САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/5889/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2019 року Самарський районній суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Румянцева О.П.

при секретарі Ажмяковій Т.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро в порядку загального позовного провадження матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування вартості відновлюваного ремонту квартири,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

25 жовтня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування вартості відновлювального ремонту квартири. Свої вимоги обґрунтував тим, що рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 02.04.2018 року по справі №206/3592/17 частково задоволений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_2, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_4, органі опіки та піклування Самарської районної у м. Дніпрі ради. На виконання рішення Самарським відділом державної виконавчої служби м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області, він примусово вселений в квартиру АДРЕСА_1. В присутності державного виконавця відповідачкою ОСОБА_2 були передані ключі від квартири. Потрапивши у квартиру позивач він побачив, що в ній демонтовано, шляхом зрізання: автономне опалення (відсутній двоконтурний газовий опалювальний котел та зрізані батареї), демонтовані грати на вікнах, у ванній кімнаті демонтована сушка для рушника, в кухні демонтований водяний змішувач води, демонтовані люстри освітлення. Таким чином, відповідач передала квартиру, яка не придатна для проживання. На теперішній час позивач намагається зробити відновлювальний ремонт квартири, витрати на який складаються з : - відновлення грат на вікнах, накладна на суму 3978,00 грн; - відновлення системи опалення, кошторис ФОП «ОСОБА_5.» на суму 23069,00 грн; - відновлення освітлення в квартирі – лампи освітлення на суму 44,32 грн; - люстра 500 грн; - кухонний змішувач водопостачання – 1000 грн, а всього 28547,00 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь витрати на відновлювальний ремонт квартири у сумі 28547,00 грн.

02 листопада 2018 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська відкрито провадження у справі ( а.с.16).

20.11.2018 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому вона заперечує проти задоволення позовної заяви з тих підстав, що спірна квартира належить позивачу та відповідачу на праві спільної часткової власності, а тому позивач не має права вимагати стягнення коштів, крім того, перелік майна не ідентифіковано та відповідно до чинних норм законодавства, на які посилається позивач, не доведено причинний зв’язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою. Просила відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13 лютого 2019 в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову було відмовлено. ( а.с.56-57).

Ухвалою суду від 14.03.2019 року в задоволенні клопотання позивача про зупинення провадження у справі було відмовлено (а.с. 65-66).

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити на підставі викладених обставин.

Представник відповідача - ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та пояснив, що наданий кошторис позивача є неналежним доказом, квартира придатна до проживання, крім того в квартирі крім відповідача є і інші власники, просив відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази, що містяться у матеріалах справи, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовної заяви з наступних підстав.

Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму ВСУ №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що її дії були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

В судовому засіданні було встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить 1/5 частина квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 16.12.2004 року виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетрвоської міської ради, згідно розпорядження №7/191-04, зареєстровано КП «ДМБТІ» ДОР та зареєстровано в реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним посвідченням №3455783, дані обставини встановлені рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 02.04.2018 року (а.с. 4-6).

Також, рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 02.04.2018 року по справі № 206/3592/17 частково задоволений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_2, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_4, органі опіки та піклування Самарської районної у м. Дніпрі ради про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення в квартиру (а.с. 4-6).

В присутності державного виконавця відповідачкою ОСОБА_2 позивачу були передані ключі від квартири та він був примусово вселений в квартиру АДРЕСА_1, що підтверджується актом державного виконавця від 15.06.2018 року ( а.с. 7).

Позивач посилається на ті обставини, що відповідач передала квартиру, яка не придатна для проживання, а саме з демонтованими предметами, що забезпечують функціонування необхідних для проживання мереж, як то, опалювальний котел, водяний змішувач, люстри освітлення тощо.

Відповідно до складеного позивачем кошторису загальна сума завданих збитків складає 28547,00 грн., що складається з: - відновлення грат на вікнах, накладна на суму 3978,00 грн.; - відновлення системи опалення, кошторис ФОП «ОСОБА_5.» на суму 23069,00 грн.; - відновлення освітлення в квартирі – лампи освітлення на суму 44,32 грн.; - люстра 500 грн.; - кухонний змішувач водопостачання – 1000 грн. (а.с. 8 зв.).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона є державним виконавцем, що проводила вселення позивача в рамках виконавчого провадження, бачила що квартира розкомплектована, однак їй не відомо, чи була вона укомплектована до того.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 в судому засіданні пояснив що є головою ОСББ по вул. Молодгвардійській, знайомий з позивачем, з відповідачем не знайомий. Йому відомо що при здійсненні вселення квартира була розкомплектована. Він бачив, як чоловік відповідача вивозив котел, решітки на вікнах, батареї загружали в машину. До вселення він в квартирі не був ні разу, не може точно стверджувати, що демонтаж здійснила відповідач, кому належить вищезазначене майно йому не відомо.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову суд виходить з наступного.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Право на відшкодування матеріальних збитків серед способів захисту цивільних прав передбачене ст.22 ЦК України.

Так, вищевказаною статтею встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Згідно ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до положень статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Так, для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність всіх вказаних умов є обов'язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою, спричиненою потерпілій стороні. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обов’язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Проте, це загальне правило діє, якщо в нормах матеріального права відсутня вказівка про перерозподіл обов’язків доказування

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов’язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Так, позивачем в судовому засіданні не надано суду належних доказів на підтвердження вартості майна, що було демонтоване, вартості відновлювальних робіт, а також те, що саме він був власником зазначеного в позові майна.

Окрім того, відповідно до ч.2 ст. 358, ст.361 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Співвласник має право самостійно розпоряджатися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачу належить 1/5 частка квартири АДРЕСА_1, 3/5 часток зазначеної квартири належить відповідачу ОСОБА_2 та 1/5 частка квартири належить неповнолітній донці відповідача – ОСОБА_8

Так, заявляючи вимогу про стягнення витрат на відновлювальний ремонт із співвласника квартири позивач, будучи власником лише 1/5 її частки, не обґрунтовує у позові правові підставі стягнення вартості відновлюваних робіт квартири з її співвласника.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Враховуючи викладені обставини суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 22, 1166 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 34, 76-81, 89, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд –

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 іпн.НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_1 іпн.НОМЕР_2) про відшкодування вартості відновлюваного ремонту квартири - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено 08 травня 2019 року.

Суддя О.П.Румянцев