Справа № 507/160/19
Провадження F 2/507/196/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2019 р. Любашівський районний суд Одеської області

у складі : головуючого судді Гнатюка В.О.

за участю секретаря судового засідання Гончар В.В.,

представника позивача - адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т. Любашівка справу за позовом ОСОБА_2 до Любашівської районної державної адміністрації Одеської області , Гвоздавської сільської ради Любашівського району Одеської області , треті особи: ТОВ Виробничо-наукова фірма «Зеленогірське»,Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, про визнання права власності на земельну частку ( пай) в порядку спадкування за законом,

встановив :

11 лютого 2019 року позивач звернувся до Любашівського районного суду Одеської області з позовом до Любашівської районної державної адміністрації Одеської області , Гвоздавської сільської ради Любашівського району Одеської області , третя особа ТОВ Виробничо-наукова фірма «Зеленогірське», про визнання права власності на земельну частку ( пай) в порядку спадкування за законом. На обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що 30.11.2006 р. померла його мати ОСОБА_3 . Мати працювала в ТОВ «ВНФ «Зеленогірське» з 2000 року до дня смерті. З січня 1994 року по 01.08.1995 р. була членом КСП «Зеленогірське»

25.11.1995 року КСП «Зеленогірське» Любашівського району Одеської області отримало державний акт на право колективної власності на землю. 25.01.1996 року загальними зборами КСП «Зеленогірське» Любашівського району Одеської області було створено резервний фонд господарства для виділення земельного паю працівникам, які помилково пропущені в списках на право володіння землею, а також прийнятих в господарство після розпаювання землі, які працюють без зауважень і мають рекомендації керівників підрозділів та земельної комісії про виділення їм земельної частки.

Згідно з наказом F 08 від 24.03.2005 р. директора підприємства на підставі рішення комісії із земельних питань його мати ОСОБА_3 була включена до списку осіб для отримання земельного сертифікату із земель внутрішнього господарського резерву ТОВ «ВНФ «Зеленогірське», який був створений рішенням зборів членів КСП «Зеленогірське» від 25.01.1996 р.

Згідно вказаного рішення загальних зборів 13 осіб отримали земельні ділянки відповідно до рішення суду від 06 вересня 2007 року

12.12.2018 р. він як спадкоємець після смерті матері звернувся до Любашівської районної державної адміністрації з приводу отримання дозволу на розробку технічної документації для оформлення права власності на земельну ділянку. Однак йому було відмовлено.

Посилаючись на викладене, просив суд визнати за ним право власності на земельну частку (пай) розміром 2.26 умовних кадастрових гектарів із земель внутрігосподарського резерву земель ТОВ «ВНФ «Зеленогірське» Любашівського району Одеської області.

Представник позивачів адвокат ОСОБА_1 в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі .

В судове засідання представник позивача адвокат ОСОБА_1 не з»явилась , надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність , вказавши , що позов підтримує в повному обсязі.

Представники Гвоздавської сільської ради Любашівського району Одеської області, ТОВ «ВНФ «Зеленогірське» Любашівського району Одеської області в судове засідання не з»явились, надіславши до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, у яких зазначили , що заперечень у справі не мають.

Представник залученого до участі у справі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області в судове засідання не з»явився . Про день , час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник Любашівської районної державної адміністрації Одеської області в судове засідання не з»явився , надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність. У відзиві на

позов просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те , що мати позивача ОСОБА_3 не являлась членом КСП «Зеленогірське» Любашівського району Одеської області на момент отримання КСП Державного акту на право колективної власності на землю і не включена до списку осіб, що мають право на земельну частку (пай)

Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено , що 30.11.2006 р. померла мати позивача ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про її смерть ( а.с.- 7)

З трудової книжки ОСОБА_3 вбачається , що вона 31.01.1994 р. була прийнята в члени КСП «Зеленогірське скотоводом ферми F3. 01.08.1995 р. - звільнена з членів КСП «Зеленогірське» за власним бажанням .

