РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2019 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Каліщука А.А.

за участю секретаря судового засідання Процюк Н.Р.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Володимир-Волинського міського суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд із даним позовом до ОСОБА_2 про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП). Позовні вимоги обгрунтовує тим, що відповідач 21.09.2017 р. близько 20 год. 20 хв., на автодорозі Р-15 «Ковель-Жовква», неподалік перехрестя даної дороги з автодорогою Т-0302 «Піща-Любомль-Павлівка», перебуваючи у стані алкогольного сп»яніння, керуючи транспортним засобом «Ford Mondeo» р.н.з. LC 66271, рухаючись в напрямку м. Володимир-Волинського не дотримавшись безпечної швидкості руху та не врахувавши погодні умови, допустив зіткнення у задню частину транспортного засобу марки «Урал 4320» р.н.з. АС 5407 АК, що рухався в попутному напрямку, в результаті чого останній здійснив зіткнення у задню частину його транспортного засобу «Mercеdes Benz 240», р.н.з. АС 6579 АК, який рухався в напрямку м. ВолодимираВолинського.

Вироком Володимир-Волинського міського суду від 01.03.2018 р. відповідача визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України відповідача звільнено від відбування основного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку терміном на 2 роки.

Позивач зазначає, що окрім шкоди пов»язаної із пошкодженням транспортного засобу, йому було завдано майнової шкоди у зв»язку із пошкодженням придбаної ним побутової техніки на суму 15500 грн., котра на момент ДТП знаходилась у транспортному засобі та підтверджується товарним чеком.

Крім цього, протиправними діями відповідача завдано немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які спричинили негативні зміни у житті позивача, негативні спогади, переживання, насторога, тривога.

У зв»язку із душевними стражданнями, нервовим стресом, порушенням ритму звичного життя та нормальних життєвих зв»яків, що призвело до погіршення здоров»я, позивач вважає, що в результаті ДТП йому завдано моральну шкоду, котру він оцінює в розмірі 30000 грн.

Відповідач добровільно відмовляється відшкодувати завдану майнову та моральну шкоду, а тому позивач просить стягнути з відповідача на його користь 15500 грн. майнової шкоди та 30000 грн. моральної шкоди.

17.12.2018 р. відповідач подав відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позову, оскільки позивач не надав суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження заподіяння майнової шкоди в розмірі 15500 грн. та 30000 грн. моральної шкоди.

Позивач 10.01.2019 р. подав відповідь на відзив, в якому просив позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

До початку розгляду справи по суті позивач подав заяву про зменшення позовних вимог, в якій просить стягнути із відповідача на його користь 15500 грн. майнової шкоди та 7000 грн. моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив задовольнити зменшенні позовні вимоги.

Відповідач в судовому засіданні визнав 15500 грн. майнової шкоди та 7000 грн. моральної шкоди.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить вимогам Цивільного кодексу України, відповідає інтересам сторін по справі та не порушує права та інтереси інших осіб.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до роз"яснень, які викладені у п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обовязок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обовязку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина пята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобовязана відшкодувати шкоду.

Згідно з ч.6 ст. 82 ЦК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Вироком Володимир-Волинського міського суду від 01.03.2018 р. підтверджується, що ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Зокрема, із вироку суду встановлено, що ОСОБА_2 21.09.2017 р., близько 20 год. 20 хв. на автодорозі Р-15 «Ковель-Жовква», неподалік перехрестя даної дороги з автодорогою Т-0302 «Піща-Любомль-Павлівка», перебуваючи у стані алкогольного сп»яніння, керуючи транспортним засобом «Ford Mondeo», р.н.з. LC 66271, рухаючись в напрямку м. Володимир-Волинського не дотримавшись безпечної швидкості руху та не врахувавши погодні умови, допустив зіткнення у задню частину транспортного засобу марки «Урал 4320» р.н.з. АС 5407 АК, що рухався в попутному напрямку, в результаті чого останній здійснив зіткнення у задню частину транспортного засобу «Mercеdes Benz 240», р.н.з. АС 6579 АК, який рухався в напрямку м. ВолодимираВолинського, під керуванням ОСОБА_1

Із вироку суду та матеріалів кримінального провадження вбачається, що внаслідок порушення 21.09.2017 р. ОСОБА_2 Правил дорожнього руху відбулась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобіль марки «Mercеdes Benz 240», р.н.з. АС 6579 АК, котрим керував ОСОБА_1, отримав механічні пошкодження.

Судом встановлено, що в момент ДТП у автомобілі ОСОБА_1 знаходився холодильник марки «Електролюкс», морозильна камера «Електролюкс», пральна машина «BOSCH», загальною вартістю 15500 грн., котрі зазнали пошкодження внаслідок ДТП.

Згідно з ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала майнову шкоду, повинна її відшкодувати в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовуються особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Обставини пошкодження даних товарів і розмір майнової шкоди в сумі 15500 грн. повністю визнаються відповідачем і суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання, тому відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню.

Беручи до уваги, що відповідач заподіяв позивачу майнову шкоду, котра становить 15500 грн. та повністю визнається ним, а тому дана шкода підлягає стягненню з нього в користь позивача.

Частина перша і третя статті 23 ЦК України передбачають право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Оскільки неправомірними діями відповідача завдано позивачу майнову шкоду та порушено його права, внаслідок чого позивачу заподіяно моральну шкоду, а також беручи до уваги, що відповідач визнав обставину заподіяння моральної шкоди та її розмір в сумі 7000 грн., тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 7000 грн. моральної шкоди.

Оцінивши всі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими, доведеними, а тому позов підлягає до задоволення.

Враховуючи, що рішення ухвалено на користь позивача, однак він звільнений від сплати судового збору, тому судові витрати слід стягнути із відповідача в користь держави.

Керуючись ст.ст. 12,81,89,265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 15500 (п»ятнадцять тисяч п»ятсот) гривень та 7000 (сім тисяч) гривень моральної шкоди.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь держави 704,80 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 ., ІПН НОМЕР_2, житель ІНФОРМАЦІЯ_4.

Повне судове рішення складено 15.01.2019 р.

Головуючий: /підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя А.А. Каліщук