Справа № 694/131/18
провадження № 2/694/82/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
31.10.2019 року м. Звенигородка
року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд, Черкаської області в складі
Головуючого судді: Дудніченко В.М.
При секретарі: Літвін Н.М.
Представника відповідача адвоката: Токар О.М.
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщені Звенигородського районного суду цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна та стягнення грошової компенсації від вартості частки у спільному майні подружжя,-
Позивач ОСОБА_1 просить суд визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на:
- автомобіль «Mercedes-Benz» 316СDI, 2005 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , вартістю 295 480 грн.;
- автомобіль «Volkswagen Caddy», 2005 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , вартістю 175 890 грн.;
- напівпричіп-фургон саморобний, габаритні розміри 3800x1950x1900, вартістю 26 505 грн.;
- грошові кошти, у сумі 119 875 грн., розміщені на депозитних рахунках у ПАТ КБ «Приватбанк» та в сумі 200 000 грн., розміщені на підставі договорів інвестування, а також відсотки, нараховані по цим договорам;
- 2014 рік 154 745 грн.;
- 2015 рік 186405 грн.;
- 2016 рік 276740 грн.;
- 2017 рік 232930 грн.. Всього на суму 746503 грн.
Також позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 , на його користь понесені судові витрати по сплаті судового збору.
ОСОБА_1 . позивні вимоги мотивує тим, що майно та грошові кошти були придбано на спільні кошти з відповідачкою, під час спільного проживання та шлюбу.
Відповідачка ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_4 позов не визнає, мотивуючи тим, що автомобіль «Mercedes-Benz» 316СDI, 2005 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , придбано за кошти які відповідачка отримала по договору позики.
Автомобіль «Volkswaqen Caddy» 2005 року випуску в 2016 році продано під час перебування в шлюбі за обоюдною згодою як позивача так і відповідача, гроші використано на потреби сім`ї.
Грошові кошти які знаходились на депозитних рахунках ОСОБА_2 під час шлюбу були закриті та використані на потреби сім`ї.
Земельна ділянка була придбана для обслуговування житлового будинку.
Виплата грошової компенсації за будівельні матеріали які використані під час ремонту будинку АДРЕСА_2 не підлягають до компенсації, так як будинок з надвірними спорудами відповідачка отримала по договору дарування, в якому вже було проведено ремонт.
Автономна система резервного електроживлення на базі фотоелектричних перетворювачів в будинку, АДРЕСА_2 не встановлено.
Саморобний напівпричіп-фургон знаходиться у позивача, оцінка проведена без врахування зносу даного причепу. Тобто, дану вимогу позивач повинен був врегулювати позасудовому порядку.
Всі доходи які були отримані від підприємницької діяльності ОСОБА_2 були використані на потреби сім`ї.
Судом встановлено наступні факти та правові відносини.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з березня 2006 року по 01.12.2009 проживали однією сім`єю. Даний факт встановлено рішенням Звенигородського районного суду від 16.01.2018 року у цивільній справі №694/622/17.
З 01.12.2009 року по 22.06.2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбу.
Під час спільного проживання на спільні кошти ОСОБА_1 та ОСОБА_2 придбали наступне майно та мали кошти.
- автомобіль «Mercedes-Benz» 316СDI, 2005 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 зареєстрований на ОСОБА_2 та відповідно до довідки судового експерта вартість становить 295 480 грн. (т.1.а.с.12-14).
-автомобіль «Volkswagen Caddy», 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 зареєстрований на ОСОБА_2 (т.1.а.с.18), та відповідно до довідки судового експерта вартість становить 175890 грн.(т.1а.с.16-18);
-автомобіль «Mercedes-Benz» 316СDI, 2005 року випуску, кузов № НОМЕР_1 (т.1 а.с.26,133).
-автономну систему резервного електроживлення на базі фотоелектричних перетворювачів вартістю 100 000 грн. (т.1а.с.34-38);
- твердопаливний котел, вартістю 21 000 грн.(т.1а.с.40);
- фасади на кухонні меблі, вартістю 31 000 грн.(т.1а.с.42);
- грошові кошти на ОСОБА_2 які були розміщені в ПАО КБ «ПриватБанк» по наступних депозитних рахунках:
ОСОБА_3 є приватний підприємець і від підприємницької діяльності мала доходи:
- 2014 рік - 154 745 грн.
- 2015 рік 186405 грн.;
- 2016 рік 276740 грн. (т.1.а.с149).
