Справа №295/63/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2019 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Чішман Л.М.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 про забезпечення позову, поданого представником ОСОБА_1 - адвокатом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Моторно-транспортного страхового бюро України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої знищенням майна, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить, зокрема, стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача різницю між страховою виплатою та реальною матеріальною шкодою, завданою знищенням автомобіля, в розмірі 24 944 (двадцять чотири тисячі дев'ятсот сорок чотири), 97 грн.; стягнути з ОСОБА_3 та Моторного транспортного страхового бюро України на користь ОСОБА_1 за завдану моральну шкоду 10 000 (десять тисяч), 00 грн., з яких: 7 530, 37 грн. з ОСОБА_3 та 2 469, 63 грн. з МТСБУ, що у відповідності ст. 26-1 "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" становить 5 % суми страхової виплати; стягнути з ОСОБА_3 на професійну правничу допомогу в сумі 7 700 (сім тисяч сімсот), 00 грн., стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 1 536, 80 грн. за позовну заяву та 384, 20 грн. за заяву про забезпечення позову, а всього - 1 921, 00 грн.

Крім того, адвокат звернувся із заявою про забезпечення даного позову, шляхом накладення арешту на 1/2 частину квартири № 118 у будинку № 2/2 по Соборному майдану у місті Житомирі, яка належить відповідачу ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 04.12.2012 р., посвідченого приватним нотаріусом Житомирського МНО Черпак Г. А. і зареєстрованого в реєстрі за №; 4250, та 1/4 частини квартири АДРЕСА_1, яка належить відповідачу ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 04.01.2000 року, виданого Відділом приватизації державного житлового фонду Житомирської міської ради, в межах суми боргу 44 565, 97 грн.

Заяву мотивовано тим, що майже основна частина вимог про стягнення матеріальної і моральної шкоди пред'явлена до відповідача ОСОБА_3 Вина ОСОБА_3 встановлена і підтверджена постановами інспектора поліції від 26.06.2018 року та суду від 05.11.2018 року, що не потребує встановлення і доказування цієї обставини. Відповідач ОСОБА_3 не бажає добровільно відшкодовувати заподіяну позивачу шкоду та у разі задоволення позову відповідач ОСОБА_3 зобов'язаний буде сплатити стягнуту судом шкоду. Проте існує ризик ухилення ОСОБА_3 від виконання рішення суду, який полягатиме у відсутності у нього коштів та майна, що у свою чергу призведе до подальшого порушення прав позивача. Оскільки Гарбовському на праві власності належить вказане вище майно, адвокат просить накласти арешт на майно в межах заявленої у позові суми з урахуванням судових та інших витрат позивача .

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пункт 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачає вид забезпечення позову, як накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частина третя ст. 150 ЦПК України передбачає, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», відповідно до якого, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до інформаційної довідки №152132091 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за відповідачем ОСОБА_3 зареєстроване наступне нерухоме майно: 1/2 частина квартири № 118 у будинку № 2/2 по Соборному майдану у місті Житомирі та 1/4 частини квартири АДРЕСА_1.

Також встановлено, що ОСОБА_1, зокрема до ОСОБА_3, заявлено вимоги на суму (з урахуванням судових витрат) 42 096,34 грн.

Беручи до уваги викладене, враховуючи вид та мету забезпечення позову, те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також враховуючи ціну позову, ринкову вартість часток нерухомого майна, що належить відповідачу ОСОБА_5, суддя дійшов висновку про можливість частково задовольнити подану заяву про забезпечення позову та накласти арешт на майно, яке належить відповідачу, а саме на 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 в межах ціни позову - 42 096,34 грн., що відповідатиме співмірності із заявленими позивачем вимогами.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 про забезпечення позову - задовольнити частково.

Накласти арешт на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1, яка на праві власності належить ОСОБА_3, в межах суми заявлених позовних вимог - 42 096,34 (сорок дві тисячі дев'яносто шість) грн., 34 коп.

У задоволенні решти заяви - відмовити.

Ухвала підлягає до негайного виконання. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали негайно направити до Департаменту реєстрації речових прав - для виконання та сторонам по справі - для відома.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала може бути оскаржена, шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира, протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Чішман