Справа № 305/2177/18
Провадження по справі 2/305/151/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.01.2019 року. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Ємчук В.Е.

за участю: секретаря судового засідання - Орос С.Ю.

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в місті Рахів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування в особі Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі Позивач) в особі представника ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 (далі Відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: орган опіки та піклування Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з 30 травня 1999 року Відповідач та сестра Позивача - ОСОБА_4 перебували у шлюбі, а ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_4 померла. Після смерті сестри її неповнолітні діти ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживають з Позивачем. Рішенням рахівського районного суду від 09.08.2013 року по справі 305/1473/13 Відповідача було зобов'язано сплачувати аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання зазначених дітей. Станом на день звернення до суду з даним позовом діти перебувають на утриманні Позивача. Відповідач, всупереч ст.150 Сімейного кодексу України, не виконує батьківські обов'язки, а саме, у період з початку навчання по даний час він жодного разу не відвідував школу, не був присутнім на батьківських зборах, не відвідує відкриті уроки, виступи дітей, не приймає участі у додаткових заняттях сина з фізичного виховання і взагалі не бере участі у процесі навчання неповнолітніх дітей.

В судове засідання Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав суду заяву, в якій зазначив, що він перебуває на території Російської Федерації й з'явитися в суд для участі в розгляді справи немає змоги, проте повідомляє, що він позовні вимоги визнає повністю, останнім часом він більшу частину свого життя проводив на заробітках у Російській Федерації, де має іншу сім'ю й фактично визнає, що дійсно не дбав про своїх дітей, тому позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує щодо задоволення позову.

Представник третьої особи без самостійних вимог - органу опіки та піклування Рахівської РДА - Савляк І.І. надала суду клопотання про розгляд даної справи без їхньої участі..

Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до положень частини 1 статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом України (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

В Україні законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Декларації ООН прав дитини (1959р.), Конвенції ООН про права дитини (1989р.), міжнародних договорах, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, Сімейному кодексі України, а також інших нормативно-правових актах, що регулюють суспільні відносини у цій сфері.

Як зазначено в статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою ВРУ №789/ХІІ від 27.02.1991 року держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. ст. 150, 164 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Свідоцтвами про народження ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, серії НОМЕР_1 від 05 вересня 2006 року та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, серії НОМЕР_2 від 07 лютого 2002 року, стверджено, що Відповідач ОСОБА_2 являється батьком зазначених дітей, а матір'ю є ОСОБА_4.

Відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_3 від 29.03.2018 року ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року, про що виконкомом Косівсько-Полянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області зроблено відповідний актовий запис №17 від 29.03.2018 року.

Судом встановлено, що Позивач - ОСОБА_1 являється тіткою неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_5.

В матеріалах справи наявний акт обстеження матеріально-побутових умов проживання, складений 28 вересня 2018 року комісією Косівсько-Полянської сільської ради в складі Воронюк Т.В., Андрусяк Р.Д., Гуцуляк В.О. та Чворсюк О.П., а також довідка виконкому Косівсько-Полянської сільської ради Рахівського району №1614 від 28.09.2018 року, з яких вбачається, що діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проживають в сім"ї Позивач, та перебувають на її утриманні.

Відповідно до характеристики ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, складеної директором Косівсько-Полянської ЗОШ І-ІІІ ступенів №1 Ігнатюк П.В. та класним керівником Попович Л.В., а також характеристики ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, складеної директором Косівсько-Полянської ЗОШ І-ІІ ступенів №2 Кравчук О.Г. та класним керівником Головко С.А., вказані діти характеризуються позитивно. Їхня тітка ОСОБА_1 після смерті матері намагається бути в курсі шкільних справ, часто дзвонить та приходить до школи. Також відмічено, що батько дітей, ОСОБА_2, з початку навчання дітей у школі жодного разу не відвідував школу, не був присутнім на батьківських зборах, не брав участі в організаційних заходах навчального процесу, не відвідував відкриті уроки та додаткові заняття дітей і взагалі не приймав участі у процесі навчання дітей. З поведінки дітей вбачається відсутність уваги, спілкування, виховання та утримання зі сторони їхнього батька.

За роз'ясненнями у пунктах 15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками і є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків.

Позбавлення батьківських прав повинно бути результатом свідомої поведінки батьків (одного з них). Якщо вони не в змозі розумно керувати своїми діями та вчинками з причини, що від них не залежать (тяжке психічне захворювання, слабоумство, інвалідність тощо), то, за загальним правилом, їх не можна позбавити батьківських прав.

Таким чином, наявність вини батьків належить до обов'язкових умов позбавлення батьківських прав.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що Відповідач не являється інвалідом, психічно хворою чи слабоумною людиною, натомість є особою працездатною, отже очевидна свідома умисна поведінка останнього щодо ухилення від обов'язку належного виховання дітей, тобто не піклування про фізичний і духовний розвиток своїх дітей, відсутність інтересу їх вихованням, не забезпечення необхідним харчуванням, медичним доглядом, не спілкування з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не сприяння засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявлення інтересу до їх внутрішнього світу, що є причиною для позбавлення Відповідача батьківських прав.

Питання про стягнення судових витрат Позивачем не ставилося.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 83, 89, 263-265, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, батьківських прав щодо дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Судові витрати залишити за Позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст рішення виготовлено 14.01.2019 року.

Суддя: Ємчук В.Е.