Справа № 486/1421/18
Провадження № 2/486/92/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого Савіна О.І.

при секретарі Архіповій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

без участі сторін

ВСТАНОВИВ:

17.10.2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 21 січня 1983 року зареєстрували з відповідачем шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Вказує спільне життя не склалось через різні погляди на сімейне життя та обовязки, що призвело до припинення шлюбних відносин. Сумісне проживання припинили, спільного господарства не ведуть. Вважає, що шлюб існує формально, а тому просить про його розірвання.

В судове засідання сторони не зявилися, перед початком судового засідання направили до суду письмові заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі, позивач вказує, що підтримує позов та просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - ОСОБА_2, відповідач зазначає, що визнає позовні вимоги у повному обсязі. На примирення сторони не згодні.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Під час розгляду справи по суті судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Мордіна) ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 21 січня 1983 року, що вбачається зі свідоцтва про шлюб виданого Виконавчим комітетом Костянтинівської селищної ради Миколаївської області, актовий запис № 14 (а.с. 8).

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що шлюбне життя подружжя не склалося. Сторони припинили шлюбні відносини, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, на примирення не згодні.

Згідно ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

На підставі викладеного, враховуючи позиції сторін, суд вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, так як подальше спільне життя та збереження сімї є недоцільним.

Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач просить після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище.

Таким чином, у відповідності до ст. 113 СК України, позивачу ОСОБА_1 після розірвання шлюбу слід залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу.

У відповідності до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду був сплачений судовий збір в сумі 704.80 грн., який, у звязку із задоволенням позову, підлягає стягненню з відповідача на її користь (а.с. 1).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 105, 112-115 СК України, ст. ст. 4, 11-13, 76-81, 89, 141, 206, 259, 263-265, 268, 352 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрований 21 січня 1983 року, Виконавчим комітетом Костянтинівської селищної ради Миколаївської області, за актовим записом № 14, розірвати.

ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити прізвище ОСОБА_1.

Стягнути зі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: НОМЕР_1, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, РНОКПП: НОМЕР_2, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_3, витрати по сплаті судового збору в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Южноукраїнського

міського суду ОСОБА_4