Яготинський районний суд Київської області
Справа 382/1503/19
Провадження 2/382/757/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

/заочне/

06 листопада 2019 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Литвин Л. І.

при секретарі Чемерис Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів

Встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, в котрому зазначено, що 21 січня 2005 р. вона уклала шлюб з відповідачем, який згідно з рішенням Яготинського районного суду від 26.11.2015 р. було розірвано. Від шлюбу мають двох дітей: повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який навчається на 2 курсі "Київського державного коледжу туризму та готельного господарства" на контрактній основі та не має можливості влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток, та малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які перебувають на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, не приймає участі у їх вихованні, хоча є працездатним, інших утриманців не має. Вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною та не має можливості працевлаштуватись, самостійно несе витрати на оплату навчання повнолітнього сина, оплату проїзду до місця навчання, придбання одягу, підручників. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття та аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, на час навчання.

Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 16 серпня 2019 р. відкрито провадження у справі.

В судове засідання позивачка не з"явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, звернулася до суду з заявою, в котрій просила розглянути справу у її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, враховуючи, що в справі є достатньо доказів для її заочного розгляду, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду зазделегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до вимог ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

В силу ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів,виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути прсиуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів...

Згідно із ст. 198 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Статтею 199 Сімейного кодексу України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

В силу ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Пункт 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» містить роз"яснення, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Тобто, для задоволення позову про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на час її навчання, повинно існувати чотири умови, а саме: дитина повинна навчатись, потребувати матеріальної допомоги, її вік не повинен перевищувати 23 років, батьки повинні мати можливість надавати матеріальну допомогу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно прецедентної практики Європейського Суду з прав людини об`єктом статті 8 указаної Конвенції є, в основному, захист людини від будь-якого втручання з боку державних органів. Однак це положення не просто змушує державу утримуватись від такого втручання. Крім цього, насамперед поряд з існуванням негативних зобов`язань, існують позитивні зобов`язання, пов`язані з ефективною повагою до приватного або сімейної життя. Ці зобов`язання можуть включати в себе вжиття заходів, спрямованих на забезпечення поваги до приватного життя навіть у сфері відносин між окремими особами (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13).

Ухвалюючи рішення в справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

При цьому Європейський суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Найкращі інтереси дитини можуть, залежно від їх характеру та серйозності, перевищувати інтереси батьків.

В судовому засіданні установлено, що позивачка від шлюбу з відповідачеммає повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнію доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (копії свідоцтв про народження, а.с. 6-7). Заочним рішенням Яготинського районного суду від 26 листопада 2015 року шлюб між сторонами розірвано, (а.с. 13). Діти проживають з матір`ю та перебувають на її утриманні, (довідки про склад сім`ї, а.с. 9-10). ОСОБА_4 навчається на 2 курсі "Київського державного коледжу туризму та готельного господарства" на контрактній основі та загальна вартість навчання складає 25 640 грн., (договір № 04 від 20.08.2018 р., а.с. 8, квитанції від 22.08.18р. та від 05.02.19р., а.с.12). Позивачка також сплачує кошти за проживання сина у гуртожитку, (квитанція, а.с.11), також витрачає кошти на оплату проїзду на навчального закладу сина, на придбання продуктів харчування, одягу. ОСОБА_1 не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча є здоровою працездатною особою, інших утриманців не має, а тому може надавати таку допомогу.

Пункт 1 ст. 3 ч. 1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.1991 року передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно п. 2 - дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов"язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Пунктом 2 ст. 27 ч. 1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.1991 року визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Враховуючи ті обставини, що відповідач здатний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, а також те, що в силу ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а розмір прожиткового мінімуму з 1 липня 2019 року для дітей віком від 6 до 18 років становить 2118 гривень, то суд вважає, що з відповідача на утримання малолітньої доньки необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/4 всіх видів його доходів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Приймаючи до уваги те, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу сину, який продовжує навчання, то суд вважає, що з відповідача на утримання повнолітнього сина необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу, які слід стягнути на період навчання його сина, до досягнення ним двадцяти трьох років.

При цьому, суд також приймає до уваги те, що ОСОБА_2 є працездатною особою, а його повнолітній син потребує матеріальної допомоги, оскільки навчається та не має самостійного джерела доходу.

Керуючись ст. ст. 10, 81,206,259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 141,180-183, 191, 198-200 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Київ, ідентифікаційний код НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із 14 серпня 2019 року і до досягнення донькою повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Київ, ідентифікаційний код НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу, щомісячно, починаючи із 14 серпня 2019 року, на час навчання. Стягнення аліментів припиняється з припиненням навчання або в разі досягнення особою, на користь котрої стягуються аліменти, двадцяти трьох років.

Рішення суду у межах стягнення суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, котра може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд-якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачкою рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Яготинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Литвин Л.І.