ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Кривчун Т.О.

Суддів: Бондаревської С.М., Кузнєцової О.Ю.

секретар: Ткаченко Т.І.

за участю: представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_3

прокурорів Деряги О.Ю., Мироненко О.В.

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 31 січня 2018 року

по справі за позовом першого заступника керівника Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області до виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради, Шевченківської районної у м. Полтаві ради, ОСОБА_1 , треті особи: Полтавська міська рада Полтавської області, Управління з питань містобудування та архітектури виконавчого комітету Полтавської міської ради, Управління Держгеокадастру у м. Полтаві Полтавської області, Полтавський міський парк культури та відпочинку «Перемога», Полтавське міське управління земельних ресурсів та земельного кадастру виконавчого комітету Полтавської міської ради про визнання недійсними та скасування рішень про надання у власність земельної ділянки, визнання державного акту на право власності на земельну ділянку недійсним, зобов`язання вчинити певні дії.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача,-

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2016 року перший заступник керівника Полтавської місцевої прокуратури звернувся до місцевого суду з вказаним позовом, уточненим в ході судового розгляду, до виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради, Шевченківської районної у м. Полтаві ради, ОСОБА_1 , посилаючись на те, що під час перевірки Полтавською місцевою прокуратурою у порядку нагляду за додержанням і застосуванням законів у діяльності Полтавської міської ради було встановлено порушення вимог Земельного кодексу України при розпорядженні землями міського парку "Перемога", за результатами якої відповідні відомості були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України.

Зазначає, що, вироком Київського районного суду м.Полтави від 23 квітня 2015 року визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.367 КК України ОСОБА_4 , який працюючи на посаді завідуючого Полтавським сектором охорони навколишнього природного середовища Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Полтавській області, упродовж 2009-2010 років незаконно погодив висновки про погодження проектів із землеустрою щодо надання у власність 17 земельних ділянок на території заповідного парку - пам`ятнику садово-паркового мистецтва місцевого значення - парку "Перемога", серед якого було погоджено відповідний висновок ОСОБА_1 , на підставі якого ОСОБА_1 незаконно було передано безоплатно у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд земельну ділянку, площею 1000 кв.м. по АДРЕСА_1 , яка знаходиться під об`єктом природного - заповідного фонду - парку - пам`ятки садово-паркового мистецтва парку "Перемога" в м. Полтаві.

З урахуванням наведеного, позивач прохав: визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради від 28 липня 2009 року №332 про надання ОСОБА_1 дозволу на виготовлення проекту відведення зі складу земель житлової та громадської забудови міста земельної ділянки по АДРЕСА_1 , площею 1000,16 кв.м. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; визнати незаконним та скасувати рішення сесії Октябрської районної у м. Полтаві ради від 30 липня 2009 року про затвердження рішення виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради від 28 липня 2009 року №332 про надання ОСОБА_1 дозволу на виготовлення проекту відведення зі складу земель житлової та громадської забудови міста земельної ділянки по АДРЕСА_1 , площею 1000,16 кв.м. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради від 27 жовтня 2009 року за №475 про затвердження ОСОБА_1 проекту відведення та передачу у власність зі складу земель житлової та громадської забудови міста земельну ділянку по АДРЕСА_1 , площею 1000 кв. м. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; визнати незаконним та скасувати рішення сесії Октябрської районної у м. Полтава ради від 29 жовтня 2009 року про затвердження рішення виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтава ради від 27 жовтня 2009 року № 475, яким затверджено проект відведення та передано у власність ОСОБА_1 зі складу земель житлової та громадської забудови міста земельну ділянку по АДРЕСА_1 , площею 1000 кв.м. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; визнати недійсним Державний акт на право власності серії НОМЕР_1 від 25 грудня 2009 року на земельну ділянку, площею 1000 кв.м., виданий на ім`я ОСОБА_1 ; зобов`язати ОСОБА_1 повернути до земель запасу Полтавської міської ради земельну ділянку по АДРЕСА_1 , площею 1000 кв.м., кадастровий номер НОМЕР_2 , вартістю 114016,00 грн.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 31 січня 2018 рокупозовну заяву першого заступника керівника Полтавської місцевої прокуратури до виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради, Шевченківської районної у м. Полтаві ради, ОСОБА_1 , треті особи - Полтавська міська рада, Управління з питань містобудування та архітектури виконавчого комітету Полтавської міської ради, Управління Держгеокадастру у м. Полтаві, Полтавський міський парк культури та відпочинку «Перемога», Полтавське міське управління земельних ресурсів та земельного кадастру про визнання недійсним та скасування рішень про надання у власність земельної ділянки, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, повернення земельної ділянки задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Октябрської (нині Шевченківської) районної у м. Полтаві ради від 28 липня 2009 року №332 про надання ОСОБА_1 дозволу на виготовлення проекту відведення зі складу земель житлової та громадської забудови міста земельної ділянки по АДРЕСА_1 , площею 1000,16 кв.м. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Визнано незаконним та скасовано рішення сесії Октябрської (нині Шевченківської) районної у м. Полтаві ради від 30 липня 2009 року про затвердження рішення виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради від 28 липня 2009 року №332 про надання ОСОБА_1 дозволу на виготовлення проекту відведення зі складу земель житлової та громадської забудови міста земельної ділянки по АДРЕСА_1 , площею 1000,16 кв.м. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Октябрської (нині Шевченківської) районної у м.Полтаві ради від 27 жовтня 2009 року за №475 про затвердження ОСОБА_1 проекту відведення та передачу у власність зі складу земель житлової та громадської забудови міста земельної ділянки по АДРЕСА_1 , площею 1000 кв.м. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Визнано незаконним та скасовано рішення сесії Октябрської (нині Шевченківської) районної у м.Полтава ради від 29 жовтня 2009 року про затвердження рішення виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтава ради від 27 жовтня 2009 року №475, яким затверджено проект відведення та передано у власність ОСОБА_1 зі складу земель житлової та громадської забудови міста земельну ділянку по АДРЕСА_1 , площею 1000 кв.м. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Визнано недійсним Державний акт на право власності серії НОМЕР_1 від 25 грудня 2009 року на земельну ділянку, площею 1000 кв.м., виданий на ім`я ОСОБА_1 .

Зобов`язано ОСОБА_1 повернути до земель запасу Полтавської міської ради земельну ділянку по АДРЕСА_1 , площею 1000 кв.м., кадастровий номер НОМЕР_2 , вартістю 114016 грн.

Стягнуто з виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Полтаві ради, Шевченківської районної у місті Полтаві ради, ОСОБА_1 на користь прокуратури Полтавської області понесені витрати по сплаті судового збору по 2866,75 грн. з кожного.

Постановою Апеляційного суду Полтавської області від 02 квітня 2018 року апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , залишено без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 31 січня 2018 року, залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 05 червня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , задоволено частково.

Постанову Апеляційного суду Полтавської області від 02 квітня 2018 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

З вказаним рішенням не погодився представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , який в поданій апеляційній скарзі, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що матеріали справи не містять доказу про існування рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про створення Парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення - парку «Перемога» на площі 30,9 га. та доказу існування проекту створення Парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення - парку «Перемога» на площі 30,9 га.

Окрім того, зауважує, що відомості з Державного земельного кадастру про реєстрацію земельної ділянки парку «Перемога» на площі 30,9 га. у справі також відсутні.

Зазначає, що матеріали справи не містять жодного належного та допустимого визначеного Законом України «Про природно-заповідний фонд України» засобу доказування встановлених судом обставин щодо існування факту створення об`єкту природно-заповідного фонду місцевого значення, у розумінні Закону України «Про природно-заповідний фонд України», який набрав чинності 25.07.1992 року Парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва - парку «Перемога» на площі 30,9 га.

Наполягає на тому, що не є належним доказом існування проекту створення та утримання об`єкту природно - заповідного фонду місцевого значення - Парку-памятки садово-паркового мистецтва-парку «Перемога» на площі 30,9 га: графічне зображення парку пам`ятки садово-паркового мистецтва Парк «Перемога», на якому зображено обведений кольоровим маркером замкнутий контур площею 30,9 га.; аркуш паперу із текстом «Мережа територій та об`єктів природно-заповідного фонду Полтавського району. Лубенське державне топографічно-геодезичне підприємство 2001 р. зокрема, вказані документи не містять жодної інформації про належність їх до проекту створення об`єкту природно-заповідного фонду, інформації про особу яка їх створила, про те, що графічне зображення є саме «планово-картографічним матеріалом» і що його виготовило Лубенське державне топографічно-геодезичне підприємство.

Вказує, що місцевий суд дійшов помилкового висновку, що зібраними по справі доказами, зокрема, вироком Київського районного суду м. Полтави від 23.04.2015 року та висновком комісійної судової земельно-технічної експертизи №5630/10685 від 29.09.2014 р. доводиться факт належності території парку «Перемога», який розташований на земельній ділянці, площею 30,9 га до парку пам`ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення та є об`єктом природно-заповідного фонду.

Також, вказує на пропуск позивачем строку позовної давності, оскільки з даним позовом прокурор звернувся до місцевого суду лише у грудні 2016 року, при цьому, він був обізнаний про наявність спірних правовідносин ще у 2011 році.

У судовому засіданні представник відповідача - ОСОБА_3 доводи, наведені в апеляційній скарзі, підтримав та прохав її задовольнити.

Прокурори апеляційну скаргуне визнали та прохали її відхилити, а рішення місцевого суду залишити без змін.

Апеляційний суд, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши пояснення учасників процесу, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

У відповідності до ч.ч.1-5 ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ч.1 ст.264 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Як убачається з матеріалів справи та установлено судом, рішенням виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради «Про надання дозволу на виготовлення проектів відведення земельних ділянок» від 28 липня 2009 року №332 ОСОБА_1 надано дозвіл на виготовлення проекту відведення зі складу земель житлової та громадської забудови міста земельної ділянки, площею 1000,16 кв. м, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд зі складу земель житлової та громадської забудови міста, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (т.1, а.с.17).

Рішенням сесії Октябрської районної у м. Полтаві ради «Про затвердження рішень виконавчого комітет Октябрської районної у м. Полтаві ради» від 30 липня 2009 року затверджено рішення виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради від 28 липня 2009 року №332, яким ОСОБА_1 надано дозвіл на виготовлення проекту відведення зі складу земель житлової та громадської забудови міста земельної ділянки по АДРЕСА_1 , площею 1000,16 кв.м. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (т.1, а.с.92).

Рішенням виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради «Про передачу у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд та ведення садівництва» від 27 жовтня 2009 року №475 було затверджено проект відведення та передано у власність ОСОБА_1 зі складу земель житлової чи громадської забудови міста вищевказану земельну ділянку (т.1, а.с.18).

Рішенням сесії Октябрської районної у м.Полтава ради «Про затвердження рішень виконавчого комітет Октябрської районної у м. Полтаві ради» від 29 жовтня 2009 року затверджено рішення виконавчого комітету Октябрського районної у м. Полтава ради від 27 жовтня 2009 року №475, яким затверджено проект відведення та передано у власність ОСОБА_1 зі складу земель житлової та громадської забудови міста земельну ділянку по АДРЕСА_1 , площею 1000 кв.м. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (т.1, а.с.91).

25 грудня 2009 року ОСОБА_1 видано Державний акт на право власності серії НОМЕР_1 щодо земельної ділянки площею 0,1000 га, яка розташована в АДРЕСА_1 »К» (т.1, а.с.19).

Як убачається з Витягу з автоматизованої системи бази даних ведення земельного кадастру м Полтави від 11.11.2009 року №9921, щодо земельної ділянки по АДРЕСА_1 площею 1000 кв.м, вона має кадастровий номер НОМЕР_2 (т.1, а.с.33).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості вимог позивача щодо покладення на відповідача ОСОБА_1 обов`язку повернути спірну земельну ділянку, оскільки ним порушені вимоги закону при набутті її у власність. Окрім того, місцевий суд вказував, що позивачем строк позовної давності не пропущено, оскільки про факт порушення прокурор дізнався у січні 2014 року, з даним позовом до суду звернувся у 2016 році, тобто в межах трирічного строку позовної давності.

Проте, такі висновки суду першої інстанції не в повній мірі відповідають встановленим по справі обставинам та нормам матеріального права, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.51 Земельного кодексу України до земель рекреаційного призначення належать земельні ділянки зелених зон і зелених насаджень міст та інших населених пунктів, навчально-туристських та екологічних стежок, маркованих трас, земельні ділянки, зайняті територіями будинків відпочинку, пансіонатів, об`єктів фізичної культури і спорту, туристичних баз, кемпінгів, яхт-клубів, стаціонарних і наметових туристично-оздоровчих таборів, будинків рибалок і мисливців, дитячих туристичних станцій, дитячих та спортивних таборів, інших аналогічних об`єктів, а також земельні ділянки, надані для дачного будівництва і спорудження інших об`єктів стаціонарної рекреації.

Рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради депутатів трудящих «Про затвердження пам`яток природи місцевого значення» №555 від 24.12.1970 року затверджено та взято під охорону, зокрема, пам`ятку природи місцевого значення - парк "Перемога"- на площі 10 га по просп. Першотравневому, 20 та закріплено її за виконавчим комітетом Полтавської міської ради (т.1, а.с.36).

Також, місцевим судом установлено, що рішенням Полтавської обласної ради депутатів трудящих "Про віднесення пам`яток природи місцевого значення за категоріями згідно нової класифікації та затвердження нововиявлених заповідних територій і природних об`єктів" (затверджені рішеннями облвиконкому, зокрема, від 24.12.1970 року №555) від 20.06.1972 року №242, пам`ятки природи місцевого значення віднесено до категорії парків-пам`яток садово-паркового мистецтва, та затверджено додатково виявлені парки - пам`ятки згідно додатку №2, зокрема, парк "Перемога", що розташований в м. Полтава, Першотравневий проспект, та передано під охорону виконкому Полтавської міської ради.

Рішенням виконкому Полтавської обласної ради «Про мережі територій та об`єктів природно-заповідного фонду області згідно нової класифікації» №453 від 22.11.1984 року затверджено межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення, згідно якого парк "Перемога" віднесено до парку-пам`ятки садового-паркового мистецтва місцевого значення на площі 30,9 га. (т.1, а.с.134-136).

27.05.2001 року Дирекцією міського парку культури та відпочинку взято на себе охоронне зобов`язання по забезпеченню режиму охорони та збереження вказаного об`єкту природно-заповідного фонду на площі 30,9 га. (т1, а.с.35).

Вказаний факт також підтверджено постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 20 січня 2014 року та ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 09 квітня 2014 року, що набрали законної сили, якими, зокрема, встановлено, що станом на 01 січня 2009 року, 01 січня 2011 року та 01 січня 2013 року земельні ділянки парку «Перемоги» площею 30,9 га мали статус об`єкта природно-заповідного фонду (т.1, а.с.20-24)

Згідно п.2.8 наказу №434 від 05.11.2004 року Міністерства охорони навколишнього природного середовища України, у разі відсутності належної землевпорядної документації та встановлених у натурі меж території та об`єктів природно заповідного фонду природоохоронний орган використовує документи щодо їх створення чи резервування для визначення місць розташування згаданих територій та об`єктів їх збереження.

Доказом того, що спірна земельна ділянка входила до складу земель парку «Перемога» є висновок комісійної судової земельно-технічної експертизи, проведеної Харківським науково дослідним інститутом судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса № 5630/10685 від 29.09.2014 року (т.1, а.с.2-31, 94-125).

Так, вказаним висновком встановлено:

-17 земельних ділянок№№ АДРЕСА_8, АДРЕСА_1 , загальною площею 1,62га, розташовані в межах парку - пам`ятки садово-паркового мистецтва «Парк Перемоги». Більш детальніше та наочно наведено в дослідницькій частині висновку;

-Основне цільове призначення (категорія) наданих у власність земельних ділянок АДРЕСА_8, АДРЕСА_1 , наведених вище, не змінювалась. Основне цільове призначення (категорія) земельної ділянки по АДРЕСА_10 , площею 0,0200га змінювалась;

-Розроблені проекти землеустрою щодо відведення у власність вказаних земельних ділянок та технічнна документація на земельні ділянки не відповідають вимогам ЗК України, ЗУ «Про землеустрій», Інструкції№43, наказу Держкомстату від 05.11.1998 року №377 «Про затвердження форм державної статистичної звітності з земельних ресурсів та Інструкції з заповнення державної статистичної звітності з кількісного обліку земель (форми №№6-зем, 6а- зем, 6б-зем, 2-зем)», ДСТУ 4163-2003. Більш докладніше наведено в дослідницькій частині висновку.

