Ухвала

06 травня 2019 року

м. Київ

справа № 211/2354/17

провадження № 61-7975 ск 19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Хопти С. Ф. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 березня 2019 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «ЮНЕКС БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року публічне акціонерне товариство «ЮНЕКС БАНК» (далі - ПАТ «ЮНЕКС БАНК») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та просило суд в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 3.2.1001.ФО_К від 26 жовтня 2011 року, що станом на 12 лютого 2018 року становить 71 159 грн 85 коп., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 62 кв. м, житловою площею 44,80 кв. м, що належить на праві власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , шляхом її продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, визначеною на дату проведення прилюдних торгів шляхом проведення незалежної оцінки.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 березня 2018 року, позов ПАТ «ЮНЕКС БАНК» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №3.2.1001.ФО_К від 26 жовтня 2011 року, що станом на 12 лютого 2018 року становить 71 159 грн 85 коп., звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 62 кв. м, житловою площею 44,80 кв. м, що належить на праві власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , шляхом її продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на дату проведення прилюдних торгів шляхом проведення незалежної оцінки. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 06 березня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 22 березня 2018 року змінено в частині визначення судом першої інстанції розміру заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 3.2.1011.ФО_К від 26 жовтня 2011 року, зменшивши вказаний розмір з 71 159 грн 85 коп. до 52 542 грн 06 коп. та доповнено абзац резолютивної частини рішення після слів 52 542 грн 06 коп. текстом наступного змісту «яка складається із заборгованості по поверненню кредитних коштів - 45 542 грн 06 коп., заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами - 6884 грн 64 коп., суми пені з розрахунку 0,1 % в день за простроченим кредитом та процентами - 2231 грн 82 коп.» В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У квітні 2019 року до Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 березня 2019 року, у якій заявник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказане судове рішення скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, виходячи з наступних підстав.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у цій справі становить 71 159 грн 85 коп., яка станом на 1 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921 ? 100 = 192 100).

Отже, зазначена справа є малозначною відповідно до наведених приписів ЦПК України.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню. Таких випадків судом не встановлено.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України

суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) Комітету Міністрів Ради Європи від 7 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної карги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services

v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 березня 2019 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «ЮНЕКС БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ф. Хопта