Постанова

Іменем України

13 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 2-177/2006

провадження № 61-13932св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Курило В. П. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Чернихівецька сільська рада Збаразького району Тернопільської області,

особа, яка подала апеляційну та касаційну скарги - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 22 березня

2006 року у складі судді Данилевич Н. А. та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 29 червня 2016 року у складі колегії суддів:

Ткача З. Є., Міщій О. Я., Шевчук Г. М.,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ:

Короткий зміст позовних вимог:

У лютому 2006 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Чернихівської сільської ради Збаразького району Тернопільської областіпро встановлення права власності на спадкове майно.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивачки - ОСОБА_3 , якій на праві власності належав будинок, що розташований по АДРЕСА_1 . 27 травня 1989 року ОСОБА_3 склала заповіт, за яким все своє майно заповіла ОСОБА_1 . Після смерті ОСОБА_3 , позивачка не змогла оформити спадщину, у зв`язку з тим, що спадкодавиця не мала правоустановлюючих документів на житловий будинок, що належав їй на праві власності.

ОСОБА_1 просила встановити за нею право власності на спадкове майно: житловий будинок з надвірними будівлями, розташованого в АДРЕСА_1 , згідно заповіту померлої ІНФОРМАЦІЯ_1

ОСОБА_3 .

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

Рішенням Збаразького районного суду Тернопільської області від

22 березня 2006 року позовні вимоги задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на цілий житловий будинок по АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Чернихівці, Збаразького району.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд виходив із того, що

ОСОБА_1 є спадкоємцем по заповіту ОСОБА_3 .

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 29 червня 2016 року апеляційні скарги Чернихівецької сільської ради Збаразького району Тернопільської області та ОСОБА_2 відхилено.

Рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 22 березня 2006 року залишено без змін.

Відхиляючи апеляційну скаргу ОСОБА_2 , та залишаючи без змін рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 22 березня 2006 року, апеляційний суд виходив із того, що право ОСОБА_2 на будинковолодіння, придбане ним за договором купівлі-продажу, не порушується оскаржуваним рішенням суду.

З цих же підстав апеляційний суд відхилив апеляційну скаргу Чернихівецької сільської ради Збаразького району Тернопільської області.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги:

19 липня 2016 року ОСОБА_2 через засоби поштового зв`язку подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 22 березня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 29 червня 2016 року та ухвалити нове рішення. яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Аргументи касаційної скарги зводяться до того, що оскаржувані судові рішення порушують права та інтереси заявника, який до участі у справі залучений не був.

Доводи інших учасників справи:

У вересні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від ОСОБА_1 надійшло заперечення, в якому просить касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 22 березня

2006 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 29 червня 2016 року залишити без змін.

Рух касаційної скарги та матеріалів цивільної справи:

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 серпня 2016 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано матеріали цивільної справи з Збаразького районного суду Тернопільської області.

У серпні 2016 року матеріали цивільної справи надійшли до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення»

ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Статтею 388 ЦПК України встановлено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У березні 2018 року касаційну скаргу разом з матеріалами цивільної справи передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 16 квітня 2018 року справу призначено до судового розгляду.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ У СКЛАДІ КОЛЕГІЇ СУДДІВ ДРУГОЇ СУДОВОЇ ПАЛАТИ КАСАЦІЙНОГО ЦИВІЛЬНОГО СУДУ:

Перевіривши доводи касаційної скарги, врахувавши аргументи, наведені у запереченні на касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права:

Відхиляючи апеляційну скаргу ОСОБА_2 , та залишаючи без змін рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 22 березня 2006 року, апеляційний суд виходив із того, що право ОСОБА_2 на будинковолодіння придбане ним за договором купівлі-продажу не порушується оскаржуваним рішенням суду.

Проте з таким висновком суду апеляційної інстанції погодитися не можна.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення не відповідає.

ОСОБА_2 є особою, яка не брала участі у справі. При відхиленні його апеляційної скарги та залишенні рішення суду першої інстанції без змін апеляційний суд зробив висновок про те, що право ОСОБА_2 на будинковолодіння придбане ним за договором купівлі-продажу не порушується рішенням суду першої інстанції.

Разом із тим, у повній мірі погодитися із цим висновком апеляційного суду неможливо, з таких підстав.

Тлумачення статті 13, частини першої статті 292 ЦПК України (у редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги) дозволяє стверджувати, що правом апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції наділені, у тому числі й, особи, які не брали участі у справі, за умови, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки.

Відповідно до частини першої статті 292 ЦПК України (у редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги) сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Таким чином, для перегляду справи в апеляційному порядку, в першу чергу, підлягає встановленню чи порушені оскарженим судовим рішенням права чи інтереси особи, яка подала апеляційну скаргу.

Проте апеляційний суд не звернув уваги на вказані вимоги процесуального законодавства, розглянувши справу в апеляційному порядку по суті за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, не з?ясувавши чи вирішував суд першої інстанції питання про права, інтереси та (або) обов`язки цієї особи.

Крім того, оскаржуючи рішення суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції в касаційному порядку, ОСОБА_2 , серед іншого, вказував, що оскаржуваним рішенням суду першої інстанції зачіпаються його права та інтереси, оскільки він є власником спірного домоволодіння згідно договору купівлі-продажу, а рішенням суду першої інстанції, що оскаржується, визнано право власності на вказане домоволодіння за позивачем. Аналогічні аргументи, наведені заявником і в апеляційній скарзі, які залишились поза увагою суду апеляційної інстанції.

Частиною четвертою статті 411 ЦПК України встановлено, що справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущено тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

З урахуванням викладеного та керуючись статтями 141, 400, 411 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 29 червня 2016 року в частині вирішення питання щодо відхилення апеляційної скарги ОСОБА_2 скасувати, справу в цій частині направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції зі стадії відкриття апеляційного провадження.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді: А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко
В. М. Коротун
В. П. Курило