Ухвала

30 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 607/2754/16-ц

провадження № 61-29694св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Усика Г. І. (суддя-доповідач),

суддів: Гулейкова І. Ю., Олійник А. С., Погрібного С. О., Яремка В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальність «Факторингова компанія «Вектор Плюс»,

треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Суперфін Борис Михайлович,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду Тернопільської області від 22 червня 2017 року у складі колегії суддів: Ткач О. І., Гірського Б. О., Бершадської Г. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальність «Факторингова компанія «Вектор Плюс» (далі - ТОВ «ФК «Вектор Плюс»), треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Суперфін Борис Михайлович, про скасування свідоцтва, державної реєстрації прав та їх обтяжень, витребування майна.

На обгрунтування позовних вимог зазначав, що 09 липня 2008 року між ним та Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» (далі - ВАТ «Сведбанк»), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» (далі - ПАТ «Сведбанк», банк), укладений кредитний договір № 1901/0708/17-158, за умовами якого він отримав кредит у розмірі 95 000,00 доларів США зі сплатою 11,9 процентів річних, з кінцевим терміном його повернення до 09 липня

2034 року. Пунктом 1.4 договору сторони погодили, що кредитні кошти призначені для здійснення позичальником розрахунків за договором купівлі-продажу чотирикімнатної квартири, загальною площею 78,6 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 .

На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 09 липня

2008 року між ним та ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», укладений іпотечний договір, за умовами якого іпотекодавець передав в іпотеку нерухоме майно: чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

На підставі статті 73 Закону України «Про нотаріат» приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Мартинюк Л. О. накладено заборону на відчуження зазначеного нерухомого майна, про що до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна внесено запис

від 09 липня 2008 року № 2973.

28 листопада 2012 року між ТОВ «ФК «Вектор Плюс`та ПАТ «Сведбанк» укладені договір факторингу № 15 та договір відступлення прав за іпотечними договорами, згідно з якими банк відступив, а відповідач прийняв право вимоги, у тому числі за кредитним договором від 09 липня 2008 року та іпотечним договором від 09 липня 2008 року, укладеним між ОСОБА_1 та ВАТ «Сведбанк».

09 червня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р. О. на підставі статті 84 Закону України «Про нотаріат» видано свідоцтво, зареєстроване у реєстрі за № 1008, яким посвідчено заяву ТОВ «ФК «Вектор Плюс» про те, що 04 березня 2015 року ОСОБА_1 було передано заяву, у якій ТОВ «ФК «Вектор Плюс» вимагало дострокового виконання основного зобов'язання за кредитним договором станом на 23 травня 2015 року у розмірі 132 451,16 доларів США, з яких: 93 776,00 доларів США - заборгованість за тілом кредиту та 38675,16 доларів США - заборгованість за процентами за користування кредитом, та повідомляло про намір звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом укладення договору купівлі-продажу та продажу предмета іпотеки будь-якій сторонній особі за ціною, встановленою на підставі незалежної оцінки нерухомого майна суб'єктом оціночної діяльності, відповідно до діючого законодавства та умов іпотечного договору у порядку та у строки, визначені цим договором та статтею 38 Закону України «Про іпотеку» з урахування статті 42 цього Закону.

18 червня 2015 року ТОВ «ФК «Вектор Плюс», як іпотекодержатель звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу

Суперфіна Б. М. з повідомленням про виключення з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису про обтяження нерухомого майна, що є предметом іпотеки за іпотечним договором від 09 липня 2008 року. Того ж дня, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Суперфіним Б. М. прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на чотирикімнатну квартиру, загальною площею 78,6 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 за ТОВ «ФК «Вектор Плюс», про що внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Посилаючись на відсутність у приватного нотаріуса правових підстав для проведення державної реєстрації переходу права власності на нерухоме майно до ТОВ «ФК «Вектор Плюс», у зв`язку з неотримання ним будь-яких письмових вимог про необхідність усунення порушень основного зобов`язання та зобов`язань, передбачених кредитним договором, відсутність на дату вчинення реєстраційної дії документів, що підтверджують безспірність заборгованості іпотекодавця за кредитним договором від 09 липня 2008 року, доказів набуття ТОВ «ФК «Вектор Плюс» права вимоги заборгованості за кредитним договором та права вимоги за іпотечним договором, а також проведення державної реєстрації права власності на іпотечне майно за іпотекодержателем з порушенням вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» без згоди його власника та дозволу органу опіки та піклування, просив: скасувати свідоцтво, видане приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р. О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 09 червня

2015 року, зареєстроване у реєстрі за № 1800; скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію від 18 червня 2015 року права власності ТОВ «ФК «Вектор Плюс» на квартиру АДРЕСА_1 , витребувати її у відповідача та повернути у власність ОСОБА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області

від 30 січня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Скасовано свідоцтво, видане приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р. О. від 09 червня 2015 року, зареєстроване у реєстрі за № 1800.

Скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію від 18 червня 2015 року права власності ТОВ «ФК «Вектор Плюс» на квартиру АДРЕСА_1 .

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що свідоцтво, видане приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р. О.

від 09 червня 2015 року, зареєстроване у реєстрі за № 1800, не є підтвердженням фактичного вручення ОСОБА_1 вимоги іпотекодержателя про усунення порушень ним зобов`язання за кредитним договором, та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання такої вимоги. За змістом пункту 12 іпотечного договору від 09 липня 2008 року, однією з правових підстав для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет в рахунок виконання основного зобов'язання, а тому вказівка приватного нотаріуса на те, що підставою для виникнення права власності у ТОВ «ФК «Вектор Плюс» квартиру АДРЕСА_1 є іпотечний договір не відповідає положенням чинного законодавства. Крім того, спірна квартира підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», та була відчужена на користь іпотекодержателя без згоди власника. Приймаючи рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру за ТОВ «ФК «Вектор Плюс», поза увагою приватного нотаріуса залишилося також і те, що у зазначеній квартирі зареєстровані та проживають двоє неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з огляду на, що реєстрація за ТОВ «ФК «Вектор Плюс» права власності на зазначене нерухоме майно без попередньої згоди органу опіки та піклування є порушенням Закону України «Про основи соціального захисту бездомних і безпритульних дітей».

