Справа № 541/1458/19
Провадження №2/541/834/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 листопада 2019 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі: головуючої судді Куцин В. М.,

секретаря судових засідань Євдокимової Н. Ю.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргород справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно, третя особа Українська універсальна біржа

ВСТАНОВИВ:

02 липня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з вищевказаним позовом до ОСОБА_2 , в якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок А-1, літню кухню -Б, сарай- б, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 , придбаних на підставі договору купівлі-продажу №НМФ-74 від 01.11.1999 року укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на Українській універсальній біржі.

Обґрунтовуючи позов послалася на те, 01 листопада 1999 року між ним (покупцем) та ОСОБА_2 (Продавцем) був укладений договір № НМФ-74 купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою АДРЕСА_1 . Договір був укладений та зареєстрований на Українській універсальній біржі у простій письмовій формі.

Згідно з умовами договору 01 листопада 1999 року Покупець сплатив Продавцю грошові кошти в сумі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 коп. за придбання об`єкту нерухомості. Продавець прийняла ці кошти, передала Покупцю належні документи і ключі від будинку. Оплата здійснена Покупцем у повному обсязі, а майно прийняте у користування. Істотні умови договору були виконані сторонами у повному обсязі. Однак Продавець від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу ухилилася, оскільки була можливість укласти договір на біржі. З моменту придбання будинку ніяких претензій зі сторони Продавця не було.

На момент укладання договору купівлі-продажу № НМФ-74 від 01.11.1999 року він не знав про те, що договір купівлі-продажу нерухомого майна необхідно укладати саме в нотаріальній формі. Співробітники біржі не роз`яснили йому наслідки недотримання нотаріальної форми договору купівлі-продажу нерухомого майна. Під час укладання зазначеного договору і в подальшому він був упевнений у правильності та законності укладеної угоди купівлі-продажу. Тим більше, у п. 6.5 договору купівлі- продажу зазначено, що «Цей договір зареєстровано на УУБ, та на підставі ст. 15 Закону України від 10 грудня 1991 року «Про Товарну біржу» не підлягає нотаріальному посвідченню».

На виконання п. 6.6 договору купівлі-продажу від 01.11.1999 року він зареєстрував право власності на придбаний будинок, про що Лубенським бюро технічної інвентаризації 01.11.1999 року зроблено запис у реєстровій книзі № 2 за реєстровим №191 та проставлено штамп на бланку договору купівлі-продажу. У відповідності до законодавства, діючого на час виникнення правовідносин, запис про зміну власника майна зроблено на технічному паспорті на житловий будинок по АДРЕСА_1 , який був складений 25.12.1992 року.

Після придбання будинку ОСОБА_1 з сім`єю одразу оселився у ньому і зареєстрував місце постійного проживання за адресою АДРЕСА_1 . За час проживання він збудував господарські будівлі і звернувся у бюро технічної інвентаризації щодо виготовлення нового технічного паспорта. Новий технічний паспорт був виготовлений, та спеціаліст бюро технічної інвентаризації роз`яснив, що договір, посвідчений товарною біржею без подальшого нотаріального посвідчення, не є документом, що посвідчує право власності, а визнати право власності можна лише у судовому порядку.

Згідно довідки ДКП «Миргородтехінвентаризація» від 18.04.2019 року № 217-Д станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 . АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_1 , згідно договору № НМФ-74 від 01.11.1999 року, зареєстрованого на Українській універсальній біржі.

Вулиця Калініна у селі Великі АДРЕСА_1 Миргородського району АДРЕСА_1 області була перейменована на вулицю АДРЕСА_1 на підставі рішення сьомої сесії Великосорочинської сільської ради сьомого скликання від 22.02.2016 року.

Згідно договору купівлі-продажу від 01.11.1999 року № НМФ-74 Покупець придбав житловий будинок літ. «А-1», літню кухню літ. «Б», сарай літ. «б». При виготовленні нового технічного паспорта сарай літ. «б» перейменовано у прибудову до літньої кухні літ. «б».

За його заявою 06.06.2019 року було проведено інвентаризацію та оцінку таких будівель: житловий будинок - літ. «А-1», літня кухня - літ. «Б», прибудова до літньої кухні - літ. «б». Згідно довідки ДКП «Миргородтехінвентаризація» від 06.06.2019 року № 264-Т вартість придбаного майна становить 99 953 (дев`яносто дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят три) гривні.

Земельна ділянка кадастровий номер :01:002:0201, на якій розташований вищезазначений житловий будинок, належить йому на праві приватної власності. Даний факт підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯИ № 587797, виданим 08.10.2010 року. Право власності на земельну ділянку зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: номер запису про право власності 27104800, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 232.

Не маючи змоги іншим чином оформити своє право власності на будинок, він змушений звернутися до суду за захистом своїх прав, оскільки не може у повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своїм нерухомим майном.

Ухвалою судді від 05.07.2019 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі . Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 20.09.2019 підготовче провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно, третя особа Українська універсальна біржа закрито та призначено справу до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти постановлення заочного рішення (а.с. 37).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явилася, про місце та час розгляду справи належно повідомлена шляхом публікації оголошення на веб-сторінці Миргородського міськрайонного суду, офіційного веб-порталу судової влади (а.с. 39,54).

Представник третьої особиУкраїнської універсальної біржі в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином (а.с. 55).

Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280-284 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного.

01 листопада 1999 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на Українській універсальній біржі у простій письмовій формі був укладений договір № НМФ-74 купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою АДРЕСА_1 . (а.с. 9) . Згідно даного договору ОСОБА_1 придбав житловий будинок літ. «А-1», літню кухню літ. «Б», сарай літ. «б».

Згідно довідки ДКП «Миргородтехінвентаризація» від 18.04.2019 року № 217-Д станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 . АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_1 , згідно договору № НМФ-74 від 01.11.1999 року, зареєстрованого на Українській універсальній біржі (а.с. 17).

Відповідно до Витягу з рішення сьомої сесії сьомого скликання Великосорочиснької сільської ради від 22.02.2016 АДРЕСА_1 була перейменована на АДРЕСА_1 (а.с. 18).

Згідно договору купівлі-продажу від 01.11.1999 року № НМФ-74 Покупець придбав житловий будинок літ. «А-1», літню кухню літ. «Б», сарай літ. «б».

Земельна ділянка кадастровий номер :01:002:0201, на якій розташований вищезазначений житловий будинок, належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, що підтверджено Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯИ № 587797, виданим 08.10.2010 року.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, право власності на земельну ділянку зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: номер запису про право власності 27104800, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 232 (а.с. 21).

Згідно ст. 47 ЦК Української РСР 1963 року діючого на момент укладення договору купівлі- продажу нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Статтями 224, 227 ЦК Української РСР 1963 року визначено, що за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

Відповідно до ч. 2 ст.12 Закону України Про власність, діючого на момент укладення договору купівлі- продажу, громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом.

Згідно ч.1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

В порядку ч. 1 статті 317 ЦКУ власникові належать права володіння, користування та розпоряджання?

За правилами ч.ч. 1,2 статті 319 ЦКУ власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Відповідно до ч.ч. 1,2. ст.321 ЦКУ право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.. 328 ЦКУ право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи перевірені у судовому засіданні докази, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, шляхом визнання за ним право власності на житловий будинок А-1, літню кухню -Б, сарай- б, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 , придбаних на підставі договору купівлі-продажу №НМФ-74 від 01.11.1999 року укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на Українській універсальній біржі, виходячи з положень ст. 16 ЦК України, якою передбачено способом захисту цивільних прав та інтересів - визнання права.

В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст.13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно з ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 47, 224, 227 ЦК України (1963р.), ст.12 Закону України Про власність , ст. ст. 5,10, 12, 13, 263, 264, 265, 266, 268, 273,280-284, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем села Єлізове, Осиповичського району, Могилівської області, право власності на житловий будинок А-1, літню кухню -Б, сарай- б, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 , придбаних на підставі договору купівлі-продажу №НМФ-74 від 01.11.1999 року укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на Українській універсальній біржі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відповідно до п. п. 15 п. 1 Розділу 13 Перехідні положення ЦПК України рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд на протязі тридцяти днів з моменту проголошення, а учасниками, що не були присутні при його проголошенні у той же строк з моменту отримання копії рішення.

Повне судове рішення складено 27 листопада 2019 року.

Суддя: В. М. Куцин