Справа № 265/6135/15-ц
Провадження № 2/265/4/19
У Х В А Л А

14 січня 2019 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області, ОСОБА_1, розглянув матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про розірвання договору купівлі продажу дверей, стягнення грошових коштів, стягнення моральної та матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя, знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про розірвання договору купівлі продажу дверей, стягнення грошових коштів, стягнення моральної та матеріальної шкоди.

Зазначена цивільна справа перебувала на розгляді у судді Міхєєвої І.М.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 25 вересня 2018 року, провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про розірвання договору купівлі продажу дверей, стягнення грошових коштів, стягнення моральної та матеріальної шкоди було зупинено на час проведення рецензування.

У звязку із закінчення повноважень судді Міхєєвої І.М., 12 листопада 2018 року, цивільну справу було передано судді Шиян В.В.

Постановою Донецького апеляційного суду від 20 грудня 2018 року, апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 25 вересня 2018 року в частині зупинення провадження у справі було скасовано, справу передано до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На теперішній час провадження по цивільній справі підлягає поновленню.

Однак я, ОСОБА_1, є доброю знайомою ОСОБА_3 відповідача по справі, з яким підтримую дружні стосунки.

Згідно практики Європейського Суду з прав людини, «безсторонність», як правило, означає відсутність упередженості або необєктивності, а її існування або відсутність можуть встановлюватися різними шляхами. Відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 повинно встановлюватися згідно з: (і) субєктивним критерієм, при якому мають ураховуватись особисті переконання та поведінка конкретного судді (тобто чи мав суддя будь-які особисті упередження або чи був він обєктивним у цій справі); та (іі) обєктивним критерієм, тобто шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд (та, серед інших аспектів, його склад) достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., наприклад, рішення у справі «Моріс проти Франції» [ВП] (Morice v. France) [GC], заява № 29369/10, пункт 73, ЄСПЛ 2015, з подальшими посиланнями). У контексті обєктивного критерію, крім поведінки судді слід визначити, чи існують переконливі факти, які можуть викликати сумніви щодо його або її безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у відповідній справі обґрунтована причина побоюватися, що конкретний суддя або орган, який засідає у якості суду, є небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати таке побоювання обєктивно обґрунтованим (так само, пункт 76). Обєктивний критерій в основному стосується ієрархічних чи інших звязків між суддею та іншими учасниками провадження. У звязку з цим навіть зовнішні прояви мають певну важливість, або іншими словами, «правосуддя має не лише здійснюватися, має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (там само, пункти 77 та 78).

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів діяльності судді, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і ОСОБА_6 ООН від 27 липня 2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

За п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або обєктивності судді.

У звязку з вищенаведеним, враховуючи можливість появи сумнівів у суспільства щодо неупередженості суду, я, ОСОБА_1, головуючий суддя по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про розірвання договору купівлі продажу дверей, стягнення грошових коштів, стягнення моральної та матеріальної шкоди заявляю про самовідвід.

Керуючись ст.ст. 36, 40, 258-261 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Передати справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про розірвання договору купівлі продажу дверей, стягнення грошових коштів, стягнення моральної та матеріальної шкоди - іншому судді, визначеному у порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України, у звязку з самовідводом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Свої заперечення на ухвалу, відповідно до ч.2 ст. 353 ЦПК України, сторони можуть включити до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала складена та підписана 14 січня 2019 року.

Суддя -