Ухвала

25 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 320/383/19

провадження № 61-18284св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду від 12 вересня 2019 року у складі колегії суддів: Кухаря С. В., Крилової О. В., Онищенка Е. А.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1 000,00 грн щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Позов обґрунтовано тим, що рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 квітня 2012 року з ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на користь позивача на утримання доньки в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідно віку, щомісячно, починаючи з 22 березня 2012 року і до повноліття доньки.

Додаткові витрати на дитину пов`язані з хронічною хворобою, а саме: дисплазія з`єднувальні тканини функціональної дифузна кардеопатія нетоксичний зоб 1-го ступеня, еутеріоз хронічний цистит 2-х стороння урітаріцеле полівалентна харчова алергія функціональний запор, долихосигма. З огляду на стан здоров`я доньки, позивач зазначає, що вона потребує постійного лікування і специфічного догляду, та відповідно, значних матеріальних витрат.

З моменту визначення розміру аліментів, а саме з 2012 року змінились матеріальні умови проживання сім`ї позивача, а також значно зросли витрати на утримання дитини у зв`язку із збільшенням її віку та стану здоров`я.

У зв`язку з загальними потребами доньки, позивач змушена здійснювати за нею постійний догляд і тому не має можливості працевлаштовуватися. Відповідач добровільно надавати кошти на утримання дитини відмовляється, витрачає гроші на свої потреби, станом здоров`я та інтересами дитини не цікавиться. З огляду на це, додаткові витрати на лікування доньки позивач несе самостійно, через що перебуває у скрутному матеріальному становищі, а тому вищевикладені обставини стали підставою для звернення з даним позовом до суду.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 червня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 800,00 грн щомісяця починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, тобто ІНФОРМАЦІЯ_2 . В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 12 вересня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 червня 2019 року скасовано. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційних скарг, позиції інших учасників справи

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Запорізького апеляційного суду від 12 вересня 2019 року у вищевказаній справі, в якій просить скасувати зазначену постанову, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Станом на дату постановлення цієї ухвали від ОСОБА_2 не надходило відзиву на зазначену касаційну скаргу.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргоюОСОБА_1 , витребувано матеріали справи з Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області та надано строк для подачі відзиву на касаційну скаргу.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України, суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Позиція Верховного Суду

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України, у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду від 12 вересня 2019 року призначити до судового розгляду колегією ускладі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 04 грудня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак

Г. І. Усик