______________________________________________________________________________________________________________
Справа F 520/9166/19
Провадження F 2-з/520/566/19
УХВАЛА

про вжиття заходів забезпечення позову

13.05.2019 року

суддя Київського районного суду м. Одеси Куриленко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання недійсними договорів,

ВСТАНОВИВ:

26 квітня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати дачний будинок, загальною площею 200,5 кв.м., що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Львовська, буд. 1, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна: 01, спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1) та ОСОБА_4. Визнати недійсним з моменту укладання договір дарування дачного будинку, загальною площею 200,5 кв.м., що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Львовська, буд. 1, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна: 01, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 24.10.2018 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрований в реєстрі за F 223. Визнати недійсним з моменту укладання договір дарування земельної ділянки, площею 0,0305 га, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Львовська, земельна ділянка F 1, кадастровий номер: :34:012:0220, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 24.10.2018 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6. зареєстрований в реєстрі за F 224.Стягнути судові витрати з Відповідачів.

Ухвалою судді від 13.05.2019 року провадження у справі було відкрито та призначено підготовче засідання.

Одночасно з подачею позову представник позивача звернувся до суду з заявою, якій просить: вжити заходи забезпечення позову до набрання рішенням законної сили у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, за участю третьої особи: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання недійсними договорів шляхом:

Накладення арешту на дачний будинок, загальною площею 200,5 кв.м., що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Львовська, буд. 1, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна: 01;

Заборони суб'єктам реєстраційних дій та будь-яким іншим особам здійснення будь-яких реєстраційних дій щодо державної реєстрації переходу права власності на ім'я будь-яких осіб на дачний будинок, загальною площею 200,5 кв.м., що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Львовська, буд. 1, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна: 01, окрім на ім'я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1);

Заборони будь-яким особам чинити перешкоди ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1) у користуванні дачним будинком, загальною площею 200,5 кв.м., що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Львовська, буд. 1, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна: 01;

Накладення арешту на земельну ділянку, площею 0,0305 га, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Львовська, земельна ділянка F 1, кадастровий номер: :34:012:0220; Заборони суб'єктам реєстраційних дій та будь-яким іншим особам здійснення будь-яких реєстраційних дій щодо державної реєстрації переходу права власності на ім'я будь-яких осіб на земельну ділянку, площею 0,0305 га, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Львовська, земельна ділянка F 1, кадастровий номер: :34:012:0220, окрім на ім'я ОСОБА_1(РНОКПП: НОМЕР_1);

Заборони будь-яким особам чинити перешкоди ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1) у користуванні на земельною ділянкою, площею 0,0305 га, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Львовська, земельна ділянка F 1, кадастровий номер: 51 10136900:34:012:0220.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суд, проаналізувавши матеріали заяви, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1, п.2 та п.3 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб ; забороною вчиняти певні дії; встановленням обовFязку вчинити певні дії.

Також пунктами 6,10 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що видами забезпечення позову є, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. За ч. 2 ст. 150 ЦПК України, суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до п.2,3 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа; зупинення судом реалізації арештованого майна у разі відсутності іншого майна боржника, на яке може бути звернено стягнення.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» F 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 розFяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зFясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ F9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, необхідно враховувати, що прийняття такого рішення доцільне лише в разі достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ F 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовFязків, передбачених законом . Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повFязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовFязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, дотримуючись принципів здійснення цивільного судочинства, а також співмірносты заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви, а саме про необхідність накладення арешту на спірні житловитй будинок та земельну дылянку, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду.

Разом з тим, враховуючи те, що право власності на спірні об`єкти нерухомості позивачеві у теперішній час не належить, суд вважає за доцільне відмовити в задоволенні клопотання в частині заборони будь-яким особам чинити перешкоди ОСОБА_1 у користуванні будинком та земельною ділянкою.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 76, 77, 81, 84 149-154, 157, 353 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6, про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання недійсними договорів F задовольнити частково.

Вжити по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6, про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання недійсними договорів - заходи забезпечення позову.

Накласти арешт на дачний будинок, загальною площею 200,5 кв.м., що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Львовська, буд. 1, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна: 01;

Накласти арешт на земельну ділянку, площею 0,0305 га, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Львовська, земельна ділянка F 1, кадастровий номер: :34:012:0220;

ОбовFязок предFявлення цієї ухвали до виконання покласти на позивача ОСОБА_1, або його представника (адвоката) за довіреністю (ордером).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, зокрема до Київського районного суду м. Одеси

Суддя Куриленко О. М.