Єдиний унікальний номер 234/155/19 Номер провадження 22-ц/804/699/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2019 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Будулуци М.С.

суддів: Гапонова А.В., Біляєвої О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмут Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Краматорського міського суду Донецької області від 09 січня 2019 року в цивільній справі за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Міністерство соціальної політики України, Генеральне консульство Російської Федерації в Харкові, про встановлення факту, що має юридичне значення (справа № 234/155/19, суддя Переверзева Л.І., повний текст ухвали постановлено 09 січня 2019 року у м. Краматорськ Донецької області), -

В С Т А Н О В И В:

04 січня 2019 року до Краматорського міського суду Донецької області надійшла заява ОСОБА_1, в якій просила, встановити факт вимушеного переселення з окупованої території Донецької області внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України та окупації Російською Федерацією частини території Донецької області.

В заяві зазначила, що внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України, яка розпочалася в лютому 2014 року, вона разом з донькою в грудні 2017 року вимушена була залишити окуповану частину території Донецької області та переселитися у місто Краматорськ.

Такими діями Російської Федерації щодо України, а саме, - збройною окупацією Донецької області порушено її громадянські права і свободи, вона втратила житло, вільне спілкування з друзями та родичами, налагоджений побут.

Встановлення юридичного факту - вимушеного переселення з окупованої території України породжуватиме для неї юридичні наслідки - виникнення права на справедливу компенсацію з держави - агресора, якою є Російська Федерація.

Ухвалою судді Краматорського міського суду Донецької області від 09 січня 2019 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Із вказаним судовим рішенням не погодилась ОСОБА_1 та подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила ухвалу скасувати, як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заявник вказала, що суд безпідставно відмовив у відкритті провадження за її заявою, мотивуючи тим, що встановлення зазначеного факту пов'язується із наступним вирішенням спору про право, не зазначивши в чому саме вбачається спір про право та який саме виник спір.

ОСОБА_1 посилалась на те, що вона звернулася до суду із заявою про встановлення факту вимушеного переселення в 2014 року з окупованої частини території Донецької області, яке відбулось внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України та окупації Російською Федерацією частини території Донецької та Луганської областей України.

Метою встановлення такого факту є підтвердження статусу заявника відповідно до норм Конвенції «Про захист цивільного населення під час війни» від 12 серпня 1949 року, ратифікованої Україною 03 липня 1954 року, для його захисту. Іншого порядку встановлення такого юридичного факту законодавством України не передбачено.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Відповідно до змісту вказаної норми, суд вправі відмовити у відкритті провадження у справі за заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, у тому випадку, коли із заяви убачається, що встановлення відповідного факту пов'язане із подальшим вирішенням певного спору про право.

При цьому, суд має в ухвалі зазначити в чому саме вбачається спір про право та який саме виник спір.

Разом з тим, суд не зазначив в чому саме полягає спір про право, та як встановлення зазначеного факту пов'язується із наступним судовим вирішенням спору про право.

Заявник зазначала, що встановлення факту вимушеного переселення Заявника пов'язане з вирішенням питання про стягнення збитків, а не вирішення спору про право. Іншого порядку встановлення даного факту не передбачено. Саме внаслідок військової агресії Російської Федерації на території Донецької та Луганської областей порушені її права і свободи, передбачені Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод. Отримана Заявником довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, видана Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Краматорської міської ради на ім'я заявника, посвідчує лише факт вимушеного переселення з міста Горлівка Донецького області до міста Краматорськ Донецької області і не містить зазначених причин такого переселення, оскільки даний орган не має таких повноважень.

Отже, відмовляючи у відкритті провадження за заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, суд фактично позбавив її права на встановлення причини внутрішнього переселення.

21 лютого 2019 року заявник ОСОБА_1 надіслала до суду клопотання, в якому просила розглянути її апеляційну скаргу без її участі, зазначила, що апеляційну скаргу підтримує повністю та просила ухвалу судді Краматорського міського суду скасувати, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с. 26-27).

Інші учасники справи в судове засідання апеляційного суду не з'явилися, але про час і місце розгляду справи повідомлені судовими повістками (а.с. 24).

Апеляційний суд вважав можливим розглянути справу за відсутністю заявника та заінтересованих осіб, оскільки, відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до пункту 4 частини 1ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою судді Краматорського міського суду Донецької області від 09 січня 2019 року відмовлено у відкритті провадження по цивільній справі за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Міністерство соціальної політики України, Генеральне консульство Російської Федерації в Харкові, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Втім, при вирішенні питання про відмову у відкритті провадження суддею порушено норми процесуального права, з оглядом на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту:

1) родинних відносин між фізичними особами;

2) перебування фізичної особи на утриманні;

3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню;

4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;

5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу;

6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;

9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В частині 3 цієї ж статті зазначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

В заяві ОСОБА_1 просила встановити факт вимушеного переселення з окупованої території Донецької області внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України та окупації Російською Федерацією частини території Донецької області, зазначивши, що метою встановлення факту вимушеного переселення з окупованої території України є визначення статусу заявника як особи, що перебуває під захистом Конвенції про захист цивільного населення підчас війни від 12 серпня 1949 року, ратифікованої Україною 03 липня 1954 року.

Встановлення такого юридичного факту продовжуватиме для неї юридичні наслідки - виникнення права на справедливу компенсацію з держави агресора, якою є Російська Федерація.

Отже, висновок суду про те, що із заяви вбачається спір про право на відшкодування, який є підставою для відмови у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, є помилковим, оскільки він не ґрунтується на фактичних обставинах справи.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу заявника ОСОБА_1 слід задовольнити, оскільки доводи її апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права є обґрунтованими.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 374 та ч. 4 ст. 379 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції у разі порушення норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи викладене, слід дійти висновку, що при вирішенні питання про відмову у відкритті провадження судом неправильно застосовано норми процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, а тому оскаржувану ухвалу судді слід скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді Краматорського міського суду Донецької області від 09 січня 2019 року про відмову у відкритті провадження скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: