П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2019 року

м. Рівне

Справа F 569/12602/18

Провадження F 22-ц/4815/466/19

Головуючий у Рівненському міському суді

при ухваленні рішення: ОСОБА_1

Місце і дата поставлення: в м. Рівне

о 14 год. 43 хв. 09.01.2019

Повний текст рішення складено: 15.01.2019

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: Хилевич С.В.

судді: Ковальчук Н.М., Бондаренко Н.М.

секретар судового засідання: Ковальчук Л.В.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_2;

відповідач: Приватне акціонерне товариство "Київобленерго";

представники учасників справи:

позивача: адвокат ОСОБА_3;

відповідача: адвокат ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Київобленерго" на рішення Рівненського міського суду від 09 січня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства "Київобленерго" про зобовFязання здійснити перерахунок за спожиту електричну енергію,

в с т а н о в и в:

У липні 2018 року в суд звернулася ОСОБА_2 з позовом до Приватного акціонерного товариства "Київобленерго" (далі F ПрАТ "Київобленерго") про зобовFязання здійснити перерахунок за спожиту електричну енергію. Мотивуючи позов, зазначала про надання відповідачем на виконання зобов'язань за договором щодо постачання електричної енергії F220066719 від 20 березня 2015 року їй рахунку-фактури за спожиту електроенергію FНОМЕР_1 за червень 2018 року, що датована 27 червня 2018 року. Вважає, що в рахунку-фактурі вказано недостовірний розмір заборгованості за спожиту енергію F 329 546, 62 гривень. При цьому покликається, що будь-яких договорів, умовами яких було б встановлено величини споживання електроенергії, вона з відповідачем не укладала.

В остаточній редакції позовних вимог позивач через свого представника наполягала на зобовFязанні ПрАТ "Київобленерго" здійснити перерахунок вартості електроенергії за квітень 2018 року шляхом скасування нарахувань двократної вартості електроенергії за перевищення обсягів місячного договірного споживання за квітень 2018 року.

Ухвалою Рівненського міського суду від 06 липня 2018 року зазначену позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ПрАТ "Київобленерго" про зобов'язання здійснити перерахунок за спожиту електроенергію.

Ухвалою Рівненського міського суду від 06 липня 2018 року заяву позивача задоволено і заборонено ПрАТ "Київобленерго" та/або його структурним підрозділам проводити відключення від електропостачання багатоквартирних житлових будинків FF31а та 31б по вулиці Бежівка (Дзержинського) в м. Бориспіль Київської області і трансформаторної підстанції, від якої здійснюється електропостачання зазначених багатоквартирних житлових будинків, до набрання рішенням суду законної сили.

У поданому відзиві відповідач, вважаючи позов недоведеним та необґрунтованим, просив у його задоволенні відмовити. При цьому покликався на наявність договірних умов, якими передбачено, що у разі ненадання споживачем відомостей у встановлений термін, розмір очікуваного споживання електроенергії (потужностей) на наступний рік установлюється постачальником на рівні фактичного споживання у відповідних періодах поточного року. Порядок коригування договірної величини споживання електроенергії визначений пунктами 5.5. і 5.6. договору, що відповідають вимогам пунктів 4.2 та 4.4. Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ від 31.07.1996. Натомість ОСОБА_2 протягом березня-квітня 2018 року не зверталася до відповідача за коригуванням договірних величин споживання електричної енергії.

Рішенням Рівненського міського суду від 09 січня 2019 року позов ОСОБА_2 до ПрАТ "Київобленерго" задоволено.

Зобов'язано відповідача здійснити перерахунок вартості електроенергії згідно з рахунком-фактурою за спожиту електричну енергію F НОМЕР_2 за квітень 2018 року від 25.04.2018, спожитої позивачем у квітні 2018 року, шляхом скасування двократної вартості різниці фактично спожитої і договірної величини на суму 329 546, 62 гривень.

Вирішено питання про судові витрати у справі.

На рішення суду ПрАТ "Київобленерго" подано апеляційну скаргу, де посилається на його незаконність і необґрунтованість, що фактично полягають у невідповідності висновків суду обставинам справи, неправильному застосуванні норм матеріального права та порушенні норм процесуального права.

На її обґрунтування зазначалося про недодержання судом вимог ч. 3 ст. 12, ч. 9 ст. 83 і ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 197 ЦПК України щодо відсутності доказів, які стверджували би вмотивованість оскаржуваного рішення, прийнятності/неприйнятності доказів за умови надіслання їх копій стороні та порушення порядку проведення підготовчого судового засідання.

Судом не звернуто увагу на договірний обовFязок постачальника визначити розмір очікуваного споживання електричної енергії споживачем на наступний рік на рівні фактичного споживання у відповідних періодах поточного року у разі, коли споживач таких відомостей не подав. Між тим, ОСОБА_2 якраз і не зверталася до постачальника з відповідними пропозиціями. Вважає. що дії відповідача відповідають підпункту 2.3.8 п. 2.3. договору та абз. четвертому п. 4.2 Правил користування електричною енергією, що затверджені постановою НКРЕ від 31.07.1996 F28. Щодо обізнаності позивача із новими показниками споживання енергії, то її повідомлено через поміщення інформації у рахунку за квітень 2018 року, який ОСОБА_2 зобов'язана отримувати самостійно або через представника у м. Бориспіль Київської області, вулиця Ватутіна, 71.

Крім того, просить звернути увагу на те, що з 01 січня 2019 року ПрАТ "Київобленерго" не здійснює діяльності з постачання електричної енергії. До кола повноважень відповідача з цієї дати включено лише діяльність розподілу енергії відповідно до постанови НКРЕКП від 08.11.2018 F1382 "Про видачу ПрАТ "Київобленерго" ліцензії з розподілу електричної енергії та анулювання ліцензій з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами і постачання електричної енергії за регульованим тарифом" та ч. 1 ст. 47 Закону України "Про ринок електричної енергії".

Ліцензії на постачання електричної енергії ПрАТ "Київобленерго" не отримував.

Тому вважає, що відповідач не має правових підстав для здійснення перерахунку вартості електроенергії, оскільки на час вирішення справи судом та ухвалення ним оскаржуваного рішення такі функціональні обовFязки припинені через втрату повноважень на постачання електроенергії.

З наведених міркувань просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позову до ПрАТ "Київобленерго".

У поданому відзиві ОСОБА_2 через свого представника - адвоката ОСОБА_3, вважаючи оскаржуваного рішення законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу F без задоволення. Посилається на те, що 11 червня 2017 року набрано чинності Законом України "Про ринок електричної енергії", яким не передбачено відповідальності за порушення договірних величин споживання електричної енергії та визначення її розміру.

На її думку, договірна величина споживання електричної енергії сторонами в установленому порядку не встановлювалася, а тому відповідальність за перевищення такої величини не може застосуватися, адже зміна обсягу договірного споживання електричної енергії фактично є зміною умов договору, що відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України допускається лише за згодою сторін, якщо інше не передбачено законом або договором. За умовами п. 9.1 договору, усі зміни та доповнення до нього оформляються письмово, підписуються уповноваженими особами та скріплюються печатками обох сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи відповідача, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги.

Задовольняючи вимоги позивача і зобов'язуючи відповідача здійснити перерахунок вартості електроенергії згідно з рахунком-фактурою за спожиту електричну енергію F НОМЕР_2 за квітень 2018 року від 25.04.2018, спожитої позивачем у квітні 2018 року, шляхом скасування двократної вартості різниці фактично спожитої і договірної величини на суму 329 546, 62 гривень, суд першої інстанції правильно виходив з їх доведеності та обґрунтованості, оскільки ПрАТ "Київобленерго" порушило право ОСОБА_2 на нарахування коштів за користування електричною енергією на умовах, передбачених договором.

Як зFясовано судом, 20 березня 2015 року між сторонами укладено договір про постачання електричної енергії F220066719. Пунктом 2.1 цього договору визначено, що під час його виконання та вирішення всіх питань, що ним не врегульовані, ОСОБА_2 та ПрАТ "Київобленерго" зобовFязані керуватися чинним законодавством України, зокрема Правилами користування електричною енергією, що затверджені постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.-7.1996 F28 (далі F ПКЕЕ).

Відповідно до пункту 5.1 ПКЕЕ договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, та споживачем, а також передбачає зміст прав і обовFязків контрагентів.

За умовами пункту 1.2 ПКЕЕ, договірна величина споживання електричної енергії F це узгоджена в договорі між постачальником електричної енергії і споживачем величина обсягу електричної енергії на відповідний розрахунковий період.

Пункт 4.2.2. договору постачання електричної енергії F220066719 вказує, що споживач у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачує енергопостачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини. Дане положення коригується з нормами ч. 6 ст. 26 Закону України "Про електроенергетику".

З пункту 7.1 цього договору видно, що обсяг та вартість спожитої позивачем електричної енергії визначається відповідачем в порядку, передбаченому додатком F4 до договору. У пункті 1.1. зазначеного додатку вказується про розрахунковий період, який починається 15 числа календарного місяця і триває до 15 числа наступного місяця. Таке ж саме положення міститься і в абз. другому п. 61. ПКЕЕ.

Пунктом 1.2 додатку F4 до договору передбачено, що вартість спожитої електричної енергії визначається на основі даних лічильника, що відповідає абз. пFятому п. 6.1 ПКЕЕ.

У додатку F6 до договору обумовлено порядок зняття показників розрахункових засобів обліку та форму звіту позивача про показники приладу обліку. Пунктом 7 цього додатку встановлено принцип самостійності зняття ОСОБА_2 показників лічильника і надання їх відповідачу.

За перевищення договірних величин споживання електричної енергії позивач сплачує на користь ПрАТ "Київобленерго" двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величини (пункт 4.2.2. договору постачання електричної енергії F220066719).

