25 липня 2019 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:
Головуючого судді Шишкіна О.В.,
за участю секретаря Голуб Ю.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок ДТП, -
Ухвалою суду від 12.11.2018 року відкрито провадження у зазначеній справі.
Позивач у судовому засіданні не заперечив щодо закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду. Ухвалою від 30.01.2019 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду.
У судове засідання сторони не з`явились. Представником позивача адвокатом Гончаровим С.І. подано заяву про розгляд справи за його відсутності, позовну заяву просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Про причини неявки відповдіача по справі у судове засідання суд не повідомлений. Судові повістки, направлені на останню відому адресу проживання відповідача, повернуті до суду за закінченням терміну зберігання. Відзив відповдіачем не надавався.
Враховуючи, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідач відзив не подав, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність відповідача за доказами, що містяться в матеріалах справи при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 281 ЦПК України.
В обгрунтування заявлених вимог позивачем вказано про те, що 25.03.2018 року о 15 годині 55 хвилин в м. Харкові, пров. Роганський, біля буд. 19, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ИЖ2125 державний номерний знак НОМЕР_1 виїжджаючи з прилеглої території не дав дорогу транспортному засобу Honda СR-V, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , та здійснив з ним зіткнення.
Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. п. 2.35, 10.2 ПДР України. Вина ОСОБА_2 встановлена Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова, від 03 травня 2018 року (справа № 638/4954/18, номер провадження 3/638/1748/18). Названою постановою ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Автомобіль Honda CR-V, державний номерний знак НОМЕР_2 , належить на праві власності позивачу - ОСОБА_1 .
Також позивач зазначає, що внаслідок ДТП йому також спричинено моральну шкоду, яка полягала у душевних хвилюваннях, пов`язаних із пошкодженням належного йому на праві власності майна, з тим що тривалий час був позбавлений можливості користуватися цим транспортним засобом що спричинило йому не тільки великий дискомфорт і душевні хвилювання, а також стало перепоною на шляху до реалізації його потреб у вигляді вільного пересування по місту та області.
Дослідивши позовну заяву, а також оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку.
Постановою Дзержинського районного суду міста Харкова від 03.05.2018 по справі № 638/4954/18, яка набрала законної сили 15.05.2018 р., встанолвено, що відповідачем по даній справі - ОСОБА_2 25.03.2018 року о 15:55 годині за адресою АДРЕСА_1 , спричинено ДТП, яким спричинено матеріальну шкоду автомобілю Honda СR-V, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням позивача по даній справі - ОСОБА_1 . Такі обставини доказуванню не підлягають на підставі частин 4-6 ст. 82 ЦПК України.
Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до частин першої та другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).
Одним із способів відшкодування шкоди є відшкодування збитків (ч.2 ст.16 ЦК).
Відповідно до ч.2 ст.22 ЦК збитками є, зокрема, витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Статтею 1192 ЦК також передбачено право потерпілого на відшкодування збитків, розмір яких визначається вартістю виконаних робіт, необхідних для відновлення речі, в повному обсязі.
За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідністб стягнення спричиненої відповдіачем матеріальної шкоди у повному обсязі.
Відповідно довимог ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
За нормою ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода поміж іншого відшкодовується незалежно від вини, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Відповідно до розяснень, що містяться в п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», при вирішенні спорів про відшкодування моральної шкоди в судовому засіданні має бути зясовано, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань, втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіянні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить.
Що стосується вимог позивача в частині стягнення моральної шкоди, суд приходить до наступного. Автомобіль поивача в результаті дорожньо-транспортної пригоди отримав пошкодження, внаслідок яких ОСОБА_1 зазнав психічних страждань внаслідок порушення здатності до реалізації планів. Позивач почував себе пригніченим, тривалий час був позбавлений можливості користуватися цим транспортним засобом що спричинило йому не тільки великий дискомфорт і душевні хвилювання, а також стало перепоною на шляху до реалізації його потреб у вигляді вільного пересування по місту та області, що призводить до незручності. Таким чином, з урахуванням характеру, ступеню тяжкості наслідків що настали, меж розумності та справедливості, із відповідача на користь позивача необхідно стягнути 5000 грн. моральної шкоди.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягнути судові витрати.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 259, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок ДТП - задовольнити повністю.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 3924 (три тисячі дев`ятсот двадцять чотири ) грн. 60 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя: О.В. Шишкін