Постанова

Іменем України

08 травня 2019 року

м. Київ

справа № 229/1722/18

провадження № 61-4317св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Бета»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Бета» на постанову Донецького апеляційного суду, у складі колегії суддів: Санікової О. С., Агєєва О. В., Будулуци М. С., від 17 січня 2019 року.

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Бета» (далі - ТОВ «Агро-Бета») про визнання договору емфітевзису недійсним.

Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона є власником земельної ділянки площею 9,21 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1 , що знаходиться на території селищної ради Новоселівка Перша Ясинуватського району Донецької області. 01 травня 2018 року їй стало відомо, що між нею та ТОВ «Агро-Бета» був укладений договір про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), який був зареєстрований 28 травня 2016 року. Вважає цей договір емфітевзису недійсним, оскільки на час дії довіреності повірений, який діяв від її імені, не мав повноважень на укладення договору емфітевзису.

Із урахуванням зазначеного, позивач просила позов задовольнити, визнати недійсним договірпро надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 01 вересня 2013 року, скасувати запис про державну реєстрацію права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), що виникло у відповідача на підставі оспорюваного договору, здійснити розподіл судових витрат.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Дружківського міського суду Донецької області, у складі судді Рагозіної С. О., від 09 жовтня 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що з урахуванням висновку судової лінгвістичної експертизи № 056/271 від 10 вересня 2018 року, проведеної ДП «Українське бюро лінгвістичних експертиз НАН України», при укладанні договору емфітевзису представником ОСОБА_2 . за дорученням - ОСОБА_3 перевищення повноважень не відбулось.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Донецького апеляційного суду від 17 січня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Дружківського міського суду Донецької області від 09 жовтня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позовних вимог. Визнано недійсним договір про надання права користування земельною ділянкою для сільскогосподарських потреб (емфітевзис), кадастровий номер НОМЕР_1 , який укладений 01 вересня 2013 року між ОСОБА_2 , в особі її представника ОСОБА_3 , та ТОВ «Агро-Бета». Зобов'язано ТОВ «Агро-Бета» повернути ОСОБА_2 належну їй на праві власності земельну ділянку площею 9,21 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , яка розташована на території Новоселівської Першої сільської ради Ясинуватського району Донецької області. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки позивачем було надано право представникам на укладання конкретних договорів, а саме: правочинів щодо обміну земельних ділянок та оренди земельної ділянки. Повноваження повіреного на укладання від імені ОСОБА_2 договору емфітевзису відносно земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 довіреність не містить, а тому спірний договір укладено представником з перевищенням повноважень.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи

У касаційній скарзі ТОВ «Агро-Бета» просить скасувати постанову Донецького апеляційного суду від 17 січня 2019 року та залишити в силі рішення Дружківського міського суду Донецької області від 09 жовтня 2018 року, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що при укладенні договору емфітевзису представником ОСОБА_3 , який діяв від імені власника земельної ділянки ОСОБА_2 , не було перевищено повноваження, що підтверджується висновком судової лінгвістичної експертизи № 056/271 від 10 вересня 2018 року. Висновок апеляційного суду про те, що висновок лінгвістичної експертизи ґрунтуються на припущеннях, є необґрунтованим і безпосередньо спростовується змістом самого висновку експерта.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 13 березня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 17 квітня 2019 року справу за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Агро-Бета» про визнання договору емфітевзису недійснимпризначено до судового розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відзив на касаційну скаргу не подано

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 9,21 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , що знаходиться на території селищної ради Новоселівка Перша Ясинуватського району Донецької області (а. с. 7).

29 жовтня 2012 року ОСОБА_2 склала довіреність на ім'я ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відповідно до якої надала їм повноваження, зокрема, бути представниками у відносинах з будь-якими фізичними та юридичними особами з будь-яких питань, які стосуються її, як власника земельної ділянки площею 9,21 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , що знаходиться на території Новоселівської Першої сільської ради Ясинуватського району Донецької області (а. с. 48-49).

01 вересня 2013 року між власником земельної ділянки ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_3 , з одного боку, та ТОВ «Агро-Бета», з іншого боку, був укладений договір про надання права користування земельною ділянкою площею 9,21 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , що знаходиться на території Новоселівської Першої селищної ради Ясинуватського району Донецької області. Строк дії договору - 100 років (а. с. 37-41).

