Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2019 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Васильченка О. В. ,

за участю секретаря судового засідання - Ковальчук О. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей Подільської районної у м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, встановлення нового способу участі батька у вихованні та спілкування з дитиною,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив суд:

усунути перешкоди ОСОБА_1 зі сторони ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

встановити ОСОБА_1 новий спосіб участі у безперешкодному вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовна заява обґрунтована тим, що відповідачем попри наявне рішення суду, яким встановлено спосіб участі ОСОБА_1 у спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3 , чинить йому постійні в цьому перешкоди, чим порушую права позивача як батька у спілкуванні та вихованні свого сина.

За таких обставин, позивач звернувся до суду з цим позовом, в якому просив суд усунути перешкоди з боку відповідача та встановити новий спосіб участі позивача у вихованні та спілкуванні з сином.

В судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі, просив суд його задовольнити.

Відповідач заперечував проти позову, зазначала що перешкод нею не чиниться, позивач сам не бажає реалізовувати свої права як батько щодо свого сина.

Третя особа свого права на участь у судовому засіданні не використала, до суду звернулась із заявою про розгляд справи без її участі.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з таких підстав.

Судом достовірно встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився спільний син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с. 7, 11)

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 06.07.2016 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано, рішення суду набрало законної сили. (а.с. 7)

З матеріалів справи також вбачається, що 04.11.2016 року Подільським районним судом м. Києва було ухвалено рішення за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації про стягнення аліментів на дитину, визначення місця проживання дитини, встановлення порядку спілкування з дитиною. (а.с. 8-10)

Відповідно до рішення суду від 04.11.2016 року:

з ОСОБА_1 , стягнуто на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно починаючи з 06 вересня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття;

визначено місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 ;

визначено такий спосіб участі ОСОБА_1 у спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3 :

- тиждень через тиждень з понеділка по четвер з 18:00 до 20:00, забирати дитину з дошкільного навчального закладу, попередивши матір;

- кожну суботу з 10:00 до 20:00 проводити час з сином без присутності матері;

- проводити з дитиною відпочинок протягом 14 днів у липні або серпні, на розсуд батька, за згодою матері дитини;

- необмежене спілкування з сином особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого способу зв`язку.

За місцем роботи ОСОБА_1 характеризується позитивно. (а.с. 13)

З довідки за місцем роботи від 14.11.2017 року, вбачається, що відрахування на користь ОСОБА_2 із заробітної плати позивача регулярно (в період з травня 2017 року по жовтень 2017 року як вказано у довідці) здійснюються у якості аліментів. (а.с. 14)

З матеріалів справи також вбачається, що 07.04.2017 року працівниками поліції було зафіксовано факт звернення ОСОБА_1 до правоохоронних органів, у зв`язку з тим, що вочевидь відповідач не віддає йому дитину. Висновок в якому це зафіксовано жодної фактичної інформації щодо обставин цього конфлікту не містить. (а.с. 16)

Також міститься аналогічний висновок від 10.04.2017 року яким працівниками поліції зафіксовано зі слів ОСОБА_1 конфлікт із дружиною. (а.с. 17)

Відповідно до висновку № 24 від 27.02.2017 року Міського центру дитини, ОСОБА_3 позитивно реагує на батька, поводить з ним себе спокійно, грається, батько в свою чергу слідкує за зовнішнім виглядом дитини, в кінці зустрічі дитина хотіла залишитись з батьком. (а.с. 18)

Згідно Висновку органу опіки та піклування Подільської районної у м. Києві державної адміністрації від 16.03.2017 року комісія не вбачає за доцільне позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно сина, рекомендувала сторонам скористатись сімейною медіацією з метою налагодження конструктивної комунікації між собою та вирішення питань пов`язаних з вихованням сина. (а.с. 19)

Відповідно до пояснень ОСОБА_5 від 15.11.2017 року, яка працювала вихователем в дитячому садку № 151 у м. Києві, остання негативно відгукується про матір дитини - ОСОБА_2 , вважає що мати негативно впливає на відносини між батьком та сином, а батька в свою чергу характеризує позитивно. (а.с. 22)

Про неприязні відносини між сторонами зазначає також дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_6 , котра зауважувала, що відповідач неадекватно реагує на спілкування батька та сина, діє в своїх інтересах, а не в інтересах дитини щодо його спілкування з батьком. (а.с. 24)

В матеріалах справи міститься також Висновок органу опіки та піклування Подільської районної у м. Києві державної адміністрації від 07.05.2018 року яким спосіб участі батька у спілкуванні з сином, який було встановлено рішенням суду від 04.11.2016 року залишено без змін. (а.с. 42)

Між сторонами було застосовано процес медіації, проте як вбачається з висновку медіаторів, через взаємні конфлікти та недосягнення згоди вона була припинена, роз`яснено можливість її відновлення у разі бажання сторін.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України.

Рішенням суду було визначено місце проживання дитини разом з матір`ю, проти чого не заперечував батько. Проте, це не позбавляє права батька приймати участь у житті дитини, спілкуванні з ним, його вихованні тощо.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

Статтею 153 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Дитина, яка розлучена з одним із батьків чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками, крім випадків, коли це суперечить найвищим інтересам дитини.

Згідно приписів ст. 157 Сімейного кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Статтею 158 Сімейного кодексу України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування, проживаючи окремо від дитини, батько зобов`язаний брати участь у її вихованні, має право на особисте спілкування з дитиною, спір щодо участі у вихованні дитини батька, який проживає окремо від неї, вирішується судом із визначенням способу такої участі, місця та часу їх спілкування, з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення (ст. ст. 153, 157, 159 Сімейного кодексу України).

Як встановлено ч. 1,2 ст. 159 Сімейного кодексу України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Разом з тим, правовідносини, щодо участі позивача у житті сина вже було вирішення відповідним рішенням суду від 04.11.2016 року, яким, зокрема, встановлено графік спілкування позивача з сином. Рішення суду набрало законної сили.

Варто зауважити, що позивач в судовому засіданні підтвердив, що ним не було оскаржено вищевказане рішення суду.

Разом з тим, наразі позивач просить суд прийняти нове рішення щодо графіку спілкування з сином, з підстав того, що відповідач чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною та тим самим не виконує судове рішення від 04.11.2016 року.

Проте, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що з боку відповідача чиняться перешкоди щодо спілкування позивача з дитиною.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Окрім того, суд вважає за доцільне зауважити, що сторонам необхідно діяти виключно в інтересах дитини. Пояснення, надані сторонами в судовому засіданні, підтверджують те, що сторони за рахунок інтересів власного сина прагнуть загострити конфліктні відносини між собою.

За вищевикладених обставин, враховуючи відсутність доказів чинення з боку відповідача перешкод у спілкуванні позивача з сином, наявність наразі чинного рішення суду та висновку органу опіки та піклування щодо встановленого графіку спілкування батька та сина, суд вважає, що позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 82, 223, 259, 263-265, 268, 352, 354, а також п.п. 9, 15 Перехідних положень, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей Подільської районної у м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, встановлення нового способу участі батька у вихованні та спілкування з дитиною - відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги (зважаючи на п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О. В. Васильченко