Грошові кошти які були розміщені в ПАО КБ «ПриватБанк» по наступних депозитних рахунках:
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що з 2006 року працює реалізатором товару у підприємця ОСОБА_2 яка з 2006 року проживала однією сім`єю, а потім уклали шлюб з ОСОБА_1 .. Була неодноразово в будинку АДРЕСА_2 в якому проживала ОСОБА_2 , а потім став проживати ОСОБА_1 .. Коли ОСОБА_1 став проживати з ОСОБА_2 , ремонт в будинку був повністю зроблений, як в самому будинку так і на подвір`ї, також будинок був мебльований. Міні мийку високого тиску в домоволодінні ОСОБА_2 вона не бачила. Автомобілі купляли під час спільного проживання, на які кошти їй невідомо.
Свідок ОСОБА_6 яка є рідною сестрою ОСОБА_1 та свідок ОСОБА_7 яка є двоюрідною сестрою ОСОБА_1 суду пояснили, що за час спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на спільні кошти вони придбали автомобілі Мерседес, Фольксваген, автомобільний причіп, разом зробили капітальний ремонт в будинку за місцем проживання, змонтували сонячну електростанцію. Під час ремонту опалення придбали твердопаливний котел, купили міні мийку високого тиску, меблі на кухні, придбали дві земельні ділянки.
Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що його знайома ОСОБА_2 в червні липні 2008 року позичала в нього приблизно 20-25 тисяч доларів США на покупку автомобіля. Була оформлена письмова розписка. В серпні 2008 року ОСОБА_2 вернула йому борг, а він її повернув розписку. ОСОБА_1 він не знає.
Всі депозитні рахунки відкриті свого часу на ім`я відповідача, як зазначені вище так і інші, були закриті подружжям під час шлюбу, а кошти, зняті з депозитів витрачені на потреби сім`ї. В зв`язку з чим суд вважає, що немає ніяких підстав для розподіл даних коштів. Припущення позивача з приводу того, що відповідач має на банківських рахунках 200000 (двісті тис.) грн. не мають під собою ніякого доказового підґрунтя, внаслідок чого не можуть бути враховані судом як докази по справі.
Доходи від підприємницької діяльності ОСОБА_3 за :
- 2014 рік 154 745 грн.
- 2015 рік 186405 грн.;
- 2016 рік 276740 грн. (т.1.а.с149), не підлягають розподілу, так як в судовому засіданні було встановлено, що всі доходи від підприємницької діяльності ОСОБА_3 були використані для потреб сім`ї ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ..
Доводи позивача, про те що ОСОБА_2 від підприємницької діяльності мала дохід в сумі 232930 грн. за 2017 рік і які підлягають розподілу, суд не приймає до уваги, так як в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . припинили спільно проживати з лютого 2017 року, про, що сам не заперечує в судовому засіданні ОСОБА_1
Доводи відповідачки, про те, що автономну систему резервного електроживлення на базі фотоелектричних перетворювачів вартістю 100000 грн., не було придбано та не встановлено в будинковолодінні АДРЕСА_2 , спростовується: показами свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_6 договором підряду №723 від 10.12.2014 року на монтаж системи резервного електроживлення на базі фотоелектричних перетворювачів за адресою АДРЕСА_3 а (т.1а.с.35-37). Кошторисом на монтаж автономної системи резервного електроживлення на базі фотоелектричних перетворювачів (т.1а.с.38). Відеозаписом з якого вбачається, що на даху будинку АДРЕСА_2 змонтовано три фотоелектричних перетворювачі (сонячні панелі).
Також суду ОСОБА_1 не надав жодного доказу, що під час спільного проживання з ОСОБА_2 було придбано міні мийку високого тиску «Каrcher 2200», вартістю 5985 грн.(т.1а.с.41), в товарному чеку відсутня будь яка інформація, що ОСОБА_1 чи ОСОБА_2 придбали мийку.
Відповідно до ч.1, ч.3 ст.348 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з вимогами частин 1, 2 статті 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Відповідно до змісту частин 1,2,3 статті 61 Сімейного кодексу України об`єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту, а також заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя і внесені до сімейного бюджету або внесені на його особистий рахунок у банківську (кредитну) установу. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
У відповідності до ст.63 Сімейного кодексу України дружина та чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.
Відповідно до вимог абзацу другого частини 1 статті 71 Сімейного кодексу України, якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом, при цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.
Пунктом 23 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року №11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя передбачено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.
Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно - будівельному, гаражно - будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.
З цього слідує, що зазначена майно, а саме:
- автомобіль «Mercedes-Benz» 316СDI, 2005 року випуску, кузов № НОМЕР_1 (т.1.а.с.12-14);
-автономна система резервного електроживлення на базі фотоелектричних перетворювачів вартістю 100 000 грн. (т.1а.с.34-38);
Згідно з частиною 1 статті 69, частиною 1 статті 70 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Суд не вбачає відступу від засад рівності часток подружжя.
Згідно ч.2 ст.370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у справі спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду, та згідно з ч.3 вказаної статті виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому ст.364 цього Кодексу.
Положеннями ст.364 ЦК України передбачено, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч.2 ст.183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.
