Справа № 203/2768/19
25 листопада 2019 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - Казака С.Ю.
при секретарі - Дикаленко А.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В позовній заяві та наданому до неї клопотанні позивач в разі неявки його представника просив розглядати справу за його відсутності, не заперечуючи проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засіданні за викликами повторно не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.
В зв`язку з цим, судом у відповідності до ч.3 ст.211, ч.4 ст.223, ч.2 ст.247, ст.ст.280,281 ЦПК України було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних в матеріалах справи доказів та без фіксації судового засіданні за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Перевіривши доводи позовної заяви, дослідивши надані позивачем до заяви на підтвердження позовних вимог докази, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст.ст.3,6,11,525,627 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокре-ма, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (предмет договору, умови, визначені законом як істотні, а також ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди). Різновидом договору є кредитний договір, який обов`язково укладається в письмові формі (ст.ст.1054,1055 ЦК України).
Відповідно до вимог ч.2 ст.642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
Частиною 3 ст.642 ЦК України встановлено, що особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції.
Нормою ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Частинами 1,2 ст.207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.
Також згідно доводів позовної заяви вказаний договір був оформлений відповідною анкетою-заявою відповідача від 26.10.2007 року, яка містить підпис останнього про ознайомлення його з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку та які разом становлять договір про надання банківських послуг (кредитний договір).
З вказаної анкети-заяви вбачається, що відповідач мав намір скористатись банківською послугою та оформити кредитну картку «Універсальна, 55 днів пільгового періоду».
До позовної заяви також надано довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка містить підпис позичальника про ознайомлення з умовами кредитування.
Щодо стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за пенею та штрафів, суд враховує, що довідка про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» не містить визначення розміру пені та штрафів за порушення зобов`язань позичальником за кредитним договором, підстав та порядку їх нарахування.
Згідно доводів позовної заяви вбачається, що пеня та штрафи нараховані відповідно до Умов та правил надання банківський послуг. Проте, позивачем не надано доказів щодо ознайомлення відповідача з вказаними Умовами, а наданий банком до позовної заяви витяг з Умов та правил надання банківських послуг не містять підпису відповідача, а тому, з огляду на положення ст.ст.207,1055 ЦК України, не визнається судом належним та допустимим доказом погодження сторонами порядку нарахування та сплати неустойки (пені та штрафів).
При цьому, суд також враховує, що у наданому витягу з Умов, в розділі «Загальні положення» вказано, що Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» дії на підставі ліцензії НБУ №22 від 29.07.2009 року.
Таким чином, посилання у витягу з Умов на дату видачу банку ліцензії 29.07.2009 року, в той час як анкета-заява датована 26.10.2007 року, свідчить про те, що долучений до позову витяг стосується Умов та правил надання банківських послуг, які були прийняті пізніше укладення кредитного договору.
В зв`язку з вищенаведеним, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача нарахованої неустойки у вигляді пені та штрафів.
Відповідно до ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1921 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,6,11,207,525,549,612,616,627,629,638,642,1054,1055 ЦК України, ст.ст.4,5,10,11-13,76-81,141,211,223,247,258,259,263-268,280,281 ЦПК України, суд -
Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог в задоволенні позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено 25 листопада 2019 року.

Суддя С.Ю.Казак