Справа № 481/466/19
Провадж.№ 2/481/236/2019
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07.05.2019 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді Вжещ С.І.,

при секретарі Юхименко Т.М.,

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Новий Буг цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Новобузької міської ради Миколаївської області, третя особа Вознесенська універсальна товарно-сировинна біржа, про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним

В С Т А Н О В И В:

03.04.2019 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 та Новобузької міської ради Миколаївської області про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 з прилеглими до нього господарськими будівлями та спорудами.

В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що 09.03.2000 року вона придбала у ОСОБА_4 та відповідачки ОСОБА_2 вищевказаний житловий будинок, а підписану угоду купівлі-продажу будинку зареєстрували цього ж дня на Вознесенській універсальній товарно-сировинній біржі за реєстраційним № 102.

В березні 2019 року при вирішенні питання щодо продажу цього будинку їй було роз'яснено усно нотаріусом про недійсність укладеного нею договору купівлі-продажу на біржі, оскільки така угода нотаріально не посвідчена.

Проте, посвідчити наразі укладений раніше правочин у нотаріуса вона немає можливості, оскільки один з продавців за спірною угодою – ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а інший продавець, відповідачка у справі ОСОБА_2, незважаючи на її чисельні звернення до неї з питанням нотаріального оформлення договору купівлі-продажу, з різних причин на протязі тривалого часу від цього ухиляється, що і змусило її звернутися до суду з вказаним цивільним позовом.

08.04.2019 року провадження по даній справі було відкрито та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_5, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, заявлені позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача Новобузької міської ради Миколаївської області ОСОБА_6, в судове засідання на виклик суду не з‘явилися, направили на адресу суду свої відзиви, згідно яких пред'явлений до них позов визнали і не заперечували проти його задоволення. Просили розглянути справу за їх відсутності.

Третя особа без самостійних вимог - Вознесенська універсальна товарно-сировинна біржа в судове засідання явку свого представника не забезпечила, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Про причину своєї неявки суду не повідомила.

Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, суд приходить такого висновку.

Відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна за № 102 від 09.03.2000 року, зареєстрованого Вознесенською універсальною товарно-сировинною біржею в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 102 від 09.03.2000 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_4, як співвласники житлового будинку НОМЕР_1, житловою площею 33,3 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, що розташована по АДРЕСА_1, продали покупцю ОСОБА_1 належний їм житловий будинок і сторони підписали зазначений договір (а.с.7).

В силу ст.227 ЦК України в редакції Закону 1963 року, яка діяла на момент укладення сторонами спірної угоди, договір купівлі-продажу будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин.

Відповідно до вимог ч.2 ст.47 ЦК України в редакції Закону 1963 року якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною.

Договір купівлі-продажу нерухомого майна за № 102 від 09.03.2000 року, про визнання якого дійсним заявлено позивачкою ОСОБА_1, не був нотаріально посвідчений, але відповідно до чинного законодавства на момент укладення угоди він підлягав обов'язковому нотаріальному посвідченню. Про те, що вказаний договір належить нотаріально оформити, як видно з доводів позивачки, їй стало відомо лише у 2019 році від нотаріуса, коли мала наміри продати куплений у ОСОБА_2 та ОСОБА_4 будинок.

Укладений між продавцями ОСОБА_2 та ОСОБА_4 і покупцем ОСОБА_1 договір купівлі-продажу нерухомого майна не містить в собі протизаконних умов. В угоді зазначено предмет продажу, його характеристика, порядок передачі предмета продажу у власність покупця, визначена ціна продажу.

Сторонами за договором було досягнуто згоди з істотних умов угоди, яка повністю була виконана, як покупцем (сплатила продавцям обумовлену між ними суму грошових коштів, вселилася в будинок і користується нею), так і продавцями (отримали обумовлену суму грошових коштів, звільнили будинок та передали його покупцю у власність).

Позивачка ОСОБА_1 на виконання п. 8 біржової угоди, 21.03.2000 року зареєструвала своє право власності в Новобузькій філії Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації відділу, що підтверджується відповідним реєстраційним посвідченням (а.с.8).

Судом встановлено, що будь-які перешкоди для нотаріального посвідчення договору на час його укладення були відсутні, однак договір не був посвідчений нотаріально в зв'язку із неправильним тлумаченням на той час ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», згідно якого угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню, що не виключало дотримання при його укладенні вимог ст. 227 ЦК УРСР 1963р.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16 січня 2003 року, який діє з 01 січня 2004 року, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Згідно ст. 16 ЦК України 2003р. кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Такий спосіб захисту цивільних прав був передбачений і ст. 6 ЦК УРСР 1963р.

В той же час, при судовому розгляді справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року один з продавців цього будинку ОСОБА_4 померла (а.с.12).

Спадкоємці, які прийняли спадщину після її смерті, під час судового розгляду справи встановлені не були.

За таких обставин, згідно положень ст. 1277 ЦК України, за місцем відкриття спадщини має право претендувати на вищевказане нерухоме майно відповідний орган місцевого самоврядування, в якості якого, на стороні відповідача залучено Новобузьку міську раду Миколаївської області.

Представник міської ради у своєму відзиві не заперечував проти задоволення позову.

Надані позивачем в обгрунтування заявлених вимог документи, свідчать про те, що інша відповідачка ОСОБА_2, що також укладала договір купівлі-продажу 09.03.2000 року, ухиляється від нотаріального посвідчення цього договору, що є підставою згідно до вимог ч.2 ст.47 ЦК України, в редакції Закону 1963 року, для визнання такої угоди дійсною.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, суд вважає, що визнання відповідачами пред'явленого до них позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами є такими, що ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню.

Вимоги щодо відшкодування судових витрат, понесених позивачкою на оплату судового збору, остання не заявляла, а тому суд не вирішує питання про їх розподіл між сторонами.

Керуючись ст.ст. 206, 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Новобузької міської ради Миколаївської області, третя особа: Вознесенська універсальна товарно-сировинна біржа, про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним, задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 укладений між ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 09 березня 2000 року на Вознесенській універсальній товарно-сировинній біржі за № 102.

Рішення суду може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано.

У разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення, апеляційна скарга подається у той же строк з дня виготовлення повного тексту рішення.

Повний текст рішення буде виготовлений 14.05.2019 року.

Суддя Вжещ С.І.