Право користування земельною ділянкою на підставі договору емфітевзису було зареєстровано 01 червня 2016 року в державному реєстрі державним реєстратором управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради Чернігівської області (а. с. 7).

У відповідності до висновку судової лінгвістичної експертизи № 056/271 від 10 вересня 2018 року текст довіреності не містить вказівки на те, що обсяг наданих повноважень не включає повноваження на укладення договору емфітевзису і не дає лінгвістичних підстав стверджувати, що перелік дій, право на які надається довіреністю, наведений у четвертому абзаці, є вичерпним.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно частини першої, третьої статті 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє; представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє; представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом (частина перша, третя статті 238 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Згідно положень статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Звертаючись до суду із цим позовом, позивач посилалася на те, що при укладенні оспорюваного договору про надання права користування земельною ділянкою (емфітевзису) її представник перевищив свої повноваження, оскільки вона не уповноважувала його на укладання такого договору і не схвалювала його в наступному.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позовних вимог, апеляційний суд, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, переоцінивши докази у їх сукупності, доводи сторін спору, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки довіреність, на підставі якої було вчинено оспорений правочин, не містить визначених повноважень повірених на укладення договору емфітевзису (який було укладено строком на 100 років зі сплатою компенсаційного платежу у розмірі 2 грн на рік) відносно земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 , власником якої є позивач.

Згідно тексту довіреності від 29 жовтня 2012 року ОСОБА_2 уповноважила ОСОБА_3 та ОСОБА_5 бути її представниками з усіма необхідними повноваженнями в усіх державних, комунальних, господарських та інших органах, підприємствах, установах і організаціях незалежно від підпорядкування, форм власності, галузевої належності, у тому числі, але не обмежуючись, в органах виконавчої влади та місцевого самоврядування, судах будь-якої юрисдикції з усіма правами, які надано процесуальним законодавством позивачу, відповідачу, третій особі, нотаріату, земельних ресурсів, підприємствах центру державного земельного кадастру, а також у відносинах з будь-якими фізичними та юридичними особами з будь-яких питань, які стосуються її, як власника земельної ділянки площею 9,790 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , НОМЕР_1 , яка розташована на території Новоселівської Першої сільської ради Ясинуватського району Донецької області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

ОСОБА_2 довіреністю надала повіреним право представляти її інтереси з усіма необхідними повноваженнями у відносинах з будь-якими фізичними та юридичними особами з будь-яких питань, які стосуються її, як власника земельної ділянки площею 9,790 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , НОМЕР_1 . Для виконання цих повноважень ОСОБА_2 надала представникам право здійснювати конкретні, визначені у довіреності дії, а саме: представляти її інтереси з усіх без винятку питань, що стосуються її як власника земельної ділянки, оформлювати та подавати усі необхідні документи; одержувати… відповідні рішення, довідки.., укладати та підписувати від її імені усі дозволені законодавством правочини щодо обміну земельних ділянок на будь-яку іншу земельну ділянку…, укладати договори оренди земельної ділянки; договори про внесення змін до укладених договорів; представляти її інтереси в судах тощо.

Апеляційним судом надано належну оцінку змісту довіреності від 29 жовтня 2012 року, з урахуванням положень статті 110 ЦПК України, враховано висновок судової лінгвістичної експертизи № 056/271 від 10 вересня 2018 року, проведеної ДП «Українське бюро лінгвістичних експертиз НАН України» (а. с. 124) та в межах повноважень суду щодо тлумачення змісту правочину зроблено правильний та обґрунтований висновок відносно того, що зміст довіреності свідчить про те, що довіритель надала право представникам на укладання конкретних договорів, а саме: договорів щодо обміну земельних ділянок та оренди земельної ділянки, однак не уповноважувала повірених на укладання від її імені іншого за правовими наслідками та менш вигідного для довірителя договору - договору емфітевзису, який було укладено строком на 100 років зі сплатою компенсаційного платежу у розмірі 2 грн на рік.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржене судове рішення ухвалено без додержання норм матеріального і процесуального права, не спростовують правильного висновку апеляційного суду по суті спору та зводяться до переоцінки доказів, що згідно з положеннями статті 400 ЦПК України не відноситься до повноважень суду касаційної інстанції.

Частиною першою статті 410 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (частина друга статті 410 ЦПК України).

Керуючись статтями 400, 402, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Бета» залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного суду від 17 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Д. Д. Луспеник

Судді

О. В. Білоконь

Б. І. Гулько

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта