Справа №443/1724/18
Провадження №2/443/520/19
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

06 травня 2019 року м. Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі: головуючого судді Коліщук З.М.,

з участю секретаря Шальвіри І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жидачів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання втратившими право на користування житлом,-

встановив:

ОСОБА_1 пред’явив до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 позов про визнання втратившими право на користування житловим будинком АДРЕСА_1

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що він є власником житлового будинку АДРЕСА_1 У вказаному будинку, він зареєстрував свою дочку ОСОБА_3, її чоловіка ОСОБА_2 та їх дітей - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (відповідачів у справі). Проте, останні у 2000 році виїхали на постійне місце проживання в США. В даному будинку відсутнє їхнє майно та особисті речі. Реєстрація відповідачів у належному йому житлі перешкоджає вільно володіти, користуватись та розпоряджатись власним майном, а також призводить до додаткових витрат по оплаті комунальних послуг.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з’явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти проведення судом заочного розгляду справи.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 у судове засідання не з’явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча були завчасно, належним чином, повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті "Судова влада". Заяви про розгляд справи без їх участі на адресу суду не подавали.

При таких обставинах суд визнав неявку відповідачів неповажною та розглянув справу у їх відсутності, провівши на підставі вимог ст. 281 ЦПК України заочний розгляд справи.

Небажання відповідачів надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши матеріали справи, дав оцінку зібраним доказам, вважає, що неявка відповідача не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити, ухваливши заочне рішення.

Відповідно до ст. 41 Конституції України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб.

З долученого до матеріалів справи копії Договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, з кількістю кімнат від однієї до п’яти, який посвідчений державним нотаріусом Жидачівської державної нотаріальної контори Львівської області 20 квітня 1970 року та зареєстрованого у Стрийському МБТІ 20.08.1991 року за реєстровим № 949, встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить цілий житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (арк. справи 16).

Також судом встановлено та підтверджується долученою копією будинкової книги, що ОСОБА_6 (дочка позивача), ОСОБА_5 (зять позивача), ОСОБА_4 (онука позивача) та ОСОБА_5 (онук позивача) зареєстрували своє місце проживання (арк. справи 13-15). Факт реєстрації відповідача за вказаною адресою, також підтверджується відповідями на запит суду в порядку ст.187 ЦПК України з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ Державної міграційної служби України у Львівській області. ( арк. справи 29-30).

Згідно із ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Разом з тим, судом встановлено, що відповідачі не проживають у спірному житлі з 2000 року. Це підтверджується відомостями, які містяться в Актах обстеження житлово-побутових умов, виданих виконкомом Жидачівської міської ради Львівської області, які складено комісійно та згідно із якими, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 у АДРЕСА_1 зареєстровані, але фактично не проживають (арк. справи 9-12).

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням майном, хоч би ці порушення не були пов'язані із позбавленням володіння.

Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що відповідачі: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстровані в будинку АДРЕСА_1 як члени сім'ї власника - зять, дочка та онуки. На даний час, відповідачі з 2000 року житлом не користується, а відтак втратили право на користування житловим приміщенням.

Оскільки на даний час відсутня будь-яка домовленість між власником та відповідачами на право користування житловим будинком, позивач одноосібно несе витрати по його утриманню, а відповідачі втративши право на житло, в добровільному порядку звільнити таке, шляхом зняття з реєстрації, наміру не виявляють, тому, суд дійшов висновку, що право власності позивача підлягає судовому захисту, шляхом визнання відповідачів таким, що втратили право на користування житлом.

Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, такими що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення відповідачем може бути подана заява про його перегляд.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, паспорт серія НОМЕР_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, паспорт серія НОМЕР_3.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, паспорт серія НОМЕР_4.

Відповідач: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Повний текст рішення складено і підписано 06 травня 2019 року.

Суддя З.М. Коліщук