ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/562/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія: 313000000 Казидуб О. Г.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року Черкаський апеляційний суд в складі:

суддів Вініченка Б.Б., Бондаренка С.І., Храпка В.Д.

за участю секретаря Матюхи В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 серпня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до Публічного акціонерного товариства «Імексбанк», Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», Придніпровського відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції в Черкаській області, Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м. Київ Головного територіального управління юстиції в м. Києві про зняття арешту з майна, -

в с т а н о в и в :

У травні 2019 року ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 звернулася до суду з вказаним позовом.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначала, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Від шлюбу мають малолітніх дітей ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті чоловіка позивач звернулася в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей із заявою про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.08.2018 року, прийнятою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Трач Н.М., відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на ? частки квартири АДРЕСА_1 та транспортний засіб - автомобіль марки BMW, моделі 535, випуску 1996 року, колір сірий, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , тип легковий седан, реєстраційний номер НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх доньок.

Зазначена постанова прийнята, зокрема, у зв`язку з тим, що у державному реєстрі обтяжень рухомого майна присутній запис про арешт майна боржника та оголошення заборон, на підставі постанови №51061864 Подільського РВ ДВС у м. Київ ГТУЮ у м. Києві від 26.05.2016 року.

Відповідно до листа Придніпровського ВДВС м. Черкас ГТУЮ в Черкаській області від 07.05.2018 року позивача було проінформовано, що 07.06.2007 року зареєстровано арешт нерухомого майна ОСОБА_4 , на підставі постанови ДВС Придніпровського району №633-7 від 29.03.2004 року. Обтяження зареєстровано за № 5087946. Також 07.06.2007 року зареєстровано арешт нерухомого майна ОСОБА_4 на підставі постанови ДВС Придніпровського району №633-7 від 29.03.2004 року. Обтяження зареєстровано за №5087973. Перевіркою бази даних встановлено, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби перебувало 16 виконавчих проваджень відносно ОСОБА_4 У зв`язку із закінченням терміну зберігання, матеріали виконавчого провадження знищені. За таких обставин позивачу рекомендовано звернутися до суду, так як підстави, що передбачені ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», за яких державний виконавець самостійно може зняти арешт, відсутні.

Згідно письмової інформації Подільського РВ ДВС у м. Київ ГТУЮ у м. Києві від 10.10.2018, отриманої на запит адвоката Лободи І.В., 17.04.2013 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №37547308); 26.12.2014 державний виконавець виніс постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві відповідно до п. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». 11.05.2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №51061864), де стягувачем був ПАТ «Імексбанк»; 09.08.2016 року державний виконавець, керуючись ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», виніс постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; 26.12.2016 року державний виконавець виніс постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві відповідно до п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно перевірки АРМ «Виконавець» станом на 10.10.2018 року відкриті виконавчі провадження у відділі відсутні.

Вказує, що на даний час арешт накладений в рамках виконавчих проваджень, продовжує існувати. Позивачі являються спадкоємицями померлого, проте не можуть реалізувати свої права на будь-яке спадкове майно через наявність накладеного в рамках виконавчих проваджень арешту та оголошення заборони на його відчуження. Фактично майно позивачів перебуває під арештом та забороною на відчуження, у зв`язку з цим їх обмежено у праві розпоряджатися своїм майном, яке визначено ст. 41 Конституції України.

За обставинами справи, підстави, за яких виконавець самостійно може зняти арешт відсутні.

На підставі викладеного позивач просила суд зняти арешт з майна (рухомого) та (нерухомого) померлого ОСОБА_4 та скасувати заборону на відчуження такого майна (рухомого та нерухомого), які накладено постановою Головного державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 09.08.2016 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження на все майно в межах виконавчого провадження №51061864 щодо примусового виконання виконавчого листа Подільського районного суду м. Києва про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Імексбанк» 66 866,01 грн.

Зняти арешт з рухомого майна померлого ОСОБА_4 та скасувати заборону на його відчуження такого рухомого майна, який накладено постановою Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 26.05.2016 року на все рухоме майно в межах виконавчого провадження №51061864; реєстраційний номер обтяження №15835043 в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Зняти арешт з майна померлого ОСОБА_4 , а саме ? частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 на даний АДРЕСА_3 ОСОБА_5 , АДРЕСА_4 , який накладено на підставі постанови Державної виконавчої служби Придніпровського району, 633-7, 29.03.2004, реєстраційний номер обтяження 5087946, зареєстровано 07.06.2007 за №5087946 Першою Черкаською державною нотаріальною конторою.

Зняти арешт з майна (рухомого та нерухомого) померлого ОСОБА_4 , який накладений на все майно, на підставі постанови Державної виконавчої служби Придніпровського району, 633-7, 29.03.2004, реєстраційний номер обтяження 5087973, зареєстровано 07.06.2007 за №5087973 Першою Черкаською державною нотаріальною конторою.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 серпня 2019 року в позовних вимогах ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що оскільки арешт майна ОСОБА_4 був заходом забезпечення виконання рішення суду, зокрема виконавче провадження №51061864 щодо ОСОБА_4 , яке на даний час завершено, однак приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Трач Г.М. по претензії кредитора ПАТ «Імексбанк» заведено спадкова справа 14/2017 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вказує, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, а тому просила його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

В мотивування апеляційної скарги, крім доводів викладених у позовній заяві, вказувала, що позивачам відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, відтак, з урахуванням інших обставин справи, вони на даний час, до отримання свідоцтв про право на спадщину та визначення вартості спадкового майна кожного з них, не можуть відповідати по боргам спадкодавця.