Відмовляючи у задоволенні вимог про витребування спірної квартири у

ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та повернення її у власність позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що задоволення вимог про скасування державної реєстрації права власності ТОВ «ФК «Вектор Плюс» на спірну квартиру забезпечує ефективне поновлення порушених прав позивача.

Короткий зміст рішення апеляційного суду

Рішенням Апеляційного суду Тернопільської області від 22 червня 2017 року апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Вектор Плюс» задоволено частково, рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 січня

2017 року скасовано у частині задоволених позовних вимог, та ухвалено у цій частині нове рішення про відмову у задоволенні вимог ОСОБА_1 про скасування свідоцтва, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р. О. 09 червня 2015 року, зареєстрованого у реєстрі за № 1800, та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 , за ТОВ «ФК «Вектор Плюс».

Судове рішення апеляційної інстанції мотивовано тим, що задовольняючи вимоги ОСОБА_1 про скасування свідоцтва та державної реєстрації права власності ТОВ «ФК «Вектор Плюс» на спірну квартиру, суд першої інстанції залишив поза увагою, що спірні правовідносини виникли у зв`язку з оспорюванням позивачем права ТОВ «ФК «Вектор Плюс» на пред`явлення до нього вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, з огляду на відсутність належного повідомлення боржника про необхідність усунути порушення зобов`язань за кредитним договором та намір іпотекодержателя звернути стягнення на іпотечне майно, а також порушення процедури реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки. Оскільки порушення своїх прав, позивач вбачає у діях приватних нотаріусів, однак суд першої інстанції не вирішив питання про їх залучення до участі у справі як відповідачів, апеляційний суд дійшов висновку, що позовні вимоги про скасування свідоцтва та державної реєстрації права власності на спірну квартиру, як такі, що заявлені до неналежного відповідача, задоволенню не підлягають.

Короткий зміст вимог та доводів, наведених у касаційній скарзі

У липні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , у якій заявник, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення Апеляційного суду Тернопільської області від 22 червня 2017 року та залишити в силі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 січня

2017 року.

Касаційна скарга мотивована посиланням на те, що відмовляючи у задоволенні позовних вимог у частині, що були задоволені судом першої інстанції, апеляційний суд не врахував, що того, що спір виник саме між позивачем та

ТОВ «ФК «Вектор Плюс» щодо порушення права власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 внаслідок дій відповідача щодо реєстрації за ним такого права. Вимоги про визнання неправомірними дій приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швеця Р. О. та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Суперфіна Б. М. позивачем заявлені не були. Крім того, треті особи були обізнані з перебуванням у провадженні зазначеного позову, вимог про залучення їх до участі в справі як співвідповідачів не заявили, що підтверджує відсутність у них будь-якого інтересу до наслідків вирішення спору, а також порушення прав чи законних інтересів останніх рішеннями судів.

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження, витребувано справу з суду першої інстанції.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

23 травня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, ЦПК України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Верховного Суду від 24 липня 2019 року справу призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування

Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 квітня 2019 року передано на розгляд Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справу

№ 464/8589/15-ц (провадження № 61-10874св18) за позовом ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Омега», ОСОБА_6 , приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х. М., третя особа - відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції Львівської області, про визнання недійсним договору купівлі-продажу предмета іпотеки, зобов`язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 15 листопада 2016 року та за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Омега`на постанову Апеляційного суду Львівської області

від 26 грудня 2017 року, з підстав, передбачених частиною другою статті 403 ЦПК України.

Передаючи справу на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду виходила з того, що звернення стягнення на предмет іпотеки згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідного застереження в іпотечному договорі), який передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, не може вважатися примусовим стягненням (відчуженням без згоди власника), оскільки таке право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки виникло на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідного застереження в іпотечному договорі), згоду на яке надано іпотекодавцем шляхом підписання відповідного договору.

Разом з тим, у постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі

№ 465/1310/17 (провадження № 61-29771св18) зроблений протилежний висновок, а саме: колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку, що звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку у спосіб реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідного застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, свідчить про те, що відбулося примусове стягнення предмету іпотеки на користь іпотекодержателя, оскільки настав правовий наслідок у формі фактичного переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, без згоди власника майна.

Зазначене свідчить про існування різного підходу до розуміння та застосування Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» у разі звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку.

Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України передбачено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі. Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Ураховуючи наведене, колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі до закінчення перегляду Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду цивільної справи

№ 464/8589/15-ц (провадження № 61-10874св18).

Керуючись статтями 252, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 607/2754/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Суперфін Борис Михайлович, про скасування свідоцтва, державної реєстрації прав та їх обтяжень та витребування майна, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду Тернопільської області від 22 червня 2017 року, до закінчення перегляду у касаційному порядку Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду цивільної справи № 464/8589/15-ц (провадження

№ 61-10874св18) за позовом ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Омега», ОСОБА_6 , приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христини Миколаївни, третя особа - відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції Львівської області, про визнання недійсним договору купівлі-продажу предмета іпотеки, зобов`язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Сихівського районного суду

м. Львова від 15 листопада 2016 року та за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Омега»на постанову Апеляційного суду Львівськоїобласті від 26 грудня 2017 року.

Ухвала суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Г. І. Усик

Судді: І. Ю. Гулейков

А. С. Олійник

С. О. Погрібний

В. В. Яремко