Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.11.2019 Справа №607/23079/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого: Братасюка В.М.

за участю секретаря: Созанської Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великогаївської сільської ради, третя особа Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Великогаївської сільської ради, третя особа Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка за життя склала заповіт на ім`я ОСОБА_3 , яка спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав, 11.04.2011року остання склала заповіт, яким заповіла все своє майно їй ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла. Тернопільською районною державною нотаріальною конторою їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої матері ОСОБА_3 , у зв`язку із пропуском встановленого законом строку прийняття спадщини. Просить суд позовні вимоги задовольнити.

Позивач в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача Великогаївської сільської ради в судове засідання не з`явився, подано заяву про розгляд справи у відсутності представника.

Представник Тернопільської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, подано заяву про розгляд справи без присутності представника.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2 що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 виданим повторно 20.08.2019 року.

13 листопада 2000 року ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу за реєстровим №10129, згідно якого, вона на випадок своєї смерті, все своє майно, належне її на день смерті заповіла ОСОБА_3 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме: земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,55 га, що розташована на території Скоморохівської сільської ради, яка належала за життя ОСОБА_2 , що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю Серія ІІІ-ТР №033227.

Після смерті ОСОБА_2 , ОСОБА_3 прийняла спадщину, проте не оформила своїх спадкових прав на вказану земельну ділянку, оскільки постійно хворіла та до своєї смерті практично не пересувалась самостійно.

11 квітня 2011 року, ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу за реєстровим №2063, згідно якого, вона на випадок своєї смерті, все своє майно, належне її на день смерті заповіла ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 виданим 01.06.2011 року.

Згідно Інформаційної довідки Тернопільської районної державної нотаріальної контори від 30.08.2019 року, ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої матері ОСОБА_3 , у зв`язку із пропуском встановленого законом строку прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України (надалі ЗК України) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину (ч.1 і ч.2 ст. 126 ЗК).

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», у відповідності до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку площею 2,55га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Скоморохівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, за кадастровим номером 010050002, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст. ст. ст.ст.4, 12, 13, 81, 263, 265, 352, 354 ЦПК України, ст. 392, 1216, 1217, 1264, 1268 ЦК України, ст.ст. 81, 126 Земельного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) право власності на спадкове майно земельну ділянку площею 2,55га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Скоморохівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, за кадастровим номером 010050002, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня виготовлення повного тексту рішення, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі через суд першої інстанції, у 30-денний строк з дня виготовлення повного тексту рішення, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк