РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2019 рокуКиївський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Ніколаєнко І.В.,

при секретарі - Газіній О.С.,

за участю заявника - ОСОБА_1,

заінтересованої особи - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду з заявою, якою просить встановити факт належності їй правовстановлюючого документу, а саме договору довічного утримання (догляду) серія АЕА № 072729, укладеного 27.04.2001 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 Посилається на те, що 02.11.2018 року звернулась до Державної реєстраційної служби Лозівської міської ради Харківської області з заявою про проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2, який переданий їй за договором довічного утримання, укладений 27.04.2001 року між ОСОБА_3 (її батьком) та нею - ОСОБА_1, та посвідчений приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Гончаренко Н.Ю. Зазначає про те, що їй було відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень на тій підставі, що заява про державну реєстрацію подана неналежною особою, а саме у зазначеному договорі довічного утримання (догляду) від 27.04.2001 року вказано прізвище, ім'я та по-батькові набувача права власності на будинок з надвірними будівлями за ОСОБА_1. Посилається на те, що вказана розбіжність виникла через те, що 19.12.1998 р. нею було укладено шлюб та змінено прізвище з "ОСОБА_1" на "ОСОБА_1", проте паспорт на нове ім'я вона отримала пізніше, у зв'язку з чим, і існує відповідна розбіжність. Встановлення відповідного факту необхідне їй для реєстрації в подальшому права власності на будинок.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 29.11.2018 року відкрито провадження по справі.

Заявник в судовому засіданні заяву підтримала та просила її задовольнити в повному обсязі. Посилалась на те, що після реєстрації шлюбу та зміни прізвища одразу не здійснила заміну паспорту, у зв'язку з чим, при укладенні договору дарування було зазначено її дівоче прізвище - "ОСОБА_1".

Заінтересована особа в судовому засіданні проти задоволення заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документу не заперечував, підтвердивши обставини на які посилалась заявник в обґрунтування заяви.

Суд, вислухавши пояснення заявника та заінтересованої особи, перевіривши матеріали справи, докази, надані в обґрунтування вимог заяви, дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

В ході судового розгляду встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, 27.04.2001 року між ОСОБА_3, 1937 року народження, та ОСОБА_1 було укладено договір довічного утримання, який посвідчено приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Харківської області Гончаренко Н.Ю., зареєстровано в реєстрі за № 2297.

Відповідно до п. 1 вказаного договору ОСОБА_3 передає у власність ОСОБА_1 належний йому житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Пунктом 3 договору встановлено, що ОСОБА_1 зобов'язалась довічно повністю утримувати ОСОБА_3, надаючи йому матеріальну допомогу у вигляді довічного проживання в цьому житловому будинку, за його бажанням, а також необхідне харчування, одяг і забезпечувати за ним належний догляд та необхідну допомогу.

З виданого 08.11.2018 року Лозівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області свідоцтва про смерть, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що зроблено актовий запис про смерть № 787 (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_4 від 08 листопада 2018 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Аначенко А.Ю. Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області від 02.11.2018 року за № 43831043 відмовлено у державній реєстрації права власності, форма власності: приватна на житловий будинок, що розташований АДРЕСА_2, за суб'єктом: ОСОБА_1

У вказаному рішенні зазначено про те, що заявником подане потворне свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_5 від 24.10.2018 року, з якого вбачається, що шлюб заявником було зареєстровано 19.12.1998 року та змінено прізвище з ОСОБА_1 на ОСОБА_1. Однак, згідно договору довічного утримання № 2297 від 27.04.2001 року житловий будинок у власність отримує ОСОБА_1, що суперечить її ідентифікаційним даним згідно свідоцтва про шлюб.

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Зокрема на підставі п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно з роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вимога про встановлення факту, що має юридичне значення, розглядається, якщо такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Пунктом 12 зазначеної Постанови роз'яснено, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

З свідоцтва про народження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, виданого Чапаєвським ЗАГС Кегичевського району Харківської області 14.07.1970 року, вбачається, що батьком записано - ОСОБА_3 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_6 від 14 липня 1970 року).

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб (потворно), виданого Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, вбачається, що 19 грудня 1998 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, про що зроблено актовий запис № 799. Під час державної реєстрації шлюбу ОСОБА_1 змінила прізвище з "ОСОБА_1" на "ОСОБА_1" (свідоцтво про шлюб (потворно) серія НОМЕР_5 від 24 жовтня 2018 року).

З копії паспорту ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 вбачається, що останній видано Київським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області - 23 травня 2001 року.

У відповідності до ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Суд, вислухавши пояснення заявника та заінтересованої особи, аналізуючи вищенаведені письмові докази, дійшов висновку про наявність підстав для встановлення факту належності ОСОБА_1 правовстановлюючого документа - договору довічного утримання (догляду) серія АЕА № 072729, укладеного 27.04.2001 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 263, 265, 293, 315 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1, паспорт НОМЕР_3, виданий 13.05.2001 року Київським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, іпн НОМЕР_2, правовстановлюючого документу, а саме - договору довічного утримання (догляду) серія АЕА № 072729, укладеного 27.04.2001 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 14 січня 2019 року.

Суддя І.В. Ніколаєнко