Постанова

Іменем України

22 липня 2019 року

м. Київ

справа № 266/3507/16-ц

провадження № 61-21873св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Кривцової Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересована особа - Приморська районна адміністрація Маріупольської міської ради,

особа, яка подала апеляційну скаргу, - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Маріупольського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Донецької області у складі колегії суддів: Мальцевої Є. Є., Мироненко І. П., Принцевської В. П., від 13 листопада 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст вимог заяви

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту її постійного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з березня 1988 року.

Заява мотивована тим, що з березня 1988 року вона проживала з ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

З 16 липня 2002 року вони разом проживали та були зареєстровані у квартирі АДРЕСА_1 . Після початку антитерористичної операції на території м. Донецьк вони виїхали до м. Маріуполя та були взяті на облік як тимчасово переміщені особи, зареєстровані тимчасово у будинку АДРЕСА_2 з грудня 2014 року. Отримували пенсію в Управлінні Пенсійного фонду України Приморського району м. Маріуполя.

Від спільного життя мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком якого є ОСОБА_2 .

Також вона є опікуном рідної племінниці ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , а 25 травня 2006 року на її ім`я оформлений договір довічного утримання матір`ю ОСОБА_2 - ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 помер.

Вказувала на те, що вона несла витрати на поховання як ОСОБА_5 , так і ОСОБА_2 .

За життя ОСОБА_5 і ОСОБА_2 видані на її ім`я довіреності для представлення їх інтересів.

Зазначала, що протягом всього життя ОСОБА_2 був годувальником у їх сім`ї. У зв`язку з його смертю вона має на меті звернутися до Управління Пенсійного фонду України Приморського району м. Маріуполя для отримання належних пенсійних виплат у зв`язку із втратою годувальника. Також має намір звернутися до Фонду соціального страхування України в Донецькій області для отримання належних соціальних виплат та до Управління соціального захисту населення Приморського району м. Маріуполя для отримання виплат як переселенець із зони АТО.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 05 грудня 2016 року заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, задоволено.

Встановлено факт спільного мешкання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з березня 1988 року.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за життя останнього мали однакову адресу проживання, спільну дитину, що є підставою для встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу заявника разом із ОСОБА_2 з березня 1988 року, оскільки встановлення такого факту має значення для реалізації прав заявника як спадкоємця.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 13 листопада 2017 року апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Маріупольського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області задоволено, рішення суду першої інстанції скасовано.

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Приморська районна адміністрація Маріупольської міської ради, про встановлення факту, що має юридичне значення, залишено без розгляду та роз`яснено про її право звернення до суду із позовом на загальних підставах.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та залишаючи заяву ОСОБА_1 без розгляду, апеляційний суд виходив із того, що суд першої інстанції помилково розглянув вказану справу в порядку окремого провадження, оскільки із заяви ОСОБА_1 вбачається спір про право, який повинен розглядатися в порядку позовного провадження, у зв`язку з чим вона підлягає залишенню без розгляду на підставі частини шостої статті 235 ЦПК України 2004 року.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У грудні 2017 року ОСОБА_1 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати ухвалу апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про залишення її заяви без розгляду, оскільки між нею та Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Маріупольського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області відсутній спір про право.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 грудня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У квітні 2018 року матеріали касаційного провадження передані до Верховного Суду.

У липні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 05 червня 2019 року справу призначено колегії суддів у складі судді-доповідача Кривцової Г. В. та суддів: Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судове рішення суду апеляційної інстанції ухвалене з додержанням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Звертаючись до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, ОСОБА_1 посилалась на те, що встановлення цього факту їй необхідно для звернення до Управління Пенсійного фонду України Приморського району м. Маріуполя для отримання належних пенсійних виплат у зв`язку із втратою годувальника, а також для звернення до Фонду соціального страхування України в Донецькій області для отримання належних ОСОБА_2 соціальних виплат та до Управління соціального захисту населення Приморського району м. Маріуполя для отримання виплат для переселенців із зони АТО.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 234 ЦПК України 2004 року).

Пунктом 5 частини другої статті 234 ЦПК України 2004 року визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 256 ЦПК України 2004 року).

Відповідно до частини четвертої статті 256 ЦПК України 2004 року суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду.

Пунктом 5 частини першої статті 256 ЦПК України 2004 року передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про скасування рішення суду першої інстанції та про залишення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу без розгляду, оскільки з заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачався спір про право, оскільки метою звернення заявника до суду є надання їй права на вчинення в подальшому певних юридичних дій.

При цьому апеляційний суд врахував доводи апеляційної скарги Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, в якій воно не погодилось з рішенням районного суду, зазначаючи, що між ними є спір про право на страхові виплати у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 .

Також колегія суддів зазначає, що залишення заяви про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу без розгляду не позбавляє ОСОБА_1 права звернутися до суду для вирішення цього питання в порядку позовного провадження.

Доводи заявника, наведені в касаційній скарзі, висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають, вказують на особисте тлумачення заявником норм права та в основному направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а ухвалу апеляційного суду - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 13 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Г. В. Кривцова Б. І. Гулько Д. Д. Луспеник