ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/6655/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" листопада 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лужецька О.Р.,

при секретарі - Григораш Н.М.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі по тексту - Позивач, ОСОБА_2 ) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі по тексту - Відповідач, ОСОБА_3 ), в якому просив стягнути зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість в розмірі 1 067 565 гривень 29 копійок, з яких інфляційне збільшення боргу в розмірі 866 913 гривень 29 копійок та 3% річних в розмірі 200 652 гривень.

Позивач на обґрунтування своїх вимог посилається на те, що між ним та відповідачем було укладено договір позики грошових коштів від 22.12.2009 року, згідно умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 1495805,00 грн., що за середнім курсом продажу Євро приватним особам комерційними банками м. Києва складає 130070,00 євро - до 22.06.2010 року; за умовами Договору - в разі зміни курсу валют сума повернення дорівнює сумі в гривні, еквівалентній 130070,00 євро за обмінним курсом комерційними банками, але не менше курсу валют на Українському міжбанківському ринку. 21.06.2010 року між сторонами був укладений Договір про внесення змін та доповнень до Договору позики від 22.12.2009 року, згідно якого строк повернення позики встановлено до 22.12.2010 року. Також, сторонами з метою забезпечення виконання зобов`язання 22.12.2009 року був укладений Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анохіною В.М. за реєстровим номером 1474, за яким предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_1 . У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за договором позики позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості. Рішенням Дарницького районного суду у цивільній справі № 753/21020/14 від 11 липня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 4851913 гривень 70 копійок. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 20.12.2016 рішення Дарницького районного суду м. Києва від 11.07.2016 змінено, зменшено розмір сум, що підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 2229466 гривень 49 копійок боргу за договором позики, 70198 гривень 74 копійки як 3% річних, 700335 гривень 26 копійок пені та 6890 гривень судового збору. Посилаючись на те, що на сьогоднішній день рішення Апеляційного суду м. Києва не виконано просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 1 067 565 гривень 29 копійок, з яких інфляційне збільшення боргу в розмірі 866 913 гривень 29 копійок та 3% річних в розмірі 200 652 гривень.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 10.07.2019 р. відкрито провадження у даній справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У відзиві на позовну заяву відповідач просив суд відмовити позивачу у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат в сумі 866913 гривень 29 копійок.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки в судове засідання не відомі.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, перевіривши розрахунки, надані позивачем щодо обґрунтування позовних вимог, суд дійшов до наступного висновку.

22.12.2009між сторонами було укладено договір позики грошових коштів, згідно умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 1495805,00 грн., що за середнім курсом продажу Євро приватним особам комерційними банками м. Києва складає 130070,00 євро - до 22.06.2010 року; за умовами Договору - в разі зміни курсу валют сума повернення дорівнює сумі в гривні, еквівалентній 130070,00 євро за обмінним курсом комерційними банками, але не менше курсу валют на Українському міжбанківському ринку.

21.06.2010 між сторонами був укладений Договір про внесення змін та доповнень до Договору позики від 22.12.2009 року, згідно якого строк повернення позики встановлено до 22.12.2010 року.

Також, сторонами з метою забезпечення виконання зобов`язання 22.12.2009 року був укладений Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анохіною В.М. за реєстровим номером 1474, за яким предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_1 .

У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за договором позики позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості.

Рішенням Дарницького районного суду від 11.07.2016 позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 4851913 гривень 70 копійок.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 20.12.2016 рішення Дарницького районного суду м. Києва від 11.07.2016 змінено, зменшено розмір сум, що підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 2229466 гривень 49 копійок боргу за договором позики, 70198 гривень 74 копійки як 3% річних, 700335 гривень 26 копійок пені та 6890 гривень судового збору.

Станом на день розгляду справи в суді відповідач зобов`язання зі сплати боргу, зокрема рішення суду не виконав, заборгованість не сплатив.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповіді до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Оскільки ОСОБА_3 не виконав грошових зобов`язань вимога позивача про стягнення 3% річних є обґрунтованою, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України 3% річних за період з 26.06.2016 по 26.06.2019 (за 1095 днів) від суми 2 229 466 гривень - у розмірі (2 229 466 х1095 х3/100/365) = 200 652 гривні.

Щодо стягнення витрат від інфляції в розмірі 866 913 гривень 29 копійок слід зазначити наступне.

За змістом статті 1 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.

Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає.

Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях.

Зважаючи на те, що у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті та сума, що підлягала до сплати у гривнях визначена за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу суд приходить до висновку, що вимога позивача в частині стягнення витрат від інфляції в розмірі 866 913 гривень 29 копійок є безпідставною, а відтак в її задоволенні слід відмовити.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 12, 81, 141, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) 3% річних в розмірі 200 652 (двісті тисяч шістсот п`ятдесят дві) гривні, судовий збір в розмірі 2 006 (дві тисячі шість ) гривень 52 копійки, а всього 202 658 (двіті дві тисячі шістсот п`ятдесят вісім) гривень 52 копійки.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 21.11.2019.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА