У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" листопада 2019 р. Дніпровський районний суду м. Києва у складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.,

при секретарі Локотковій І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Києва заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову поданої в рамках цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Ухвалою суду від 23 серпня року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

08 листопада 2019 року до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 , згідно з якою він просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладання арешту на нерухоме майно відповідача ОСОБА_2 , а саме 1/3 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить останньому на праві власності.

Заяву обґрунтовано тим, що відповідач не вжив жодних заходів щодо повернення коштів і на теперішній час уникає виконання взятих на себе обов`язків по виконанню договору позики, вимкнув телефон та за місцем реєстрації не з`являється. Тому позивач має підстави вважати, що відповідач може переоформити на інших осіб належну йому частку у вказаній квартирі, що у майбутньому ускладнить або взагалі унеможливить виконання рішення суду.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Дослідивши матеріали цивільної справи та вивчивши заяву про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява представника позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до положень ч.ч. 1-3 ст. 150 ЦПК України одними із видів забезпечення позову є накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, та заборона вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути спів мірними з заявленими позивачем вимогами.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 00, об`єкт нерухомого майна: квартира, загальною площею: 66,8 кв.м., зазначено, що право спільної часткової власності за ОСОБА_2 зареєстровано 1/3 частини вище вказаної квартири.

Крім того, згідно роз`яснень, які містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року за №9, вбачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками даного судового процесу. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

При цьому, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Так, дослідивши матеріали цивільної справи, враховуючи те, що позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики у розмірі 221 140,04 гривень та вид забезпечення позову, вказаний у заяві позивача, є співмірним із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку, що заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, підлягає задоволенню, адже невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання можливого рішення суду в даній справі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову поданої в рамках цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме 1/3 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_2 .

Дані про стягувача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 .

Дані про боржника: ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 .

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суду міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали суду складено 12 листопада 2019 року.

Суддя Н.О. Яровенко