Справа № 461/2989/18 Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р.
Провадження № 22-ц/811/204/18 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів: Крайник Н.П. та Шеремети Н.О.,

за участю: секретаря Цапа П.М.,

адвоката Кріль О.М. - представника позивачки ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради на рішення Галицького районного суду м. Львова від 20 липня 2018 року,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, в якому просила визнати незаконними та скасувати наказ Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради від 17.07.2017 року № 325 про зняття з квартирного обліку та виключення з пільгового списку ОСОБА_4 та наказ Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради № 407 від 04.09.2017 року «Про розгляд звернення ОСОБА_5 та ОСОБА_3.»; зобов'язати Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради (в подальшому - „Департамент") переоформити квартирну чергу у списках на право першочергового отримання житла на ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до пільг, що мав її батько - ОСОБА_4, який помер 25.02.2015 року.

Позовні вимоги обгрунтовувалися тим, що батько позивачки, ОСОБА_4, наказом Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради від 03.11.2015 року № 640 «Про розгляд звернень громадян щодо зарахування на квартирний облік та включення у пільгові списки» був зарахований на квартирний облік і включений у список для першочергового надання житла, як учасник бойових дій АТО, та перебував на квартирному обліку у Львівській міській раді з 03.11.2015 року за № 25859 загальної черги і у списку учасників бойових дій АТО серед працівників міліції за № 165.

25.02.2015 року батько позивачки помер і наказом Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради № 407 від 04.09.2017 року відмовлено в переоформленні квартирної чергової справи ОСОБА_4 у зв'язку з його смертю на доньку ОСОБА_3, 1998 року народження.

Позивачка вважає, що у відповідача були відсутні законні підстави для зняття з квартирного обліку її батька, ОСОБА_4, та для відмови їй, як члену його сім'ї, в переоформленні відповідної квартирної черги на неї у зв'язку зі смертю батька, а тому оскаржувані накази вважає незаконними та такими, що підлягають скасуванню (а.с. 2-5).

Оскаржуваним рішенням позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ директора Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради від 17.07.2017 року № 325 про зняття з квартирного обліку та виключення з пільгового списку ОСОБА_4, та наказ директора Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради № 407 від 04.09.2017 року «Про розгляд звернення ОСОБА_5 та ОСОБА_3.».

Зобов'язано Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради переоформити квартирну чергу у списках на право першочергового отримання житла з ОСОБА_4 на ОСОБА_3 (а.с. 119-121, 122).

Дане рішення оскаржила представник відповідача.

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у повному обсязі відмовити у задоволенні позовних вимог, покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення норм матеріального права.

Вважає, що суд не дав належної оцінки тому, що померлий ОСОБА_4 подавав заяву про зарахування на квартирний облік його одного і його донька ОСОБА_3 (позивачка) в складі його сім'ї на обліку не перебувала.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_4 був зарахований на квартирний облік з перевищенням мінімальної норми забезпеченості житловою площею на одну особу, оскільки по місцю його реєстрації на одну зареєстровану особу припадало 8,64 кв.м. житлової площі, а після його смерті на одну зареєстровану особу припадає по 10,8 кв.м. житлової площі.

Покликається на те, що у випадку, коли обставини, що стали підставою для включення особи до списку громадян, що мають право на першочергове одержання житлових приміщень, у подальшому зникли, то і право на пільги в отриманні житла втрачається (а.с. 74-75).

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення доводів апеляційної скарги зі сторони представника позивачки, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Задоволення позовних вимог суд мотивував тим, що ОСОБА_4 (батько позивачки) та члени його сім'ї (в тому числі - і позивачка) були визнані такими, що потребують покращення житлових умов шляхом надання житлового приміщення, а статтею 40 Житлового кодексу УРСР та пунктом 26 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм житлових приміщень УРСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 року (в подальшому - «Правила …»),визначено виключний перелік підстав для зняття громадян з обліку потребуючих поліпшення житлових умов і така підстава для виключення чи зняття з квартирного обліку особи, як смерть громадянина, який перебував на такому обліку, у законодавстві України відсутня з огляду на ту обставину, що законом членам сім'ї померлого гарантовано збереження за ним права подальшого перебування на квартирному обліку.

Вище наведені висновки не відповідають фактичним обставинам справи та зроблені за неправильного застосування норм матеріального права, виходячи з наступного.

Як стверджується матеріалами справи, 01 вересня 2015 року ОСОБА_4 (батьком позивачки) було подано до Департаменту заяву про зарахування на квартирний облік його одного, ОСОБА_4 (а.с. 8).

За змістом пункту 21 Правил …, у рішенні органу місцевого самоврядування, який розглядав заяву про зарахування на квартирний облік, вказуються дата взяття на облік, склад сім'ї, підстава для взяття на облік, вид черговості надання жилих приміщень.

Як також стверджується матеріалами справи, наказом Департаменту від 03.11.2015 року № 640 ОСОБА_4 (одного) було зараховано на квартирний облік та включено у пільговий список для першочергового надання житла згідно з п.п 4 п. 44 «Правил …» (учасник бойових дій) та включено у список учасників АТО.

При цьому при прийнятті цього рішення враховувалося те, що заявник ОСОБА_4 проживає та зареєстрований з 1991 року як син основного квартиронаймача у квартирі № 109, що складається з трьох кімнат (житловою площею 43,2 кв.м.), кухні та комунальних вигод, у будинку № 59-а на вул. Володимира Великого, де всього проживають та зареєстровані 5 осіб (він, мати, сестра, 1980 р.н., племінник 2001 р.н., донька 1998 р.н.) і на одну особу, зареєстровану у цій квартирі, припадає по 8,64 кв.м. житлової площі, що перевищує мінімальну норму забезпеченості житловою площею однієї особи, зареєстрованої у квартирі, на 3,64 кв.м. (а.с. 50-51).

Таким чином, як вбачається з вище наведеного, висновок суду першої інстанції стосовно того, що разом з ОСОБА_4 (батьком позивачки) були визнані (вище згаданим наказом Департаменту від 03.11.2015 року № 640) такими, що потребують покращення житлових умов шляхом надання житлового приміщення, також і члени його сім'ї (в тому числі - і позивачка), не відповідає фактичним обставинам справи.

Після смерті ОСОБА_4 (батька позивачки) у вище згаданій квартирі № 109 на вул. Володимира Великого, 59-а у м. Львові залишилось проживати та зареєстрованими 4 особи (позивачка, її бабця, тітка і її син, 2001 р.н.) і (таким чином) на одну особу, зареєстровану у цій квартирі, стало припадати по 10,8 кв.м. (43,2 кв.м. : 4 особи) житлової площі, що перевищує середній рівень забезпеченості жилою площею у м. Львові, який визначений постановою виконавчого комітету Львівської обласної Ради народних депутатів і президії Львівського обласної ради профспілок від 07.01.1985 року № 24 у розмірі 8,2 кв.м. на 1 (одного) мешканця, а відтак і з цієї підстави позивачку не можна віднести до категорії осіб, які потребують поліпшення житлових умов, а тому такою, що має право перебувати на квартирному обліку (п.п. 1 п.13, п.п. 1 п.26 Правил …).

За вище наведених обставин у суду першої інстанції були відсутніми правові підстави для задоволення позовних вимог позивачки, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового - про відмову у задоволенні позовних вимог за їх безпідставністю та необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.2, 376 ч.1 п.п. 1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради задовольнити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 20 липня 2018 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою відмовити ОСОБА_3 у задоволенні її позовних вимог.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 19 лютого 2019 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Крайник Н.П.

Шеремета Н.О.