Справа № 350/1924/17
Провадження № 88-ц/4808/4/19
Головуючий у 1 інстанції Калиній Г.В.
Суддя-доповідач Мелінишин
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (суддя-доповідач) Мелінишин Г.П.

суддів: Пнівчук О.В., Ясеновенко Л.В.,

за участю секретаря Капущак С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Малетина Андрія Ярославовича про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Апеляційного суду Івано-Франківської області від 19 вересня 2018 року у справі за позовом Калуської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Князівської сільської ради до ОСОБА_1 про стягнення коштів за користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів,

в с т а н о в и в:

У грудні 2017 року Калуська місцева прокуратура в інтересах держави в особі Князівської сільської ради звернулася в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів за користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів.

Рішенням Рожнятівського районного суду від 30 травня 2018 року в задоволенні позову відмовлено за його безпідставністю.

Постановою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 19 вересня 2018 року задоволено апеляційні скарги прокуратури Івано-Франківської області та Князівської сільської ради. Рішення Рожнятівського районного суду від 30 травня 2018 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Князівської сільської ради неодержаний дохід у розмірі 100 361,36 грн. Також вирішено питання про судові витрати.

В червні 2019 року представник ОСОБА_1 - адвокат Малетин А.Я. подав заяву про перегляд вказаної постанови за нововиявленими обставинами.

Заяву мотивовано тим, що в основу постанови покладено акт визначення розміру завданих Князівській сільській раді збитків, затверджний розпорядженням Рожнятівської РДА від 26 липня 2017 року №207. Проте із листа Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 11 березня 2019 року, адресованого Управлінню захисту економіки в Івано-Франківській області, вбачається, що в акті неправомірно застосовано Методику визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття грунтового покриву (родючого шару грунту) без спеціального дозволу, затверджену постановою Кабінету Міністрів України від 25 липня 2007 року №963. Копію вказаного листа ним отримано 7 червня 2019 року на адвокатський запит від 30 травня 2019 року. На думку заявника вищезазначені обставини є нововиявленими і мають істотне значення для справи. Просить скасувати постанову Апеляційного суду Івано-Франківської області від 19 вересня 2018 року та прийняти нову постанову, якою апеляційні скарги залишити без задоволення, а рішення Рожнятівського районного суду від 30 травня 2018 року - без змін.

Згідно із частиною 13 статті 33 ЦПК України розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами здійснюється тим самим складом суду, який ухвалив рішення, що переглядається, якщо справа розглядалася суддею одноособово або у складі колегії суддів. Якщо такий склад суду сформувати неможливо, суддя або колегія суддів для розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами визначається в порядку, встановленому частиною першою цієї статті. Визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених у частині другій статті 14 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Відповідно до Указу Президента України №452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» Апеляційний суд Івано-Франківської області ліквідовано та створено новий Івано-Франківський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Івано-Франківську область, з місцезнаходженням у місті Івано-Франківську.

За частиною 6 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

3 жовтня 2018 року в газеті «Голос України» опубліковано повідомлення голови Івано-Франківського апеляційного суду про початок роботи новоутвореного Івано-Франківського апеляційного суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 червня 2019 року визначено колегію у складі: головуючий суддя (суддя - доповідач) Мелінишин Г.П., судді: Пнівчук О.В., Ясеновенко Л.В.

В засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 - адвокат Малетин А.Я. заяву підтримав з наведених у ній мотивів.

Представник Прокуратури Івано-Франківської області - Фреїшин В.Я. та представник Князівської сільської ради - Озаришин І .В. заперечили проти задоволення заяви, просили залишити постанову Апеляційного суду Івано-Франківської області від 19 вересня 2018 року без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представників учасників справи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Отже, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесенні законом до нововиявлених обставин.

Тобто, необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених у пункті 1 частини другої статті 423 ЦПК України є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Згідно роз`яснень, викладених у пунктах 4, 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку. Обставини, які могли бути встановлені при всебічному і повному з`ясуванні судом обставин справи, не є нововиявленими обставинами.

Звертаючись до суду із вказаною заявою ОСОБА_1 покликався на копію листа Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 11 березня 2019 року, відповідно до якого при здійсенні розрахунку розміру збитків, спричинених Князівській сільській раді, неправомірно застосовано Методику визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття грунтового покриву (родючого шару грунту) без спеціального дозволу, затверджену Кабінетом Міністрів України постановою від 25 липня 2007 року №963. Тоді як застосуванню підлягав Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року №284.

Однак, вказаний лист Головного упрвління Держгеокадастру в Івано-Франківській області не існував на момент розгляду справи, є новим доказом у справі та не може вважатись нововиявленою обставиною.

Більше того, розрахунок визначення розміру збитків проведено з врахуванням, в тому числі, Порядку, визначеного постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року №284. Аналогічно на його підставі розпорядженням Рожнятівської РДА від 26 липня 2017 року №207 затверджено акт визначення розміру завданих сільській раді збитків від 25 липня 2017 року. На вказаний нормативний документ посилався прокурор і в позовній заяві в інтересах органу самоврядуваня (а.с. 5, 18-19, 23).

Наведені позивачем на підтвердження розміру збитків докази оцінено апеляційним судом у процесі розгляду справи. При цьому розмір і порядок визначення збитків відповідачем не заперечувався та не спростовувався.

Згідно даних ЄДРСР ухвалою Верховного Суду від 2 листопада 2018 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Івано-Франківської області від 19 вересня 2018 року відмовлено.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення.

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (справа «Праведная проти Росії» (CASE «PRAVEDNAYA v. RUSSIA», рішення від 18 листопада 2004 року).

З огляду на викладене, обставини, на які посилається заявник, не можуть вважатися нововиявленими обставинами в розумінні пункту 1 частини 2 статті 423 ЦПК України.

Згідно із пункту 1 частини 3 статті 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд постанови за нововиявленими обставинами суд постановляє ухвалу (частина 4 статті 429 ЦПК України).

Зважаючи на викладене, суд вважає, що у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухваленого у справі рішення необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 423, 429 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Малетина Андрія Ярославовича про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Апеляційного суду Івано-Франківської області від 19 вересня 2018 року у справі за позовом Калуської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Князівської сільської ради до ОСОБА_1 про стягнення коштів за користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів відмовити.

Постанову Апеляційного суду Івано-Франківської області від 19 вересня 2018 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Г.П. Мелінишин

Судді: О.В. Пнівчук

Л.В. Ясеновенко

Повний текст ухвали виготовлено 29 липня 2019 року