Справа № 185/4072/19
Провадження № 2-н/185/336/19
У Х В А Л А

13 травня 2019 року м.Павлоград

Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Врона А.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати з Державного підприємства FДонецька залізницяF,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей з Державного підприємства FДонецька залізницяF.

Також, згідно п.2 ч.2 ст.163 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено, зокрема, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника.

В заяві про видачу судового наказу, заявником не зазначено ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Тобто, заявником не надано суду оригінали доданих до позову письмових доказів, а копії не засвідчені належним чином відповідно до вимог діючого ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 165 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 163, 165-167, 260 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати з Державного підприємства FДонецька залізницяF.

РозFяснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання до Дніпровського апеляційного суду апеляційної скарги протягом пFятнадцяти днів з дня її складення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, в редакції Закону України від 03.10.2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому ухвалу не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Ухвала знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: А. О. Врона