Відтак, місцевим судом вірно визначено, що землі парку «Перемоги» віднесені до земель природно - заповідного фонду, як пам`ятка садово-паркового мистецтва.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги стосовно заперечення факту того, що спірна земельна ділянка входить до складу земель парку «Перемога», оскільки в установленому законом порядку наадані позивачем докази щодо встановлення даного факту, стороною апелянта не спростовано, наведені в скарзі твердження носять виключно характер припущення, що, у відповідності з вимогами п.6 ст.81 ЦПК України не допускається.

Відповідно до п. «в» ч.4 ст.83 ЗК України до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі під об`єктами природно-заповідного фонду, історико-культурного та оздоровчого призначення, що мають особливу екологічну, оздоровчу, наукову, естетичну та історико-культурну цінність, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ст.20 ЗК України (у редакції, чинній на час винесення оспорюваних рішень Октябрської районної у м. Полтаві ради) зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об`єктів природоохоронного та історико-культурного призначення.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відтак, оскільки матеріалами справи в повній мірі підтверджено факт того, що спірна земельна ділянка розташована в межах парку - пам`ятки садово-паркового мистецтва «Парк Перемоги», то передача її у приватну власність була протиправною.

Відповідно до ч.4, ч.6 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Вироком Київського районного суду м. Полтави від 23 лютого 2015 року визнано ОСОБА_4 (завідуючого Полтавським сектором охорони навколишнього середовища Державного управління охорони навколишнього середовища у Полтавській області) винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України (а.с.25-28).

Вказаним вироком встановлено протиправність дій ОСОБА_4 щодо погодження проектів землеустрою з відведення у власність 17 земельних ділянок із земель пам`ятки природи місцевого значення - парка «Перемоги» для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 1,62 га, у тому числі і належної ОСОБА_1 земельної ділянки.

Таким чином, позивачем у справі беззаперечно доведено факт незаконності передачі органом місцевого самоврядування спірної земельної ділянкиприродно-заповідного фонду у приватну власність ОСОБА_1 , що суперечить нормам чинного законодавства.

Окрім того, матеріали справи не містять доказів того, що органами виконавчої влади до передачі у власність ОСОБА_1 спірної земельної ділянки приймалось рішення про зміну цільового призначення зазначеної земельної ділянки. При цьому, висновком комісійної судової земельно-технічної експертизи №5630/10685 від 29.09.2014 року встановлено, що основне цільове призначення (категорія) наданих у власність земельних ділянок, зокрема, №81-к по АДРЕСА_1 , не змінювалось.

Тобто, на час передання спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_1 її цільове призначення не було змінено на категорію земель житлової та громадської забудови, а, відтак, фактично було передано у приватну власність землі загального користування, що суперечить нормам чинного законодавства.

Також, відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Статтею 330 ЦК України встановлено, що в разі, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 ЦК України майно не може бути витребуване у нього.

Статтею 396 ЦК України встановлено, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права відповідно до положень глави 29 ЦК України, в тому числі і на витребування цього майна від добросовісного набувача.

Відтак, вимога прокурора про наявність підстав для витребування у ОСОБА_1 спірної земельної ділянки із власності відповідача є правомірною та обґрунтованою.

При цьому, як установлено в ході судового розгляду, відповідачами було подано до місцевого суду заяви про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності, при аналізі яких апеляційний суд приходить до наступних висновків (т.1, а.с.295-297, 367).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

При цьому, відповідно до частин першої та п`ятої статті 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що «позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. (п. 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою №14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; п. 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами №22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Позивачем у справі вказується, що про порушення права територіальної громади їм стало відомо у січні 2014 року, коли було винесено постанову про проведення перевірки у порядку нагляду за додержанням і застосуванням законів (т.1, а.с.245-259). При цьому, стороною відповідачів зазначалось, що прокурору стало відомо про порушення права в 2010 році, коли прокуратура отримала копії оскаржуваних рішень.

