справа № 165/2006/18
провадження №2/165/60/19
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2019 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі :

головуючого судді Ференс-Піжук О.Р.,

за участю секретаря Пилипчук М.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нововолинську справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Волиньвугілля" про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я на виробництві,-

встановив:

08 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ДП «Волиньвугілля» про стягнення моральної шкоди, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 22.01.2017, працював у четверту зміну на ВП «Шахта Бужанська» (початок 02.00 год. 23.01.2017 закінчення 08.00 год. 23.01.2017), перед початком якої помічником начальника дільниці ПР ОСОБА_4 був виданий наряд гірничому майстру дільниці ПР ОСОБА_5 та працівникам дільниці в кількості 9 осіб на виконання робіт по трьох прохідницьких вибоях, в тому числі по 456 вентиляційному штреку - проходка, кріплення, обмін вагонів. Наряд по даному вибою виконували прохідники ОСОБА_6, ОСОБА_7 та позивач ОСОБА_1 Зазначає, що перед кріпленням вибою виробку необхідно було зачистити від гірничої маси. Цією роботою з лівої сторони комбайна ГПКС, займалися ОСОБА_7 та ОСОБА_6, а ОСОБА_1 виконував її з правої сторони комбайна ГПКС. В 4.20 год., стався вивал породи з правого боку виробки, внаслідок чого було травмовано ліву ногу ОСОБА_1 Позивач отримав відкритий перелом-вивих лівого гомілково-стопневого суглобу лівої кінцівки, що підтверджується ОСОБА_5 №2 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом від 26.01.2017 року, ОСОБА_5 проведення розслідування нещасного випадку, що стався 23.01.2017 від 26.01.2017 року, копії яких додаються, а оригінали знаходяться у відповідача.

Зазначає, що 23.01.2017 позивач був доставлений в Нововолинську ЦМЛ, де знаходився на стаціонарному лікуванні з діагнозом: консолідуючий перелом кісток лівої гомілки без зміщення з вираженим післятравматичним остепорозом кісток гомілки і стопи, в період з 23.01.2017 по 22.01.2018, в Нововолинській ЦМЛ 23.01.2017 позивачу було проведено операцію секвестректомія латеральної кісточки лівої гомілки, що підтверджується випискою з історії хвороби, яка додається. З 22.01.2018 по 09.02.2018 позивач проходив лікування у Луцькому військовому гарнізонному госпіталі з діагнозом: хронічний післятравматичний остомієліт зовнішньої кісточки лівої гомілки, супутній: стійка комбінована змішана контрактура лівого гомілково-ступневого суглобу.

Рішенням МСЕК від 15.08.2017 року позивача визнано інвалідом другої групи, встановлено 75 % втрати працездатності.

Вважає, що відповідач несе обов?язки щодо відшкодування моральної шкоди заподіяної ОСОБА_1, яка полягає у важких фізичних, душевних, психічних стражданнях, завданих йому важким та тривалим лікуванням, перенесеною операцією та тривалим реабілітаційним періодом, обмеженістю у фізичних можливостях пересування, самообслуговування, неможливістю відновлення попереднього стану здоровя, незворотністю та характером вимушених змін в житті, побуті, сімейних відносинах, які значно погіршилися, а в подальшому взагалі були припинені, неможливістю періодичного відвідування матері, яка проживає за кодоном. Зазначає, що через ушкодження здоровя на виробництві позивачу спричинено моральну шкоду, обовязок про відшкодуванню якої несе роботодавець, зокрема ДП «Волиньвугілля». Просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 240000 грн., виходячи з того, що розмір моральної шкоди визначається як добуток ступеню втрати працездатності (75 відсотків) на розмір мінімальної заробітної плати станом на дату встановлення інвалідності 14.08.2017 року, який складає 3200 гривень, із розрахунку 75%х3200грн.= 240000 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали з підстав наведених у позові.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 факт спричинення моральної шкоди не заперечила, щодо розміру відшкодування моральної шкоди покладається на розсуд суду. Однак просить врахувати, що позивач отримав за ушкодження здоровя одноразову допомогу та щомісячно йому виплачуються страхові відшкодування. Зазначає, що шахта фінансується з держбюджету, власних коштів підприємство не має, є збитковою організацією. Існує лише державна дотація на виплату заробітної плати, ЄСВ сплачено лише за липень 2016 року, борг за ЄСВ становить 99 млн. грн. Крім того вказує, що комісією з розслідування нещасного випадку було встановлено 5% вини позивача у нещасному випадку на виробництві, і таке рішення він не оскаржував. Просить врахувати вказані обставини при визначенні розміру моральної шкоди.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 працював на ВП «Шахта Бужанкська» ДП «Волиньвугілля» на підземних роботах, зокрема прохідником пятого розряду.

Відповідно до ОСОБА_5 №2 про нещасний випадок, повязаний з виробництвом від 26.01.2017 (а.с.5-6) під час виконання робіт в четверту зміну (початок 02.00 год. 23.01.2017 закінчення 08.00 год.23.01.2017), помічником начальника дільниці ПР ОСОБА_4 був виданий наряд гірничому майстру дільниці ПР ОСОБА_5 та працівникам дільниці в кількості 9 осіб на виконання робіт по трьох прохідницьких вибоях, в тому числі по 456 вентиляційному штреку - проходка, кріплення, обмін вагонів. Наряд по даному вибою виконували прохідники ОСОБА_6, ОСОБА_7 та позивач ОСОБА_1 Зазначає, що перед кріпленням вибою виробку необхідно було зачистити від гірничої маси. Цією роботою з лівої сторони комбайна ГПКС, займалися ОСОБА_7 та ОСОБА_6, а ОСОБА_1 виконував її з правої сторони комбайна ГПКС. В 4.20 год., стався вивал породи з правого боку виробки, внаслідок чого було травмовано ліву ногу ОСОБА_1 Внаслідок травмування позивач отримав відкритий перелом-вивих лівого гомілково-стопневого суглобу лівої кінцівки.

З акту проведення розслідування нещасного випадку, що стався 23.01.2017 року о 04 год. 20 хв., від 26.01.2017 року (а.с.7,8) встановлено, що причиною настання нещасного випадку з позивачем є невиконання вимог інструкції з ОП.

Протоколом №4 засідання комісії з охорони праці ВП «Шахта «Бужанська» від 22.08.2017 (а.с.55) встановлена вина ОСОБА_1 в нещасному випадку на виробництві, який стався з ним 23.01.2017 року 5%, що полягало в порушенні п.4.9.2, 4.18 «Інструкції з ОП для прохідника».

Висновком Нововолинської МСЕК від 15.08.2017 позивачу ОСОБА_1 встановлено 75% втрати працездатності з 14.08.2017. Вказані обставини підтверджуються копією довідок МСЕК (а.с.12,13). Висновком МСЕК від 21.08.2018 року (а.с.54) позивачу встановлено 70 % втрати професійної працездатності з 11.08.2018.

Нормами Конституції України, а саме ст.ст. 21, 43, 46 передбачені права працівників на охорону їх життя і здоровя у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, який фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування.

Разом з тим ст. 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до вимог ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Умови праці на робочому місці, безпеки технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці.

Власник або уповноважений ним орган не вправі вимагати від працівника виконання роботи, поєднаної з явною небезпекою для життя, а також в умовах, що не відповідають законодавству про охорону праці.

Як встановлено в суді відповідач ДП «Волиньвугілля» не забезпечив безпечних умов праці ОСОБА_1 на робочому місці.

Досліджені докази дають суду підстави вважати, що неправомірними діями відповідача ДП «Волиньвугілля» позивачу ОСОБА_1 спричинено моральну шкоду, яка виразилась у наступному.

ОСОБА_1 отримав виробничу травму, зазнав фізичного болю та страждань, які переносить і по теперішній час, втратив 70% професійної працездатності.

Отже, спричинена ОСОБА_1 моральна шкода у звязку з ушкодженням здоровя на виробництві - професійним захворюванням, підлягає відшкодуванню відповідачем ДП «Волиньвугілля» з вини якого вона заподіяна.

Суд не бере до уваги твердження відповідача про відсутність коштів на ДП «Волиньвугілля» та відсутності вини підприємства у заподіяні позивачу моральної шкоди, оскільки вони спростовані актами розслідування професійного захворювання, які досліджені судом.

Відповідно до розяснень пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» від 31.03.1995 року № 4 розмір моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних та фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.

Враховуючи характер моральних та фізичних страждань, їх тривалість, спосіб заподіяння і виходячи з засад справедливості та розумності, суд приходить до висновку, що в користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути 80000 гривень на відшкодування моральної шкоди.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд враховує обставини справи те, що позивач отримав виробничу травму консолідуючий перелом кісток лівої гомілки із зміщенням з вираженим після травматичним остеопорозом кісток гомілки і стопи, обширна забійна-рвана рана лівої стопи та гомілки з розчаленням та пошкодженням нервів та судин, обширні некрози лівої стопи та гомілки, після травматична невропатія малогомілкового нерва. Протипоказані роботи із шкідливими та небезпечними факторами виробничого середовища постійно, визнаний особою з інвалідністю другої групи, може працювати за спеціальністю художній графік без фізичних перевантажень і тривалої ходи. Тривалий час позивач перебував на лікуванні з діагнозами: хронічний після травматичний остеомієліт зовнішньої кісточки лівої гомілки, супутніми діагнозами : стійка комбінована змішана контрактура лівого гомілково-ступневого суглобу, що підтверджується виписками із медичної картки стаціонарного хворого Нововолинської ЦМЛ (а.с.9-11,53).

Втрата здоровя позивача призвела до втрати нормальних життєвих звязків, незручностей в побуті і вимагає від позивача додаткових зусиль для організації свого життя, а тому виходячи із характеру душевних страждань ОСОБА_1 та із засад розумності і справедливості, беручи до уваги встановлення комісією 5 % вини позивача у нещасному випадку, що з ним стався на виробництві, суд вважає, що до стягнення підлягає 80000 грн. моральної шкоди. При цьому, суд не бере до уваги твердження позивача, що внаслідок отримання зазначеної травми у нього погіршились сімейні відносини, що призвело до розірвання шлюбу, оскільки, як вбачається з копії рішення суду від 26.10.2018 року (а.с.56) ініціатором розірвання шлюбу виступав сам позивач, а неможливість періодично відвідувати матір, яка проживає за кордоном, також не може слугувати критерієм глибини душевних страждань особи при визначенні розміру моральної шкоди внаслідок нещасного випадку на виробництві. Суд не може взяти до уваги розрахунок визначення розміру моральної шкоди, наведений позивачем у заяві, оскільки такий проведений безпідставно, виходячи із 75 % втрати працездатності, коли з 11.08.2018 позивачу за висновком МСЕК визначено 70 % втрати працездатності.

З огляду на вищенаведену мотивацію, а також беручи до уваги фінансове становище відповідача, суд частково задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1

Керуючись ст.ст.ст. ст. 12, ст. 13, ст. 141, ст. 263, ст.ст. 264 ЦПК України, на підставі ст.ст. 153, 173, 237-1 КЗпП України, ст. 1167 ЦК України - суд,

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Волиньвугілля" Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, юридична адреса: вул. Луцька, 1, м. Нововолинськ Волинської області, , на користь ОСОБА_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, 80 000 (вісімдесят тисяч) гривень моральної шкоди.

Стягнути з Державного підприємства "Волиньвугілля" Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, юридична адреса: вул. Луцька, 1, м. Нововолинськ Волинської області, , в дохід держави 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Нововолинський міський суд Волинської області до Волинського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 15 лютого 2019 року.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя О.Р. Ференс-Піжук