Постанова

Іменем України

25 липня 2019 року

м. Київ

справа № 176/2396/17

провадження № 61-11058 св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2018 року у складі судді Павловської І. А. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 квітня 2019 року у складі колегії суддів: Свистунової О. В., Красвітної Т. П., Єлізаренко І. А.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», яке згідно затвердженої нової редакції Статуту змінило найменування банку на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позов мотивовано тим, що відповідно до укладеного кредитного договору від 21 червня 2010 року без номера банк надав ОСОБА_1 кредит в розмірі 900 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом.

Однак, відповідач порушив умови укладеного кредитного договору в частині своєчасного погашення платежів та відсотків, передбачених умовами кредитного договору, у зв`язку з чим, станом на 26 листопада 2017 року за кредитним договором виникла заборгованість на загальну суму 12 218 грн 37 коп., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 2 652 грн 86 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 1 665 грн 93 коп.; заборгованості по пені - 6 841 грн 56 коп.; а також штрафів відповідно до пунктів 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн - штраф (фіксована частина); 558 грн 02 коп. - штраф (процентна складова).

Ураховуючи викладене, ПАТ КБ «ПриватБанк» просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором від 21 червня 2010 року без номера в розмірі 12 218 грн 37 коп.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2018 року у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що анкета-заява не містить тих істотних умов кредитного договору, з яких було б можливо встановити умови, на яких він укладався, зокрема, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які підтверджують розмір встановленого відповідачу кредитного ліміту.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 23 квітня 2019 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишено без задоволення. Рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2018 року залишено без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк» (далі - Умови) не можуть бути належним доказом того, що на момент отримання відповідачем кредитних коштів ці Умови визначали сплату відсотків за користування кредитними коштами та сплату неустойки (пені, штрафів) у випадку порушення зобов`язання з повернення кредиту, оскільки не містять підпису відповідача.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У червні 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою судді Верховного Суду від 13 червня 2019 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У червні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не надали належної оцінки тому, що Умови та правила надання банківських послуг, довідка про кредитування з використанням картки «Універсальна» разом із заявою відповідача дійсно являються складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, оскільки сторонами при укладенні цього договору були досягнути згоди щодо всіх істотних умов договору.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

Відзив на касаційну скаргу учасники справи до суду не подали.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

21 червня 2010 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір без номера шляхом підписання анкети-заяви позичальника, в якій зазначено, що вона разом пам`яткою клієнта, Умовами, а також тарифами складає між сторонами договір про надання банківських послуг.

Пунктом 2.1.1.5.5 Умов, які приєднані до позовної заяви, передбачено, що позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, по відсоткам за його користування, по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно пункту 2.1.1.5.6 цих Умов у разі невиконання зобов`язань за кредитним договором позичальник зобов`язується на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороди Банку.

Відповідно до пункту 2.1.1.12.6 Умов за користування кредитом і овердрафтом банк нараховує відсотки у розмірі, встановленому «Тарифами Банку» з розрахунку 365 календарних днів на рік.

У разі виникнення прострочених зобов`язань на суму від 100 грн, позичальник сплачує банку пеню (а.с. 11-25).

Судами попередніх інстанцій встановлено, що зазначені Умови не містять підпису ОСОБА_1 . Позивачем не надано суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи анкету-заяву позичальника, та відповідно, що вона брала на себе зобов`язання зі сплати винагороди та неустойки в разі порушення зобов`язання з повернення кредиту.

Також банком не надано доказів ознайомлення відповідача з тарифами банку, які передбачають сплату відсотків за користування кредитом.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов

та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Умови і правила надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана позичальником.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. З огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) приєднується до тих умов, з якими він безпосередньо ознайомлений.

Роздруківка із сайту позивача не може виступати належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

Зазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19).

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що АТ КБ «ПриватБанк» не надано належних доказів на підтвердження того що ОСОБА_1 була ознайомлена з Умовами та тарифами банку (подані банком документи не скріплені особистим підписом відповідача), відповідно до яких нараховані відсотки за користування кредитом та неустойка за порушення зобов`язання з повернення кредиту, що свідчить про відсутність домовленості сторін по сплаті вказаних платежів.

Наведені у касаційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками судів попередніх інстанцій стосовно установлених обставин справи, містять посилання на факти, які були предметом дослідження й оцінки судами, які їх обґрунтовано спростували. В силу вимог вищенаведеної статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Згідно зі статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 05 грудня 2018 рокута постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: І. А. Воробйова

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк