Справа №2-675/09 Головуючий у суді у 1 інстанції - Разумова І. Є.
Номер провадження 22-ц/816/1807/19 Суддя-доповідач - Ткачук С. С.
У Х В А Л А

27 лютого 2019 року м. Суми

Сумський апеляційний суд у складі судді

Ткачук С. С. . , розглянувши матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07 липня 2009 року

в цивільній справі за позовом Відритого акціонерного товариства «БМ Банк» до Приватного малого підприємства «Істок», ОСОБА_3, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07 липня 2009 року стягнуто на користь ВАТ «БМ Банк» з ПМП «Істок», ОСОБА_3 в солідарному порядку 6 597 589,69 грн заборгованості за кредитним договором №2006-92/DC від 24 листопада 2006 року з ОСОБА_3 - 659 758,96 грн штрафу, а також з ПМЛ «Істок» - 708,33 грн судового збору та 12,50 витрат на ІТЗ розгляду справи, з ОСОБА_3 - 850 грн судового збору та 15 грн витрат на ІТЗ розгляду справи.

Вказане рішення набрало законної сили та в апеляційному порядку сторонами у справі не оскаржувалось.

19 лютого 2019 року ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вказане рішення суду в частині стягнення з нього на користь ВАТ «БМ Банк» штрафу в розмірі 659 758,96 грн, а також просив поновити строк на апеляційне оскарження.

Дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне відмовити ОСОБА_3 у відкритті апеляційного провадження з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Тобто особа, яка залучена до участі у розгляді, зокрема, цивільного спору, зобов'язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Такий обов'язок, закріплений і у ст. 44 ЦПК України, якою визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 було залучено до участі у даній справі у якості відповідача (поручителя боржника ПМЛ «Істок»). Ухвалою місцевого суду від 23.02.2009 року було відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду.

В подальшому розгляд справи неодноразово відкладався.

Відповідач ОСОБА_3 належним чином повідомлявся про розгляд справи на 23.03.2009 року (а.с. 92) та 27.04.2009 року (а.с. 117), особисто подавав до суду клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 94).

Також, ОСОБА_3, як директором ПМП «Істок» (відповідача у справі), було видано довіреність юрисконсульту ОСОБА_4 на представництво інтересів підприємства в суді (а.с. 96), який приймав участь у розгляді справи, подавав заяви та клопотання, та був в судовому засіданні 07.07.2009 року - день постановлення оскаржуваного рішення суду (а.с. 184).

З наведеного можна зробити висновок, що заявник був повідомлений про розгляд даної справи, про дату, час та місце її слухання, однак свідомо ухилявся від отримання кореспонденції у справі, яка направлялася на адресу його реєстрації, за якою він на початку слухання справи отримував судову кореспонденцію, тобто усвідомлював наявність оскаржуваного рішення, і в той же час з апеляційною скаргою звернувся до суду лише через дев'ять років після його ухвалення, зазначаючи про те, що з рішенням від 07.07.2009 року він ознайомився лише 18.02.2019 року, оскільки не отримував оскаржуване судове рішення, однак наведене спростовується матеріалами справи та свідчить про його зловживання своїми процесуальними правами.

Крім того, як вже зазначалось, пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України».

Зокрема, Високий Суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу «res judicata», тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Зважаючи на вищевикладене, у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити на підставі ч. 2 ст. 358 ЦПК України

Керуючись ст. 358 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07 липня 2009 року в цивільній справі за позовом Відритого акціонерного товариства «БМ Банк» до Приватного малого підприємства «Істок», ОСОБА_3, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і протягом тридцяти днів може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя Сумського апеляційного суду С.С. Ткачук