Відповідно до правового висновку висловленого у постанові Верховного Суду України від 10 липня 2019 року у справі справа № 357/253/17 майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України).
Суд вважає, що твердопаливний котел та автономну систему резервного електроживлення на базі фотоелектричних перетворювачів в натурі поділу не підлягають з врахуванням їхніх конструкцій які стаціонарно змонтовані в будинку АДРЕСА_2 за місцем проживання відповідача ОСОБА_3 , а тому одному з подружжя підлягає сплата грошової компенсації.
Натомість позивач бажає провести виділ своє частки як у натурі так і в грошовій компенсації,
Суд вважає, що розподіл майна необхідно провести наступним шляхом.
ОСОБА_2 виділити:
- автономну систему резервного електроживлення на базі фотоелектричних перетворювачів яка змонтована в будинку АДРЕСА_3 , вартістю 100 000 грн.;
За ОСОБА_1 визнати право власності та виділити:
Згідно довідки судового експерта вартість автомобіля «Mercedes-Benz» 316СDI, 2005 року випуску становить 175890 грн.(т.1а.с.16-18)
Згідно з частиною третьою статті 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Частина четверта статті 65 СК України передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.
Відповідно до правового висновку висловлено у постанові Верховного Суду України від 10 липня 2019 року у справі справа № 357/253/17 у випадку, коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.
Зазначений правовий висновок також висловлено у постанові Верховного Суду України від 27 квітня 2016 року у справі №6-486цс16.
Відповідно до правових висновків висловлених у постановах Верховного Суду України від 10 липня 2019 року у справі справа № 357/253/17 12 жовтня 2016 року № 6-1587цс16 про те, що законодавством не передбачено недійсності правочину при відчуженні спільного сумісного майна подружжя без письмової згоди одного з подружжя, а тому при розгляді спорів про поділ цінного спірного майна та визнання недійсними правочинів з його відчуження без письмової згоди одного з подружжя за наявності згоди іншого з подружжя суди мають виходити з права одного з подружжя на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім`ї майна.
На підставі вищенаведеного суд вважає, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути 147740 грн. 1/2 частини вартості автомобіль «Mercedes-Benz» 316СDI, 2005 року випуску, кузов № НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 просить суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 5943 грн.
Відповідно до ч.1, 7 ст.141 ЦПК України, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо інше не передбачено законом , у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову особи, звільнені від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Ураховуючи наведене, сплачений у зв`язку з розглядом справи судовий збір необхідно покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (882733 грн. складає сума позову на яку просить ОСОБА_1 виділити майно та грошові кошти, позов задоволено на суму 117750 грн., що складає 13.3% від заявлених позивних вимог), а тому відповідач має відшкодувати позивачеві витрати по сплаті судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у розмірі 792 грн. 42 коп. (117750 : 882733=13.3% х 5943(сплачений судовий збір)=792грн. 42 коп.
На підставі ст.ст.60,61,65,69,70,71 СК України,ст.ст.348,364,370ЦК України.
Керуючись Правовими позиціями Верховного Суду у справі №182/7298/14-ц від 28 лютого 2018 року, у справі №357/253/17 від 10 липня 2019 року, у справі №6-1587цс16 від 12 жовтня 2016 року.
Керуючись ст.ст.134,141,258,259,263,264,265,266-273ЦПК України, суд,-
Позов задоволити частково. Визнати майно яке підлягає розподілу та є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 :
- автомобіль «Mercedes-Benz» 316СDI, 2005 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 зареєстрований на ОСОБА_2 вартістю 295 480 грн.;
- причіп саморобний-фургон, габаритні розміри 3800x1950x1900, державний номерний знак НОМЕР_4 зареєстрований на ОСОБА_2 вартістю 26 505 грн.;
- автономну систему резервного електроживлення на базі фотоелектричних перетворювачів вартістю 100 000 грн.;
- твердопаливний котел, вартістю 21 000 грн.;
- фасади кухонні, вартістю 31 000 грн..
- автономну систему резервного електроживлення на базі фотоелектричних перетворювачів яка змонтована в будинку АДРЕСА_3 , вартістю 100 000 грн.;
За ОСОБА_1 визнати право власності та виділити:
Стягнути з ОСОБА_2 147740 грн. на користь ОСОБА_1 за 1/2 частини вартості автомобіль «Mercedes-Benz» 316СDI, 2005 року випуску, кузов № НОМЕР_1 .
В іншій часті позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 792грн. 42 коп. судових витрат від пропорційно задоволених позивних вимог.
Відповідно до вимог ст.272 ЦПК України копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складання надіслати учасникам справи або за заявою учасника справи копія повного судового рішення вручається йому під розписку безпосередньо в суді.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.
Повний текст рішення складено 01.11.2019 року
Суддя