Справа № 639/5016/18
Провадження №2/639/413/19
Жовтневий районний суд м. Харкова
у складі: головуючого - судді Єрмоленко В.Б.,
за участі секретаря Тущенко Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові у спрощеному провадженні цивільну справу за позовною заявою Харківського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення вартості матеріального забезпечення на випадок безробіття, -
Згідно поданої заяви від 19.04.2017 року, наказом директора від 26.04.2017 року №НТ 170426 ОСОБА_1 надано статус безробітного та відповідно до п. п. 2, 4 ст. 22 та п. 2 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та п.п.2.7., 2.9. «Порядку надання допомоги безробіттю, в том числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності» призначена допомога по безробіттю з 26.04.2017 року по 20.04.2018 року, у розмірі встановленому законодавством.
В заяві про надання статусу безробітного від 19.04.2017 року ОСОБА_1 зазначив, що він не перебуває в будь-яких трудових відносинах та не отримує дохід. Але під час перевірки обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, за результатами якої складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення №175-ФОП від 08.06.2018 року, встановлено, що ОСОБА_1 згідно трудового договору з ФОП ОСОБА_2 , працював на посаді продавця непродовольчих товарів у період з 06.03.2018 року по 06.04.2018 року. За цей час перебування на обліку відповідачу було перераховано матеріальне забезпечення у розмірі 6272,38 грн.
Отже, відповідач не виконав обов`язок щодо повідомлення про те, що він в період перебування на обліку в центрі зайнятості та отримання допомоги по безробіттю відносився до категорії зайнятого населення відповідно до норм ст..4 Закону України «Про зайнятість населення», у зв`язку з чим директором Харківського міського центру зайнятості було прийнято наказ № 558 від 13.06.2018 року про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю в сумі 6272,38 грн. ОСОБА_1 за період з 06.03.2018 року по 20.04.2018 року.
Зазначений наказ разом з листом-претензією № ХМЦЗ-02-6107 від 14.06.2018 року було направлено на адресу відповідача та запропоновано повернути кошти у добровільному порядку.
У зв`язку з тим, що сума незаконно отриманої допомоги відповідачем не відшкодована, представник позивача звернувся до суду з даним позовом.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку згідно зі ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не сповістив, відзиву на позов не надав. При одночасному існуванні умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.
Згідно поданої заяви від 19.04.2017 року наказом директора від 26.04.2017 року №НТ 170426 ОСОБА_1 надано статус безробітного та відповідно до п. п. 2, 4 ст. 22 та п. 2 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та п.п.2.7., 2.9. «Порядку надання допомоги безробіттю, в том числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності» призначена допомога по безробіттю з 26.04.2017 року по 20.04.2018 року, у розмірі встановленому законодавством.
В заяві про надання статусу безробітного від 19.04.2017 року ОСОБА_1 зазначив, що він не перебуває в будь-яких трудових відносинах та не отримує дохід (а.с.6).
За результатами звірки або перевірки оформлюється акт, який підписується посадовими особами, що її проводили.
На підставі виявленого факту, та на виконання п. 5 Порядку, Харківським міським центром зайнятості був складений Акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення №175-ФОП від 08.06.2018 року, встановлено, що ОСОБА_1 згідно трудового договору з ФОП ОСОБА_2 , працював на посаді продавця непродовольчих товарів у період з 06.03.2018 року по 06.04.2018 року. За цей час перебування на обліку відповідачу було перераховано матеріальне забезпечення у розмірі 6272,38 грн. (а.с. 8-9,10).
У зв`язку з цим, Харківським міським центром зайнятості 13.06.2018 року виданий Наказ за № 558 «Про повернення коштів, витрачених як допомога по безробіттю ОСОБА_1», відповідно до якого наказано вжити заходів по поверненню коштів, виплачених як допомога по безробіттю в сумі 6272,38 грн. ОСОБА_1 за період з 06.03.2018 року по 20.04.2018 року ( а.с. 13)
У відповідності до п. 7 Порядку, рішення про повернення коштів особою чи роботодавцем оформлюється наказом. Протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі чи роботодавцю рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти.
На виконання п.7 Порядку, 14.06.2018 року на адресу ОСОБА_1 було направлено Лист-претензію №ХМЦЗ-02-6107 разом з наказами про повернення коштів та актом розслідування страхових випадків з пропозицією повернути кошти протягом 15 календарних днів з дня отримання претензії у добровільному порядку ( а.с. 14-16).
До теперішнього часу незаконно отримана допомога по безробіттю в сумі 6272,38 грн. ОСОБА_1 в добровільному порядку не повернуто.
За правилами ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.
Видами забезпечення за цим Законом є: допомога по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітним підприємницької діяльності. (ч. 1 ст. 7 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», в редакції станом на 20.06.2007 року)
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин): зайнятість - це діяльність громадян, пов`язана із задоволенням особистих та суспільних потреб і така, що як правило, приносить їм доход у грошовій або іншій формі.
В Україні до зайнятого населення належать громадяни, що проживають на території держави на законних підставах: б) громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою. включаючи підприємців, осіб зайнятих індивідуальною трудовою діяльністю, творчою діяльністю, члени кооперативів, фермери та члени їх сімей, що беруть участь у виробництві. (ч. 3 ст. 1 Закону)
Судом встановлено, що відповідачем порушено умови по отриманню забезпечення на випадок безробіття, оскільки на момент встановлення статусу безробітного та отримання допомоги по безробіттю відповідач знаходився в трудових відносинах з ФОП ОСОБА_2 у період з 06.03.2018 року по 06.04.2018 року на підставі трудового договору (а.с.10).
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що особа, яка перебуває в трудових відносинах на підставі трудового договору, не може бути визнана безробітною і не має права на виплату допомоги по безробіттю. (Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 22.09.2015 року № 811/3781/14)
Проте, відповідачем був проігнорований його обов`язок надання відповідної інформації, що в свою чергу спричинило незаконне отримання коштів у вигляді вартості матеріального забезпечення на випадок безробіття у розмірі 6272,38 грн.
Сума отриманих виплат у вигляді вартості матеріального забезпечення на випадок безробіття підтверджується Довідкою Харківського міського центру зайнятості про нараховане та перераховане матеріальне забезпечення, яке підлягає поверненню, що містяться в матеріалах справи (а.с.12).
Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Аналізуючи наведені обставини, досліджені докази, суд приходить до висновку про наявність правових підстав щодо задоволення вимог позивача та стягнення з ОСОБА_1 вартості матеріального забезпечення на випадок безробіття у сумі 6272,38 грн.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 9, 81, 133, 141, 264, 265, 274, 280-282 ЦПК України, , суд, -
Позовну заяву Харківського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення вартості матеріального забезпечення на випадок безробіття - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Харківського міського центру зайнятості вартість матеріального забезпечення на випадок безробіття в сумі 6272,38 грн. (шість тисяч двісті сімдесят дві грн. 38 коп.).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Харківського міського центру зайнятості судовий збір у сумі 1 762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 00 копійок).
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач - Харківський міський центр зайнятості, р/р 2007 в ГУ ДКСУ у Харківській області, МФО 851011, ОКПО 36224721, місцезнаходження: м.Харків, вул.Шевченка, б. 137 - А.

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Єрмоленко В.Б.