Згідно із ч. 6 ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" споживачі (крім населення та навчальних закладів) у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

Величини помісячного договірного споживання електричної енергії є додатком до договору постачання електричної енергії F220066719. Вони визначаються при укладенні такого договору та щорічно коригуються. Пункт 2.3.8 цього договору покладає на позивача обовFязок подати до 1 листопада відповідачу відомості про щомісячні обсяги споживання на наступний рік. Тобто ОСОБА_2 мала подати до 1 листопада 2017 року ПрАТ "Київобленерго" відомості про обсяги споживання на 2018 рік. У разі ж споживання позивачем у 2018 році понад визначену ним же величину місячного споживання він повинен сплатити відповідачу різницю між фактично спожитим і поданим обсягом договірного споживання у двократному розмірі. Абзацом четвертим пункту 4.2 ПКЕЕ передбачено, що у разі ж невиконання позивачем обовFязку подати до 1 листопада обсягів на наступний рік, відповідач сам визначає розмір очікуваного споживання електричної енергії на наступний рік за фактичними обсягами споживання у відповідних періодах поточного року, щ оминули, та у відповідних періодах минулого року, що відповідають майбутнім періодам поточного року.

Судом правильно застосовано це правило і зазначено, що ПКЕЕ і договір встановлюють порядок коригування величин споживання електричної енергії, що, за своїм змістом, фактично є внесенням змін до договору у частині обсягів споживання. Такі величини закріплені у додатку F2 до договору постачання електричної енергії F220066719. Між тим, порядок внесення змін до договору регулюється цивільним законодавством України.

Відповідно до ст.ст. 651, 654 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Пунктом 4.2 ПКЕЕ встановлено право відповідача самостійно визначати обсяги споживання, що не звільняє його від обовFязку довести такі величини до ОСОБА_2 у формі додаткової угоди. Тобто ПрАТ "Київобленерго" зобовFязаний направити позивачу додаткову угоду до договору, якою визначаються обсяги помісячного договірного споживання на 2018 рік. Зазначене прямо обумовлено і абз. шостим п. 4.2 ПКЕЕ, відповідно до якого узгоджені сторонами обсяги очікуваного споживання електричної енергії оформлюються додатком до договору як договірні величини. Також пункт 9.1 договору містить умови, за якими усі зміни та доповнення до договору оформлюються письмово та підписуються сторонами.

За обставинами справи відповідач самостійно визначив договірні обсяги місячного споживання на 2018 рік, проте не надав суду доказів направлення ОСОБА_2 таких відомостей. Отже, ПрАТ "Київобленерго" в односторонньому порядку встановив величини помісячного споживання на 2018 рік і не повідомив споживача про встановлення таких величин і не оформив їх у формі відповідного додатку до договору.

Таким чином, правильним є висновок суду про те, що енергопостачальник мав би визначити обсяг споживання на квітень 2018 року на рівні фактичного споживання у квітні 2017 року.

Натомість в судовому засіданні зFясовано, що величина споживання електроенергії за квітень 2018 року, з якої виходив відповідач, становила 337 726 кВт/год, що склало 836 306, 76 гривень з урахуванням податку на додану вартість. При цьому, на переконання відповідача, перевищення обсягів споживання становила 329 546, 62 гривень. Фактична ж величина споживання за квітень 2017 року склала 172 000 кВт/год, однак будь-якими переконливими і обFєктивними доказами саме про існування такого обсягу споживання у квітні 2017 року ПрАТ "Київобленерго" надано не було.

Щодо доводів апеляційної скарги про хибність застосування норм матеріального права до спірних прав та обовFязків, то вони на увагу не заслуговують, виходячи з такого.

Повно і правильно зFясувавши обставини справи, оцінивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності та встановивши, що при вирішенні справи підлягали до застосування норми матеріального права, на застосуванні яких наполягав позивач, суд попередньої інстанції обґрунтовано задовольнив позов, зобов'язавши відповідача здійснити перерахунок вартості електроенергії відповідно до рахунку-фактури за спожиту енергію FНОМЕР_2 за квітень 2018 року від 25.04.2018, що спожита ОСОБА_2 у квітні 20178 року через скасування двократної вартості різниці фактично спожитої і договірної величин на суму 329 546, 62 гривень.

Не можна погодитися і з аргументами ПрАТ "Київобленерго" про те, що з 1 січня 2019 року товариство позбавлено повноважень постачання електричної енергії споживачам, а тому і відповідати за них. Проте спірні відносини між сторонами виникли та існували в той час, коли відповідач був наділений такими правами і обов'язками, з огляду на що порушив право позивача.

Так, частиною першою ст. 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помFякшують або скасовують відповідальність особи.

У Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року F1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Приходячи до переконання про залишення оскаржуваного рішення без змін, колегія суддів бере до уваги, що цивільно-правова відповідальність F це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовFязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовFязку нового додаткового.

Справедливість, добросовісність та розумність відповідно до п. 6 ст. 3 ЦК України є одними із загальних засад цивільного законодавства.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року F3-рп/2003).

Підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення відповідно до ст. 375 ЦПК України є постановлення оскаржуваного рішення судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367-368, 374-375, 381-384, 388-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Київобленерго" залишити без задоволення, а рішення Рівненського міського суду від 09 січня 2019 року F без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: С.В.Хилевич

Судді: Н.М.Ковальчук

ОСОБА_5