Перевіряючи доводи сторін в цій частині апеляційний суд приходить до висновку, що про порушення прав територіальної громади прокуратурі стало відомо з моменту, коли вони дізналися про зменшення розміру земельної ділянки парка «Перемоги». Встановивши зазначений факт, прокуратура зобов`язана була протягом трьох років з моменту коли вони дізналися про зменшення розміру земельної ділянки парка «Перемоги» вчинити ефективні та своєчасні дії щодо з`ясування обставин зменшення розміру земельної ділянки та в чиєму користуванні чи власності ці земельні ділянки перебувають.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу про порушення прав територіальної громади, зменшення розміру земельної ділянки парку «Перемога» достовірно стало відомо в червні 2013 року.

Так, 20 червня 2013 року прокурором було направлено подання про усунення вимог земельного та податкового законодавства, яке рішенням Полтавської міської ради від 12 липня 2013 року відхилено (т.1, а.с.20-24),

Після чого, прокурором 27 липня 2013 року пред`явлено позов до Полтавського окружного адміністративного суду.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду м. Полтави від 20 січня 2014 року у справі №816/4424/13а, позовні вимоги прокурора було задоволено. Визнано протиправними та скасовано рішення 16 сесії Полтавської міської ради шостого скликання від 08.12.2011 року "Про затвердження технічної документації із землеустрою та оформлення права постійного користування земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_11 .

Зі змісту вказаного судового рішення вбачається, що прокурором до звернення до суду проводилась прокурорська перевірка щодо дотримання земельного законодавства в частині використання територій та об`єктів природно заповідного фонду, в тому числі парку «Перемоги».

Відтак, апеляційний суд приходить до висновку, що прокурору було відомо та він мав реальну можливість протягом трьохрічного строку позовної давності з`ясувати зазначені вище питання (коли відбулося незаконне вилучення земельних ділянок та в чиєму користуванні вони знаходяться) та звернутися з відповідним позовом до суду.

Отже, матеріалами справи на підставі належних та допустимих доказів, достовірно установлено, що трьохрічний строк позовної давності для прокурора розпочався 20 червня 2013 року та, відповідно, закінчився 20 червня 2016 року. При цьому, з даним позовом до суду в інтересах територіальної громади (Полтавської міської ради), прокурор звернувся лише 13 грудня 2016 року, тобто поза межами строку позовної давності. Доводів протилежного стороною позивача не надано та жодних поважних причин для продовження вказаного терміну судом не встановлено.

При цьому посилання апелянта на те, що прокурор був обізнаний про прийняття оскаржуваних рішень ще з 25.05.2010 року, оскільки на свій запит отримав рішення виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтава ради за 2008-2010 роки, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки саме по собі отримання відповідного рішення, без встановлення, внаслідок його прийняття, порушень закону, що і стало підставою для звернення прокурора з даним позовом до суду, не може свідчити про початок перебігу строку позовної давності за відповідними вимогами.

З врахуванням вищевикладеного, рішення місцевого суду, яким даний позов задоволено, підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог за пропуском строку позовної давності.

У відповідності до п.п.3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст.367, 374, п.п.3,4 ч.1 ст.376, ст.ст.382,383 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , - задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 31 січня 2018 року, - скасувати.

Ухвалити нове рішення, якиму задоволенні позовних вимог першого заступника керівника Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області до виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради, Шевченківської районної у м. Полтаві ради, ОСОБА_1 , треті особи: Полтавська міська рада Полтавської області, Управління з питань містобудування та архітектури виконавчого комітету Полтавської міської ради, Управління Держгеокадастру у м. Полтаві Полтавської області, Полтавський міський парк культури та відпочинку «Перемога», Полтавське міське управління земельних ресурсів та земельного кадастру виконавчого комітету Полтавської міської ради про визнання недійсними та скасування рішень про надання у власність земельної ділянки, визнання державного акту на право власності на земельну ділянку недійсним, зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити, за пропуском строку позовної давності.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ: Т.О. Кривчун

СУДДІ: С.М. Бондаревська

О.Ю. Кузнєцова