З виписки із загальних зборів членів КСП «Зеленогірське» Любашівського району Одеської області від 25 січня 1996 року видно, що збори постановили виділити 15 % із земель, переданих КСП «Зеленогірське» в колективну власність, в землі запасу підприємства, які не підлягають паюванню. Встановити, що з земель запасу КСП може виділятися земельний пай для працівників, прийнятих до членів КСП після розпаювання землі і при відсутності вільних паїв (а.с. 14)

З довідки Гвоздавської сільської ради Любашівського району Одеської області F 841 від 04 липня 2018 року видно, що на території Гвоздавської сільської ради є в наявності 496 га незатребуваних паїв, які знаходяться в користуванні ТОВ ВНФ «Зеленогірське» ( а.с.- 18)

Судом установлено , що Державний акт на право колективної власності на землю КСП «Зеленогірське» Любашівського району Одеської області отримало 25 грудня 1995 р.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Згідно Указу Президента України від 08 серпня 1995 року F720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Абзацом 2 частини 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року F7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» передбачено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта.

В судовому засіданні установлено, що ОСОБА_3 не була включена до списку осіб, що мають право на отримання земельної частки (паю) із земель КСП «Зеленогірське» Любашівського району Одеської області.

Позивачем не надано жодного доказу про те, що його мати являлась членом КСП «Зеленогірське» Любашівського району Одеської області як на момент отримання КСП Державного акту на право колективної власності на землю F 25 грудня 1995 року, так і в подальшому.

Факт перебування в трудових відносинах з КСП «Зеленогірське» Любашівського району Одеської області, реорганізоване в ТОВ ВНФ «Зеленогірське», не свідчить про те, що мати позивача являлась членом КСП.

Судом не можуть бути прийняті доводи позивача, що рішенням загальних зборів в 2006 році був виділений земельний пай його матері на підставі рішення загальних зборів від 25 січня 1996 року, як працівнику, виходячи з наступного. З виписки із загальних зборів членів КСП «Зеленогірське» Любашівського району Одеської області від 25 січня 1996 року видно, що збори постановили виділити 15 % із земель, переданих КСП «Зеленогірське» в колективну власність, в

землі запасу підприємства, які не підлягають паюванню. Встановити, що з земель запасу КСП, може виділятися земельний пай для працівників, прийнятих до членів КСП після розпаювання землі і при відсутності вільних паїв . Однак, мати позивача членом КСП «Зеленогірське» Любашівського району Одеської області не являлась.

Не являється підставою для задоволення позову і наказ директора ТОВ ВНФ «Зеленогірське» F08 від 24.03.2005 р. , відповідно до якого на підставі рішення комісії з земельних питань позивачі ОСОБА_3 включена для отримання земельного сертифіката , оскільки позивач не надав доказів про те , що відносно його матері було прийняте рішення про виділення їй земельної частки (паю) повноважним органом.

Посилання позивача на рішення Любашівського районного суду Одеської області від 06 вересня 2007 року в частині того, що особам, які вказані у списку згідно протоколу загальних зборів від 16 листопада 2006 року були виділені земельні ділянки, судом не може бути прийняте до уваги, так як відповідно до ст. 82 ЦПК України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обовFязковою для суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 263-268 ЦПК України ,Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року F720/95, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року F7, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Любашівської районної державної адміністрації Одеської області , Гвоздавської сільської ради Любашівського району Одеської області , треті особи ТОВ Виробничо-наукова фірма «Зеленогірське»,Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, про визнання права власності на земельну частку ( пай) в порядку спадкування за законом відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи , якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано , набирає законної сили після повернення апеляційної скарги , відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції через Любашівський районний суд Одеської області до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Учасник справи , якому повне рішення не було вручено у день його проголошення , має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

суддя В.О.Гнатюк