Справа № 206/1191/19
Провадження № 2/206/568/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.02.2019 м. Дніпро
Суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Маштак К.С., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно у порядку набувальної давності, -
Позивач звернулась до суду з даною позовною заявою.
Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано ЦПК України. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов, зокрема ст. ст. 175, 177 ЦПК України. Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху оскільки подана без додержання вимог ст. 175 ЦПК України.
Так, згідно п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві повинно бути зазначено виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а також зазначено докази, що підтверджують вказані обставини.
Однак, дослідивши зміст позовної заяви, суддя приходить до висновку, що позивачем не зазначено доказів на підтвердження зазначених нею обставин у позові, а саме: тимчасового проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_1, а також, не зазначено обставин хто на день звернення до суду є власником спірної квартири.
При цьому, визначення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню.
Також, суддя звертає увагу, що суди вищих інстанцій неодноразово наголошували на тому, щовизнання права власності в судовому порядку має залишатися винятковим способом захисту права. А тому, враховуючи, що відповідно до змісту позовної заяви позивач на день смерті проживала разом із ОСОБА_3, тобто своєю матірю, а також і той факт, що остання уклала договір довічного утримання з відповідачем, проте нотаріального його не посвідчила, позивач має зазначити суду чи мало місце зі сторони позивача звернення до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав після смерті своєї матері.
При цьому, слід звернути увагу, що у разі відсутності спадкоємців/інших спадкоємців крім позивача, за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами у справі є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, що відповідає п. 24 постанови Пленуму ВСУ 30.05.2008 № 7 « Про судову практику у справах про спадкування».
Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Також суддя звертає увагу, що ч. 1 ст. 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Пунктом 3 ч. 2 ст. 44 ЦПК України встановлено, що подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства.
Суд зобовязаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом ч. 4 ст. 44 ЦПК України.
Так, з урахуванням обставин зазначених у позовній заяві, а також ст. 344 ЦК України, якою керується позивач у позові, суддя також звертає увагу, що ч. 1 ст. 220 ЦК України якою передбачено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.
Частиною 2 ст. 215 ЦК України встановлено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
При цьому, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю ч. 1 ст. 216 ЦК України.
В той же час, відповідно до п. 13 постанови № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.
У свою чергу, суддя звертає увагу, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.
Враховуючи викладене суддя приходить до висновку, що позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст. 175 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, що відповідає вимогам ст. 185 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 185, 260 ЦПК України, суддя
ПОСТАНОВИВ:
Позовну заяву залишити без руху.
Надати позивачу строк 5 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, а саме: зазначити докази, що підтверджують вказані у позові обставини, а саме: тимчасового проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_1 та зазначити суду інформацію чи мало місце зі сторони позивача звернення до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав після смерті її матері, а також вказати інформацію хто на день звернення до суду є власником спірної квартири.
Роз'яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Копію ухвали надіслати позивачу.
Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя К.С. Маштак