Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.02.2019 р. 145/2056/18

2/145/170/2019

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Кіосак Н. О. ,

за участю секретаря Крикливої М.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому вказує, що 10 травня 1997 року виконавчим комітетом Гніванської міської ради Тиврівського району Вінницької області зареєстрований шлюб між ним та відповідачкою в даній справі. Актовий запис № 22.

Спільного майна та спільних неповнолітніх дітей з відповідачкою немає.

Він з відповідачкою на протязі останнього часу проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують. Підставами для звернення до суду з заявою про розірвання шлюбу стало те, що у них з відповідачкою різні характери, вони не розуміють одне одного. У них різні погляди на шлюб та сім'ю, на взаємні права та обов'язки, внаслідок чого постійно виникали конфлікти. Вони втратили взаємні почуття, тому проживати в шлюбі не можуть.

Враховуючи вище вказані обставини, вважає, що збереження даного шлюбу суперечить його власним інтересам. Примирення між ними неможливе.

Розірвати шлюб в органах РАЦС відповідачка відмовляється, тому він змушений звернутися до суду з даним позовом.

З іншим позовом до того ж відповідача з тих самих підстав з тим самим предметом до суду не звертався.

Просить розірвати шлюб.

В судове засідання сторони не з'явилися.

Позивач ОСОБА_1 надав до суду заяву, в якій просить його позов розглянути у його відсутність, їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 надала суду заяву, в якій вказує, що позовні вимоги ОСОБА_1 визнає, не заперечує проти задоволення, просить справу розглянути у її відсутності, у зв'язку із її виїздом за межі України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

10 травня 1997 року сторони уклали шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 3).

В шлюбі у них неповнолітніх дітей не має.

Відповідно до ст.112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Наведені на обґрунтування позову обставини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, а тому суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 76-81, 89, 197-200, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 110, 112, 113 СК України,

ухвалив:

Позов задоволити.

Шлюб, зареєстрований 10 травня 1997 року виконкомом Гніванської міської ради Тиврівського району Вінницької області між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис № 22, розірвати.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 25 лютого 2019 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення буде подано протягом тридцяти днів з дня отримання повної копії судового рішення.

Суддя Кіосак Н. О.