Справа № 2-4764/10
Провадження 6/522/24/19
УХВАЛА

14 січня 2019 року м.Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Шкамерди К.С.

за участю секретаря судового засідання - Довгань Ж.А.,

розглянувши у судовому засіданні заяву Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання по справі за позовом ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитом,

ВСТАНОВИВ:

Заявник в грудня 2018 року звернувся до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання по справі за позовом ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитом.

У судове засідання сторони не з'явилися, про слухання справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Суд, з урахуванням положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, ухвалив розглядати заяву за відсутністю сторін, сповіщених належним чином.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що заяву Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання належить залишити без задоволення з таких підстав.

28 січня 2010 року Приморським районним судом м. Одеси було ухвалено заочне рішення по справі № 2-4764/10 за позовом ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитом, яким стягнув з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором на загальну суму в розмірі 1988425,96 грн., та судові витрати в розмірі 1700 грн. та витрати на ІТЗ судового процесу в розмірі 30 гривень, а разом 1990255,96 грн.

10 червня 2010 року Приморським районним судом м. Одеси було видано виконавчі листи по справі № 2-4764/10.

08.07.2010 року вказані виконавчі листи було пред'явлено ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до виконання до Другого Приморського ВДВС Одеського МУЮ та до ВДВС Комінтернівського РУЮ в Одеській області.

Постановою №В-8/1067 від 14 липня 2010 року старшого державного виконавця Другого Приморського ВДВС Одеського МУЮ Перчиком В.О. відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №2-4764, який видав Приморський районний суд м.Одеси 10.06.2010 року, про стягнення грошової суми з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» у розмірі 1990155,96 грн.

Постановою державного виконавця органу державної виконавчої служби Комінтернівського районного управління юстиції Коробковим В.О. від 27.12.2012 року повернуто виконавчі документи стягувачу.

26.11.2014 року вказані виконавчі листи було пред'явлено ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до виконання до Другого Приморського ВДВС Одеського МУЮ та до ВДВС Комінтернівського РУЮ в Одеській області.

Постановою головного державного виконавця Другого Приморського ВДВС Одеського МУЮ Перчиком від 08.12.2014 року відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №2-4764, який видав Приморський районний суд м.Одеси 028.01.2010 року, про стягнення грошової суми з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» у розмірі 1990155,96 грн.

Заявник вказує, що згідно Єдиної державної системи виконавчого провадження, державним відділом виконавчої служби винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Відтак, вбачається, що заявник мав можливість та повинен був виявити факт втрати виконавчих листів, про видачу дублікатів яких він просить суд.

Як зазначає АТ « Райффайзен Банк Аваль» у своїй заяві заявник неодноразово звертався до ДВС з запитом, проте державний виконавець повідомив, що виконавчі документи повернуті стягувачу. Проте, оригінали виконавчих листів на адресу АТ «Райффайзен Банк аваль» не надходили.

У відповідності до приписів статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

В порушення наведених приписів Закону, АТ « Райффайзен Банк Аваль» не було надано суду жодних належних доказів того, що виконавчі листи, дублікати яких заявник просить видати, було втрачено при пересиланні. В тому числі не було надано жодного доказу, що вказані виконавчі листи відповідно до приписів статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» було надіслано державним виконавцем поштою на адресу АТ «Райффайзен Банк Аваль».

Стосовно вимог АТ «Райффайзен Банк Аваль» про поновлення строку для пред'явлення виконавчих листів для примусового стягнення слід зазначити наступне.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

АТ « Райффайзен Банк Аваль» не було надано суду жодних доказів поважності причин пропуску строку для пред'явлення виконавчих листів до виконання.

Наведені заявником обставини не можна вважати поважною причиною пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Відтак, вбачається, що ситуація із зверненням АТ « Райффайзен Банк Аваль» до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання є наслідком неналежного здійснення позивачем своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов'язків.

Ратифікуючи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод Україна взяла на себе зобов'язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції.

У ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як передбачено ч. 1 ст. 6 та ст. 13 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь - якого висунутого проти нього кримінального судочинства.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Одним із принципів в контексті справедливого судового розгляду, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції, є рівність сторін.

Принцип «рівності сторін» є складовою більш широкого розуміння поняття справедливого судового розгляду. Умова «рівності сторін» у розумінні «справедливого балансу» між сторонами фактично застосовується як у цивільних, так і у кримінальних провадженнях.

Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу і докази, в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента.

Положення ч. 1 ст. 6 Конвенції гарантують «процесуальну» справедливість, що на практиці розуміється як змагальні провадження, у процесі яких у суді на рівних засадах заслуховуються аргументи сторін.

Отже, той факт, що заявником в порушення наведених вище норм ЦПК України не було надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів в обґрунтування твердження про втрату виконавчих листів при пересиланні та про поважність причин пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, свідчить про його процесуальну недбалість.

Прийняття судом тверджень АТ « Райффайзен Банк Аваль», як належних доказів в обґрунтування заявлених вимог про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, призведе до порушення приписів ст. 433 ЦПК України та фактично порушить право відповідачів на правову визначеність (передбачуваність), що випливає із застосованого у ст. 6 Конвенції словосполучення «встановлений законом» згідно рішення Європейський суд з прав людини, а також право на дотримання судом принципу рівності і змагальності сторін, оскільки в наведеній ситуації судом необґрунтовано буде віддано перевагу інтересам заявника як перед законом, так і перед судом.

Верховний Суд розглядаючи касаційну скаргу на ухвали судів першої та апеляційної інстанції, постановлені за результатами розгляду заяви про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання, у своїй постанові від 15 листопада 2018 року по справі № 474/783/17, звернув увагу на положення ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За результатами розгляду вказаної справи Верховний Суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість оскаржених ухвал про відмову у задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання.

За таких підстав суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання в зв'язку з необґрунтованістю.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 223, 247, 258, 260, 354, 370, 371, 433 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання по справі за позовом ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м.Одеси протягом п'ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя К.С. Шкамерда