Вказує, що за наявності постанови про відмови у вчиненні нотаріальної дії через накладені заборони, відсутності право встановлювальних документів на спадкове майно у спадкоємців відсутня можливість оформити власність, а у банку отримати свої грошові кошти. Позивачі не користуються спадковим майном, а лише заявили про право на нього, подавши відповідну заяву до нотаріуса в передбачені законом строки.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Частинами 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду в повній мірі відповідає даним вимогам закону.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що згідно свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_3 04 червня 2005 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 .

Відповідно до довідки приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Трач Г.М. від 03.08.2018 року №117/02-14 спадкоємцями ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 є його: дружина ОСОБА_1 та доньки ОСОБА_3 та ОСОБА_2

03 серпня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Трач Г.М. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою ОСОБА_1 , яка діє в своїх та інтересах своїх малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на ? частку квартири АДРЕСА_1 та на транспортний засіб автомобіль марки BMW, модель 535, випуск 1996 року, колір сірий, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , оскільки право встановлювальні документи надані не були та у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна присутній запис про арешт майна боржника та оголошення заборон, на підставі постанови №51061864 Подільського РВ ДВС у м. Києві ГТУЮ у м. Києві від 26.05.2016 року.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №97957948 від 20.09.2017 року, постановою №633-7 від 29.03.2004 року ДВС Придніпровського району м. Черкаси було накладено арешт на ? частину квартири за адресою: АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_4 , реєстраційний номер обтяження 5087946.

Згідно до Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №165863355 від 08.05.2019 року, постановою №633-7 від 29.03.2004 року ДВС Придніпровського району м. Черкаси було накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_4 , реєстраційний номер обтяження 5087973.

Як видно з листа Придніпровського ВДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області від 07.05.2018 року №16110 відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 07.06.2007 року зареєстровано арешт нерухомого майна ОСОБА_4 , на підставі постанови ДВС Придніпровського району №633-7 від 29.03.2004. Обтяження зареєстровано за №5087946. Також 07.06.2007 року зареєстровано арешт нерухомого майна ОСОБА_4 , на підставі постанови ДВС Придніпровського району №633-7 від 29.03.2004 року. Обтяження зареєстровано за №5087973.

У порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності органу чи посадової особи.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно із нормою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Отже, системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.

Позивач звертаючись до суду із вимогами про зняття арешту з майна спадкодавця, обґрунтовувала позовні вимоги (ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 41 Конституції України), тим, що право власності є непорушним та можливістю власника здійснювати захист свого права власності, зокрема шляхом зняття арешту з належного йому майна.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до частин 1 і 2 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» - арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Підстави зняття арешту з майна у виконавчому провадженні визначено статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Як зазначено в ч. 4 ст. 59 Закону України«Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину; кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині; вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

В Постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року пров. № 62-3563св18 зазначено, що виходячи зі змісту вказаної норми це правило визначає загальний характер відповідальності спадкоємців за боргами спадкодавця, незалежно від виду спадкування. Для всіх спадкоємців існує однакова межа відповідальності за боргами спадкодавця, зокрема, часткова відповідальність.

У відзиві на позовну заяву відповідачем ПАТ «Імексбанк» зазначено про те, що заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 24 березня 2015 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь АТ «Імексбанк» коштів в сумі 66 886,01 грн.

Вказані зобов`язання не виконані, заборгованість не сплачена, а тому підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в цій частині відсутні, про що вірно зазначено судом першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що підстав для зняття арешту з майна та, відповідно, виключення запису про арешт в частині такого накладення постановами Головного державного виконавця Подільського районного відділу ДВС у м. Київ ГТУЮ у м. Києві від 09.08.2016 року та 26.05.2016 року не вбачається.

Між тим, як встановлено в ухвалі Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 квітня 2019 року, арешт на майно ОСОБА_4 , а саме тип вид обтяження арешт, об`єкт обтяження - ? частина квартири АДРЕСА_1 , підстава обтяження Постанова Державної виконавчої служби Придніпровського району м. Черкаси №633-7 від 29.03.2004 (реєстраційний номер обтяження 5087946); тип вид обтяження арешт, об`єкт обтяження невизначене майно, все майно, підстава обтяження Постанова Державної виконавчої служби Придніпровського району м. Черкаси №633-7 від 29.03.2004 (реєстраційний номер обтяження 5087973) був накладений в рамках виконавчого провадження з виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31.10.2003 (справа №2-1802/03) про стягнення з ОСОБА_4 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до заяви представника АТ КБ «Приватбанк» станом на 07.08.2019 року заборгованість у померлого ОСОБА_4 перед банком відсутня (а.с. 64).

Разом з тим, звертаючись до суду позивач не надала правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності на спадкове майно - на ? частку квартири АДРЕСА_1 та на транспортний засіб автомобіль марки BMW, модель 535, випуск 1996 року, колір сірий, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , позовні вимоги про визнання права власності останньою не заявлялися, а тому правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Таким чином ОСОБА_1 необхідно підтвердити право власності на спадкове майно, що можливо шляхом звернення до суду із відповідним позовом.

Вказане також узгоджується із приписами частини 1 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», у якій вказано про можливість особи, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Європейський суд з прав людини вказав, що пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не свідчать про наявність підстав для скасування чи зміни рішення суду, апеляційний суд у відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 268, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити без задоволення.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 08 листопада 2019 року.

Судді: