Дата документу 21.11.2019
Справа № 334/1061/19
Провадження № 2-о/334/86/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 року

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Гнатюка О.М.,

при секретарі Алєйніковій О.В.,

за участю заявниці ОСОБА_1 ,

представника заявниці ОСОБА_2 ,

свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Кукурудз Тетяни Юріївни, про встановлення факту постійного проживання зі спадкоємцем на час відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що вона постійно проживала із ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини.

Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати заявниці ОСОБА_6 , яка за своє життя склала заповіт, відповідно до якого все своє майно заповіла доньці ОСОБА_1 . Починаючи з лютого 2014 року і до моменту смерті, у зв`язку із похилим віком та станом здоров`я, заявниця та померла ОСОБА_6 проживали разом у квартирі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , проте мати була зареєстрована за попереднім місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , а заявниця з 13 липня 2010 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , хоча все життя проживає за першою адресою. 28 січня 2019 року заявниця звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, проте 31 січня 2019 року нотаріусом було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, обґрунтовуючи рішення тим, що спадкодавець та спадкоємець зареєстровані за різними адресами, що не дає можливості встановити факт їхнього спільного проживання за час відкриття спадщини.

Заявниця вказує, що встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини з ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , має для неї юридичне значення, оскільки вона не може прийняти спадщину після померлої.

В судовому засіданні заявниця та її представник підтримали заявлені вимоги.

Зацікавлена особа у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

У судовому засіданні свідки підтвердили факт постійного проживання заявниці з померлою на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд, вивчивши і дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав

За приписами п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Стаття 315 ЦПК України зазначає, що в судовому порядку можуть встановлюватись факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення.

У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис 886, підтверджено факт родинних відносин між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , яка, згідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 18 квітня 1987 року, актовий запис № 243, уклала шлюб з ОСОБА_3 та змінила прізвище на шлюбне « ОСОБА_8 ».

13 червня 1996 року ОСОБА_6 склала заповіт, який посвідчено державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори Задачиною І.В. за реєстровим № 2-2332, відповідно до якого все майно, яке належить на день її смерті за законом, де воно б не знаходилось та з чого б не складалось, заповіла ОСОБА_9 .

Згідно свідоцтва № 306 про право власності на житло від 22 лютого 1999 року, посвідченого Ленінською районною адміністрацією Запорізькою міською радою, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 належить на праві спільної часткової власності в рівних долях по 1/3 частини ОСОБА_3 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10

Свідоцтвом про смерть, зареєстрованим Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 15 січня 2018 року складено відповідний актовий запис № 353.

Відповідно до відомостей про зареєстроване місце проживання, 13 липня 2010 року ОСОБА_9 зареєструвала своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно довідки Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Таганська-16» від 08 грудня 2018 року, ОСОБА_9 фактично з лютого 2014 року і до смерті її матері ОСОБА_6 , а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкала разом з останньою за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповіддю Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 9» на запит від 02.01.2019 року за № 2626/01-06 на запит щодо ОСОБА_6 встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , знаходилась під наглядом сімейного лікаря КНП «ЦПМСД №9» ОСОБА_11 за адресою фактичного проживання: АДРЕСА_1 , з жовтня 2014 року, в якій відвідувалась сімейним лікарем 26.10.2015, 21.06.2016, 19.10.2016, 02.02.2017. Смерть ОСОБА_6 зареєстрована судово-медичним експертом за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кукурудз Т.Ю. про відмову у вчиненні нотаріальної дії відмовлено ОСОБА_9 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру АДРЕСА_5 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_6 у зв`язку з тим, що ненадані документи, потрібні для вчинення нотаріальної дії, а саме відсутність підтвердження факту проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини.

Відповідно до постанови №5 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Пункт 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачає, що якщо постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Вимогами ч. 3 ст. 1268 ЦК Украни встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Дослідивши надані документи, пояснення свідків, суд вважає встановленим факт постійного проживання ОСОБА_9 разом із ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 . Встановлення цього факту заявнику необхідно для прийняття спадщини.

На підставі вищевикладеного суд вважає необхідним задовольнити заяву заявника.

Отже, керуючись ст. ст. 4, 7, 12, 76, 81, 206 ч. 4, 258-259, 263, 265, 294, 315, 319 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Кукурудз Тетяни Юріївни, про встановлення факту постійного проживання зі спадкоємцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , разом із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів із дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.М. Гнатюк