ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/7479/16-ц Номер провадження 22-ц/814/2069/19Головуючий у 1-й інстанції Яковенко Н. Л. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

Головуючого : Обідіної О.І.

Суддів : Бутенко С.Б., Прядкіної О.В.

За участю секретаря : Кальник А.М.

розглянула в порядку спрощеного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "МТБ Банк" на ухвалу Київського районного суду м. Полтави в складі судді Яковенко Н.Л. від 10 червня 2019 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "МТБ Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А :

В грудні 2016 року ПАТ «Марфін Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просив стягнути заборгованість за кредитним договором в розмірі 136897,61 дол. США та судовий збір.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 10 червня 2019 року задоволено клопотання представника відповідача та призначено по справі судово-економічну експертизу, проведення якої доручено експертам Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса.

На вирішення експертів поставлено питання:

- Чи підтверджується документально розрахунок заборгованості ОСОБА_1 перед Публічним акціонерним товариством «Марфін банк» за кредитним договором№00316/RP6 від 21 червня 2007 року, якщо підтверджується, то в якому розмірі?

Витрати, пов`язані з проведенням експертизи покладено на ОСОБА_1

В розпорядження експертної установи для проведення експертизи надано матеріали цивільної справи.

Провадження в справі на час проведення експертизи зупинено.

Не погоджуючись з ухвалою суду ПАТ «Марфін банк» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невірне застосування норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати та відмовити в задоволенні клопотання представника відповідача.

Зокрема, вказує про відсутність необхідності в призначенні експертизи з огляду на достатню кількість доказів, якими підтверджується як сама заборгованість по кредитному договору, так і її розмір. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно задовольнив клопотання представника відповідача та призначив експертизу за межами підготовчого провадження, чим порушив норми процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, у грудні 2016 року ПАТ «Марфін Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просив стягнути заборгованість за кредитним договором в розмірі 136897,61 дол. США та судовий збір.

Справа розглядалася протягом тривалого часу судами різних інстанцій.

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 8 серпня 2017 року рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 у зв`язку із пропуском строку скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову за безпідставністю.

В частині відмови в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 рішення залишено без змін.

Постановою Верховного суду України від 20 березня 2019 року касаційну скаргу ПАТ «Марфін банк» задоволено частково.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 28 березня 2017 року та рішення Апеляційного суду Полтавської області від 8 серпня 2017 року в частині вирішення позовних вимог банку до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано. Справу в цій частині передано на розгляд до суду першої інстанції.

Рішення Апеляційного суду Полтавської області від 8 серпня 2017 року в частині вирішення позовних вимог до ОСОБА_2 залишено без змін.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції, представником відповідача ОСОБА_1 - адвокатом Марченко Г.І. заявлено клопотання згідно до вимог ст.ст. 103-110 ЦПК України про призначення судово-економічної експертизи стосовно зясування обставин про нарахування розміру кредитної заборгованості .

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 10 червня 2019 року задоволено клопотання та призначено по справі судово-економічну експертизу.

Постановляючи ухвалу суд зазначив, що клопотання заявлено в межах позовних вимог та дійшов висновку про необхідність призначення експертизи, оскільки для з`ясування обставин потрібні спеціальні знання, при цьому сторонами не надані відповідні висновки експертів.

Колегія суддів погоджується з висновком суду щодо наявності підстав для призначення по справі даної експертизи.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно ст. 104 ЦПК України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Розглядаючи касаційну скаргу ПАТ «Марфін Банк» на рішення суду апеляційної інстанції, Верховний Суд зазначив, що зміст попередніх судових рішень свідчить про те, що судами не встановлювався дійсний розмір заборгованості, не перевірявся порядок нарахування всіх складових заборгованості, фактично вказане питання не було предметом судового дослідження, що, в свою чергу, стало підставою для скасування судових рішень та направлення справи в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому судовому розгляді сторона відповідача, заперечуючи визначений позивачем розмір кредитної заборгованості та вважаючи його недоведеним належними доказами, поставили питання про призначення судово-економічної експертизи для з`ясування документальної доведеності розрахунку заборгованості за кредитним договором.

Враховуючи те, що клопотання заявлено для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, в межах позовних вимог та для його вирішення необхідні спеціальні знання, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив клопотання представника відповідача про призначення судово-економічної експертизи, поставивши перед вирішенням експертизи питання, які ґрунтуються на положеннях Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції щодо доцільності проведення по справі судово-економічної експертизи.

Наведені в апеляційній скарзі підстави скасування ухвали про призначення експертизи, колегія суддів не приймає до уваги, вважаючи вірним висновок суду першої інстанції про необхідність в її проведенніі, тому її призначення не є передчасним, сприяє встановленню фактичних обставин, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення.

Разом з цим заслуговують на увагу твердження апелянта про те, що при призначення експертизи, суд першої інстанції не обговорив питання про попередження експертів про кримінальну відповідальність, передбачену ст.ст. 384, 385 КК України, у зв`язку з чим згідно до ч.5 ст. 104 ЦПК України ухвалу необхідно доповнити посиланням про попередження експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обвозів.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п.3,4, 382, 383, 384 ЦПК України колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "МТБ Банк" задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 10 червня 2019 року змінити, доповнивши її посилання про попередження експерта про кримінальну відповідність, передбачену положеннями ст.ст. 384, 385 КК України.

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Судді : Обідіна О.І. Бутенко С.Б. Прядкіна О.В.