Ухвала

15 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 755/2936/19

провадження № 61-19764ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В., розглянув касаційну скаргу представника Асоціації ремонтно-будівельної асоціації «Київрембуд» - адвоката Кривошея Олександра Юрійовича на заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 23 травня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 вересня 2019 року у справі за позовом Асоціації ремонтно-будівельної асоціації «Київрембуд» в особі генерального директора ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року Асоціаціяремонтно-будівельної асоціації «Київрембуд» (далі РБА «Київрембуд») в особі Генерального директора ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовували тим, що 20 жовтня 2016 року ОСОБА_1 , як генеральний директор РБА «Київрембуд» звернувся до адвоката ОСОБА_2 за наданням правової допомоги щодо стягнення в судовому порядку з ТОВ «Альянс Буд С» заборгованості в сумі 2 700 000 грн на користь РБА «Київрембуд» та щодо підготовки кримінально-процесуальних документів від імені РБА «Київрембуд» стосовно порушення кримінальної справи проти керівників ТОВ «Альянс Буд С», які своїми шахрайськими діями нанесли матеріальну шкоду РБА «Київрембуд» у розмірі більше 2 700 000 грн та подальшого представництва інтересів РБА «Київрембуд» в рамках відкритого кримінального провадження. Повністю довірившись адвокату ОСОБА_2., ОСОБА_1 . 25 жовтня 2016 року приніс до його офісу довіреність, якою уповноважив ОСОБА_2 представляти інтереси РБА «Київрембуд» в усіх органах державної влади, органах прокуратури, органах поліції, СБУ, судах України, а також передав йому особисто 1 300 доларів США. У подальшому адвокат ОСОБА_2 написав заяву про кримінальне правопорушення до Шевченківського УП ГУНП у місті Києві, позовну заяву про відшкодування завданої злочином матеріальної та моральної шкоди, на підставі яких слідчим Шевченківського УП ГУНП у місті Києві відкрите кримінальне провадження за ознаками злочину, передбаченого частиною першою статті 190 КК України. Окрім цього, адвокат ОСОБА_2 був присутній на допиті двох свідків, іншої правової допомоги вказаний адвокат не надавав.

ОСОБА_1 . зазначав, що адвокат ОСОБА_2 не мав жодних правових підстав представляти його інтереси, як керівника РБА «Київрембуд» в рамках кримінального провадження, на підставі довіреності. Щоб «зрушити справу з місця», адвокат ОСОБА_2 повідомив ОСОБА_1 , що йому необхідно надати 1 000 доларів США, що і було зроблено, проте жодних дій ним здійснено не було, а в подальшому ОСОБА_2 повідомив ОСОБА_1 , що він припинив з ним співпрацю. Вказані дії адвоката ОСОБА_2 змусили ОСОБА_1 укласти договір про надання правничої допомоги від 31 січня 2019 року з Адвокатським бюро «Кривошей і партнери», яке 05 грудня 2017 року направило до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області скаргу про порушення відносно адвоката ОСОБА_2 дисциплінарної справи та притягнення до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку та застосування відносно нього стягнення у вигляді позбавлення права на зайняття адвокатською діяльністю.

25 липня 2018 року дисциплінарною палатою Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області винесене рішення про притягнення адвоката ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності і застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження.

04 вересня 2018 року ОСОБА_1 було подано скаргу до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури України. 29 листопада 2018 року Вищою кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури України винесено рішення, яким скарга ОСОБА_1 залишена без задоволення, а рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області від 25 липня 2018 року залишено без змін.

08 січня 2019 року між Адвокатським бюро «Кривошей і партнери» та Асоціацією ремонтно-будівельна асоціація «Київрембуд» було підписано акт приймання-передачі наданих послуг, вартість яких становила 21 000 грн, того ж місяця сторони погодили звіт про виконану роботу від 03 січня 2019 року, а позивачем перераховані кошти на рахунок Адвокатського бюро «Кривошей і партнери» в розмірі 21 000 грн.

В січні 2019 року позивачем було направлено лист ОСОБА_2 від 15 січня 2019 року, в якому він пропонував останньому в термін до 27 січня 2019 року витрати, понесені РБА «Київрембуд» на оскарження його неправомірних дій в сумі 22 762 грн, перерахувати на рахунок РБА «Київрембуд», вказаний лист отриманий відповідачем 16 січня 2019 року, однак, станом на день подання позову до суду відповідач жодних дій, спрямованих на сплату вказаної суми не вчинив, що і стало підставою для звернення позивача до суду з вказаним позовом.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 23 травня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 24 вересня 2019 року апеляційну скаргу Асоціації ремонтно-будівельної асоціації «Київрембуд» залишено без задоволення, а заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 23 травня 2019 року залишено без змін.

01 листопада 2019 року представник Асоціації ремонтно-будівельної асоціації «Київрембуд» - адвокат Кривошей О. Ю. засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 23 травня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 вересня 2019 року у вище вказаній справі.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2019 року визначено в розмірі 1 921,00 грн.

Ціна позову у даній справі становить 24 683 грн, що станом на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921,00 грн * 100 = 192 100,00 грн).

Отже, зазначена справа є малозначною в силу вимог закону.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено передбачених законом підстав для перегляду оскаржуваних судових рішень в касаційному порядку.

Крім цього, представник Асоціації ремонтно-будівельної асоціації «Київрембуд» - адвокат Кривошей О. Ю. у касаційній скарзі вказує, що справа має виняткове значення, оскільки ОСОБА_1 знаходився у тяжкому психологічному стані, а ОСОБА_2 ввівши його в оману скористався цим. В результаті постраждала ділова репутація ОСОБА_1 , як керівника підприємства та засновника РБА «Київрембуд», було поставлено під сумнів його професійні та управлінські здібності, порядність, відповідність посаді, що у свою чергу позначилося на нормальній роботі РБА «Київрембуд» в цілому. З метою відновлення порушених прав ОСОБА_1 вимушений був звернутися до інших адвокатів за наданням правової допомоги та понести додаткові витрати. Через неправомірні дії адвоката ОСОБА_2 було втрачено довіру до інституту адвокатури та виявлена гостра необхідність у відшкодуванні тієї шкоди, яка була завдана останнім, а саме витрат на правничу допомогу, яка була понесена в процесі оскарження неправомірних дій ОСОБА_2 в Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області, Вищій кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури України та витрат понесених за організаційно-технічне забезпечення розгляду скарг. Жодних інших правових механізмів, які б дозволили стягнути вищевказані витрати з ОСОБА_2 на користь РБА «Київрембуд» на даний час не існує.

Доводи касаційної скарги не свідчать про наявність підстав, передбачених підпунктом «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Незгода заявника з оскаржуваним судовим рішенням в цілому, не може розглядатися як обставина, що впливає на визначення справи як такої, що має виняткове значення, оскільки це може бути оцінкою сторони щодо кожної конкретної справи, учасником якої вона є. Посилання у касаційній скарзі на неправомірні дії відповідача фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженими судовими рішеннями. І, відповідно, не свідчить, що справа має виняткове значення для РБА «Київрембуд».

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі - Суд)згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

При цьому, застосування передбаченого законодавством порогу retione valoris (ціна позову) для подання скарг до Верховного Суду є правомірною та обґрунтованою вимогою, враховуючи саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості («Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 36.

Суд вказує, що важко погодитись з тим, що Верховний Суд, у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволяло йому відфільтровувати справи, що надходять на розгляд до нього, зобов`язаний враховувати помилки, яких припустилися суди нижчої інстанції при визначенні того, чи надавати доступ до нього. Ухвалення іншого рішення могло б суттєво завадити роботі Верховного Суду і унеможливило б виконання Верховним Судом своєї особливої ролі. У практиці Суду вже підтверджувалося, що повноваження Верховного Суду визначати свою юрисдикцію не можуть обмежуватися у такий спосіб (п. 122 рішення у справі «Zubac v. Croatia» (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року).

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Разом з тим, не потребують окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника Асоціації ремонтно-будівельної асоціації «Київрембуд» - адвоката Кривошея Олександра Юрійовича на заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 23 травня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 вересня 2019 року у справі за позовом Асоціації ремонтно-будівельної асоціації «Київрембуд» в особі генерального директора ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Литвиненко