткових випадках суд може присудити з дочки, сина аліменти на строк не більш як три роки.

Відповідно до ст. 205 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Позивачка є пенсіонером та отримує пенсію за віком у сумі 1823,16 грн. на місяць, що стверджується копією свідоцтва про загальнообовFязкове державне соціальне страхування FНОМЕР_1 від 31.10.2002 р. та копією довідки F 659 від 18.09.2018 р., виданої Карлівським обFєднаним управлінням пенсійного фонду України Полтавської області (а.с.5,6).

За інформацією Селещинського старостинського округу Машівської селищної ради Полтавської області F 1822 від 16.10.2018 р. ОСОБА_1 зареєстрована одна в ІНФОРМАЦІЯ_3 та згідно даних по господарської книги F 17 на території Селещинського старостинського округу в користуванні земельної ділянки і земельного паю немає (а.с. 7).

Як роз'яснено в п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 F 3, згідно з ч. 2 ст. 205 СК при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків. Таким чином, виходячи із зазначених норм, обов'язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів:1) походження дитини від матері, батька 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов'язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних обставин.

З огляду на вищевикладене вбачається, що право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналізуючи зібрані у справі докази, враховуючи, що позивачка є непрацездатною і потребує матеріальної допомоги, відповідачі вимог не спростували та ніяких заперечень не надали, що свідчить про те, що вони добровільно допомоги на утримання матері не надають, але мають змогу сплачувати аліменти, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог в розмірі 1/8 частки всіх видів заробітку відповідачів. Такий розмір аліментів, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав непрацездатної матері, обов'язок по утриманню якої покладений на відповідачів, та захистом прав відповідачів.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі по 352,40 грн. з кожного.

Згідно ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах стягнення аліментів F у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-18, 141, 209-245, 259, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матеріF задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі по 1/8 частці з кожного, починаючи з 20.11.2018 року, довічно.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі по 352,40 грн. з кожного.

В іншій частині позовних вимог F відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Машівський районний суд Полтавської області.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач F ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженка с. Селещина-1 Машівського району Полтавської області, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт громадянина України серія КН F149379, виданий 04.05.1996 р., реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач -1 F ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Відповідач - 2 F ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6, інші відомості відсутні.

Суддя С. М. Косик