ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 року м.Суми

Справа №588/851/19

Номер провадження 22-ц/816/5228/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Хвостика С. Г. , Орлова І. В.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі ОСОБА_2 ,

розглянув у приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 02 жовтня 2019 року, ухвалене у складі судді Линник О.С. в приміщенні Тростянецького районного суду Сумської області, -

В С Т А Н О В И В :

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання.

Свої вимоги мотивує тим, що з 2000 року до 2005 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого у них народилася спільна дитина син ОСОБА_3 , 2001 року народження. Тростянецький районний суд Сумської області рішенням від 21 вересня 2005 року ухвалив стягувати аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5 , 2001 року народження, в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно. На даний час син є повнолітнім та продовжує навчання у Технічному університеті Словаччина на денному відділенні та не має змоги влаштуватися на роботу. Навчання потребує значних матеріальних витрат. Добровільно відповідач не бажає надавати матеріальну допомогу, хоча має задовільний стан здоров`я, матеріально забезпечений, офіційно працевлаштований.

Просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 аліменти в розмірі 33% від усіх видів прибутку (доходу) щомісячно до закінчення навчання, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини.

Тростянецький районний суд Сумської області рішенням від 02 жовтня 2019 року позов ОСОБА_4 задовольнив частково.

Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 аліменти у зв`язку з продовженням навчання в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 14 травня 2019 року і до закінчення навчання, тобто до 31 серпня 2021 року.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допущено негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 768 грн 40 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить змінити рішення суду, ухваливши рішення про стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/10 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що у нього на утриманні, окрім сина ОСОБА_5 , 2001 року народження, є ще двоє неповнолітніх дітей Нікіта та Фадєй, на утримання яких він сплачує аліменти. Загальний розмір усіх відрахувань за виконавчими документами складає 58,3 % всього його доходу, що суперечить Закону України «Про виконавче провадження». Не відмовляючись від свого обов`язку утримувати сина ОСОБА_5 , який продовжує навчання, просить зменшити розмір призначених аліментів з 1/6 частини до 1/10 частини від його доходу, що буде відповідати прожитковому мінімуму для працездатних осіб. Також зазначає, що позивач та її чоловік задекларували доходи значно більші, ніж отримує відповідач, що свідчить про можливість ОСОБА_4 також надавати допомогу своєму синові під час навчання. Крім того, зазначає, що позивач не надала доказів про те, що син ОСОБА_3 продовжує навчання у навчальному 2019/2020 році.

Від ОСОБА_7 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін рішення суду першої інстанції. Зазначає, що рішення судів про стягнення аліментів на утримання синів Нікіти та Фадєя не звернуті до виконання, отже відрахування із заробітної плати, як стверджує відповідач, за цими рішеннями не здійснюється. Також вказує, що посилаючись на її доходи, відповідач замовчує розмір свого заробітку.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до положень ст. 369 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_7 , суд врахував наявність на утриманні у відповідача двох неповнолітніх дітей від іншого шлюбу, його працевлаштування та недоведеність позивачем спроможності відповідача сплачувати аліменти в розмірі 1/3 від свого доходу.

Проте повністю погодитись з висновком суду щодо розміру аліментів не можна, так як суд дійшов його неповно з`ясувавши обставини, що мають значення для справи.

Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8).

ОСОБА_6 зарахований до Технічного університету у Зволені, Словаччина, форма навчання денна в академічному році 2018/2019, який триває з 01.09.2018 року по 31.08.2019 року, термін навчання три роки (а. с. 13-14, 57-58).

ОСОБА_2 має двох неповнолітніх синів Фадєя, 2013 року народження, та ОСОБА_8 , 2007 року народження (а.с. 34, 35).

Тростянецький районний суд Сумської області рішенням від 06 жовтня 2009 року ухвалив стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_9 аліменти на утримання ОСОБА_10 , 2007 року народження, в розмірі 1/6 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до повноліття дитини, та відмовив у задоволенні позовних вимог про зменшення розміру аліментів з 1/4 на 1/6 частину від його доходів, які він сплачував ОСОБА_4 на неповнолітнього сина ОСОБА_5 (а.с. 33).

Тростянецький районний суд Сумської області судовим наказом від 04 липня 2019 року стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_9 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_11 , 2013 року народження, у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до повноліття дитини (а.с. 71).

З довідки про доходи ОСОБА_2 від 01 липня 2019 року №38 вбачається, що загальна сума його доходу за період з січня 2019 року по червень 2019 року складає 145 661,01 грн (а.с. 36).

Частиною 1 статті 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Як передбачено частиною 1 статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

- стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

- стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

- наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

- наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

- доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

- інші обставини, що мають істотне значення.

Тобто, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

За змістом статті 199 СК України законодавець визначив обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчатись, тобто на весь період навчання, який охоплює період від вступу до закінчення чи відрахування з навчального закладу.

У довідці про навчання ОСОБА_6 в Технічному університеті у Зволені вказано, що він є студентом 1 курсу з 01 вересня 2018 року по 31 серпня 2019 року, стандартний термін навчання складає 3 роки (а.с. 89-90). Відомості про те, що ОСОБА_6 відрахований з навчального закладу в матеріалах справи відсутні. А тому зазначена довідка є належним доказом на підтвердження продовження навчання сином сторін та терміну його навчання в університеті.

Відповідно до ч. 3 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 50 % заробітної плати. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що до квітня 2019 року із заробітної плати відповідача здійснювалися відрахування лише на утримання сина ОСОБА_5 , який був на той час неповнолітнім, відомості щодо відрахувань аліментів на інших двох неповнолітніх дітей в матеріалах справи відсутні. Окрім того судовий наказ про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина ОСОБА_11 був виданий під час розгляду даної цивільної справи в суді першої інстанції.

Також колегія суддів відхиляє доводи відповідача про майновий стан чоловіка позивача ОСОБА_12 , оскільки останній не має обов`язку утримувати спільного сина сторін.

В той же час при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, судом першої інстанції не враховано наступне.

СК України ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивач не надала суду обґрунтованого розрахунку щодо вартості навчання ОСОБА_6 , оплати проживання за місцем навчання, харчування, проїзду та інших витрат, які є необхідними під час навчання, тобто судом не досліджено розмір необхідної повнолітньому сину сторін матеріальної допомоги. Також суд першої інстанції не врахував можливість та обов`язок позивача надавати матеріальну допомогу сину під час його навчання.

При визначенні частки доходу відповідача, яка підлягає сплаті на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 , який продовжує навчання, також підлягають врахуванню положення статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», зокрема щодо розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який дорівнює з 1 січня 2019 року - 1921 гривні, з 1 липня - 2007 гривень, з 1 грудня - 2102 гривень.

Враховуючи вищевикладене, а також часткове визнання позову відповідачем, його задовільний стан здоров`я, матеріальне становище, наявність двох неповнолітніх дітей від іншого шлюбу, недоведеність позивачем потреби у матеріальній допомозі повнолітнього сина ОСОБА_5 , який продовжує навчання, у заявленому розмірі, та можливості позивача також надавати матеріальну допомогу синові під час навчання, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково та змінити рішення суду, зменшивши розмір аліментів з 1/6 до 1/8 частки від заробітку (доходу) відповідача.

Керуючись ст.ст. 367; 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 1; 382; 383; 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 02 жовтня 2019 року змінити в частині розміру аліментів та стягнути з ОСОБА_2 на користь повнолітнього сина ОСОБА_6 аліменти у зв`язку з продовженням навчання в розмірі 1/8 частки від заробітку (доходу) ОСОБА_2 .

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді : С.Г.Хвостик

І.В. Орлов