Номер провадження: 22-ц/813/3397/19
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі - Маслову Р.Ю.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

позивача ОСОБА_2,

від відповідача ОСОБА_3 управління Національної поліції в Одеській області F не зFявились,

від відповідача ОСОБА_3 управління державної казначейської служби України в Одеській області F не зFявились,

переглянувши справу F520/13541/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 управління Національної поліції в Одеській області, ОСОБА_3 управління Державної казначейської служби України в Одеській області про відшкодування моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 листопада 2018 року у складі судді Луняченка В.О., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2, звернувшись 28 вересня 2018 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що 20 червня 2017 року подав заяву про скоєння у відношенні нього та членів родини злочину, проте заяву не було вчасно внесено до ЄРДР, що стало поводом для звернення до Київського районного суду м. Одеси зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Київського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 23 червня 2017 року в справі F520/7266/17 скаргу задоволено, зобовFязано посадових осіб Київського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області внести до ЄРДР відомості, викладені в заяві про злочин від 20 червня 2017 року. Посилаючись на вказані обставини, не прийняття рішення у справі, не захищення прав родини від скоєного кримінального правопорушення, завдання бездіяльністю органів, що здійснюють досудове розслідування, моральної шкоди, позивач ОСОБА_2 просив стягнути за рахунок держави списанням з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на його користь на відшкодування моральної шкоди 5000,00 грн. (а.с.1-2).

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 3 жовтня 2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с.7).

Відповідач ОСОБА_4 управління Державної казначейської служби України в Одеській області позов не визнав, зазначивши, що не є належним відповідачем у справі, так як відносини виникли між ОСОБА_2 та Київським ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області. Позивач безпідставно ототожнює ОСОБА_4 управління Державної казначейської служби України в Одеській області з державою та Державним бюджетом України; ОСОБА_4 управління Державної казначейської служби України в Одеській області та держава Україна є окремими самостійними учасниками цивільних відносин, відповідно ОСОБА_4 управління Державної казначейської служби України в Одеській області не відповідає за зобовFязаннями держави, а рахунки відкриті виключно для його діяльності не уособлюють собою Державний бюджет України (а.с.12-21).

Відповідачем ОСОБА_4 управлінням Національної поліції в Одеській області пояснень, заперечень суду першої інстанції до ухвалення рішення не надано (відзив, за змістом якого позов не визнано, надійшов після ухвалення рішення) (а.с.31-35).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 12 листопада 2018 року в задоволенні позову відмовлено за безпідставністю вимог (а.с.27-29).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 6 лютого 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про задоволення позову (а.с.45-46).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального права полягає у не застосуванні судом першої інстанції до виниклих правовідносин норм частини 6 статті 1176 та статті 1174 ЦК України, правової позиції Верховного Суду України у справі F6-440цс16, полягає у залишенні поза увагою тривалості досудового розслідування.

В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.

У відзиві на апеляційну скаргу ГУ Національної поліції в Одеській області заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує недоведеністю складу цивільного правопорушення, який є юридичною підставою відповідальності, що виникає внаслідок заподіяння шкоди; помилковістю позиції позивача, що ухвала слідчого судді є безумовним доказом неправомірності процесуальних рішень, дій чи бездіяльності у розумінні статті 1176 ЦК України (а.с.68-73).

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, судового рішення без змін з огляду на наступне.

Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 23 червня 2017 року в справі F520/7266/17 скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність посадових осіб Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області щодо невнесення посадовими особами Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області відомостей про кримінальне провадження до Єдиного реєстру досудових розслідувань задоволено; зобовFязано посадових осіб Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення за заявою заявника ОСОБА_2 від 20 червня 2017 року; зобовFязано посадових осіб Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку, підтвердити або спростувати факт кримінального правопорушення та забезпечити прийняття законних обґрунтованих процесуальних рішень (а.с.5).

Ухвалюючи на підставі поданої ОСОБА_2 заяви про скоєння кримінального правопорушення від 20 червня 2017 року, скарги на бездіяльність посадових осіб Київського ВП у м. Одесі та ухвали слідчого суду Київського районного суду м. Одеси від 23 червня 2017 року в справі F520/7266/17 рішення про відмову в позові, суд першої інстанції виходив з того, що Кримінальним процесуальним кодексом України встановлена певна процедура подання заяви про скоєння злочину, в рамках якої встановлена можливість оскарження бездіяльності, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. ОСОБА_2 скористався вказаною процедурою та оскаржив бездіяльність посадових осіб Київського ВП у місті Одесі ГУНП в Одеській області та, відповідно до КПК України поновив своє право на звернення із заявою про скоєння злочину та внесення даних відомостей до ЄРДР, що згідно вимог частини 2 статті 214 КПК України відповідає початку досудового розслідування. За таких обставин, суд вважав недоведеним факт заподіяння моральної шкоди ОСОБА_2 як заявнику у розумінні положень кримінального процесуального законодавства. Визнання в ухвалі слідчого судді бездіяльності незаконною є підставою саме для поновлення права заявника на внесення відомостей до ЄРДР, що не співпадає із поняттям незаконного рішення або бездіяльності органу досудового розслідування, яка є підставою для відшкодування шкоди у розумінні статті 130 КПК України та статті 1174 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Оскарження до суду постанов слідчого є механізмом реалізації прав особи на контроль в порядку кримінального судочинства за бездіяльністю уповноважених осіб на здійснення функцій органу досудового розслідування Скасування ухвалою слідчого судді процесуальних рішень слідчого, прокурора не є безумовним доказом неправомірності таких процесуальних рішень, дій чи бездіяльності у розумінні статті 1176 ЦК України. Процесуальні рішення, дії, бездіяльність слідчого є предметом оскарження відповідно до правил Кримінального процесуального кодексу України, тобто є механізм реалізації права особи на контроль в порядку кримінального судочинства за діяльність уповноважених осіб на здійснення функцій органу досудового розслідування. Частиною 1 статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. В той же час, реалізація позивачем свого процесуального права на оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого під час досудового розслідування в межах кримінального провадження не є підставою для відшкодування моральної шкоди, оскільки не є порушенням прав позивача.

Правові підстави для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позову відсутні.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд F

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 листопада 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 управління Національної поліції в Одеській області, ОСОБА_3 управління Державної казначейської служби України в Одеській області про відшкодування моральної шкоди F залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

ОСОБА_5