РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 року. м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Вітера І.Р.,

при секретарі Корніюк Т.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Володимир-Волинський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

09 квітня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до своїх рідних сестер ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті їх батька ОСОБА_4, що помер 05 червня 2016 року.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що по смерті батька відкрилась спадщина за законом на належне йому за час життя майно, а він як спадкоємець першої черги фактично прийняв спадщину, користується спадковим майном, систематично обробляє землю, проводить ремонтні роботи та роботи по обслуговуванню спадкового житлового будинку, однак у визначений законом шестимісячний термін не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, оскільки не знав про необхідність її подання, а разом з тим в цей час був вимушений здійснювати постійний догляд за своєю малолітньою внучкою.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зFявився, подав до суду заяву, за якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд слухати справу у його відсутність, задовольнити позов та визначити додатковий строк терміном два місяці для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в судове засідання не зFявились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До суду надійшли вказаних заяви відповідачів, в яких просять слухати справу в їх відсутність, заявлений позов визнали повністю, просять його задовольнити.

Згідно із частиною третьою статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

З урахуванням вищезазначеного суд вважає за можливе провести розгляд справи у підготовчому судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Правовідносини, які склалися з приводу обставин прийняття спадщини регулюються цивільним законодавством України.

В той же час при вирішенні даної справи суд у відповідності до ч.ч.1 та 4 ст.10 ЦПК України керується принципом верховенством права, застосовуючи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обовFязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У відповідності до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто.

Згідно ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 1272 ЦК України визначені наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

У відповідності до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Відтак, відповідно до змісту ст.1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається:

1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори;

2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину.

Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст.1269 ЦК України, та набути право на спадщину відповідно до ч.5 ст.1268, ст.ст.1296-1299 ЦК України. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

В судовому засіданні встановлено наступні обставини.

05 червня 2016 року помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть F І-ЕГ F 178695 від 16 червня 2016 року.

Згідно копій свідоцтва про народження серії 1-УР F 739479, позивач ОСОБА_1 є сином померлого ОСОБА_4

У відповідності до довідки Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області F 136 від 21 березня 2019 року, ОСОБА_4 був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1. Що також підтверджується витягом із по господарської книги F 3 за 2016 рік.

Відповідно до ст.1261 ЦК України, спадкоємцем першої черги спадкового майна, яке належало ОСОБА_4, є його діти: позивач ОСОБА_4 та відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_3 Інших спадкоємців немає.

Позивач звернувся до Володимир-Волинської державної нотаріальної контори щодо видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті свого батька ОСОБА_4, на що отримав відмову у вчиненні нотаріальних дій F 440/01-16 від 06 березня 2019 року, у якій зазначено, що відповідно до статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини і проте, що він пропустив встановлений законодавством строк для подання заяви про прийняття спадщини. У звFязку із пропуском строку йому було рекомендовано звернутися в суд.

Отже як встановлено у справі та підтверджено відповідними належними та допустимими доказами, позивач пропустив строк для прийняття спадщини.

З письмових пояснень позивача вбачається, що після смерті батька ОСОБА_4, він у встановлений законом шестимісячний строк не звернувся із заявою про прийняття спадщини до Володимир-Волинської державної нотаріальної контори, у звFязку з тим, що не знав про необхідність її подання, а разом з тим в цей час був вимушений здійснювати постійний догляд за своєю малолітньою внучкою.

Суд вважає, що причини названі позивачем не пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Однак, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Принцип «пропорційності» тісно пов'язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід'ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Вжиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв'язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

З врахуванням принципу верховенства права та дотримуючись розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства, з врахуванням доводів позивача щодо поважності причин пропуску нею строків для прийняття нею спадщини по смерті її батька, а також із врахуванням того, що факт прийняття спадщини позивачем не порушить прав та інтересів інших осіб, суд визнає такі причини поважними та задовольняючи позов встановлює ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю в два місяці для надання можливості подання до державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його батька ОСОБА_4, який помер 05 червня 2016 року.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 200, 206, 247, 263-265 ЦПК України та на підставі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.1 Першого протоколу цієї ж Конвенції, ст.ст.1268-1272 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити для ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3), додатковий строк тривалістю в 2 (два) місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті його батька ОСОБА_4, який помер 05 червня 2016 року.

Початок перебігу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини рахувати з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи до Волинського апеляційного суду через Володимир-Волинський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, а особою, яка була відсутня в судовому засіданні під час проголошення рішення, у цей же строк з дня його отримання.

Головуючий (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя Володимир-Волинського міського суду І.Р. Вітер