Справа F 333/2465/19
Провадження F 4-с/333/25/19
УХВАЛА

Іменем України

08 травня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Кулик В.Б., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2, заінтересована особа: ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В:

03.05.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя зі скаргою на дії та рішення державного виконавця Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_2, заінтересована особа: ОСОБА_3

03.05.2019 року зазначену скаргу передано у провадження судді Кулик В.Б.

Вивчивши матеріали справи, суддя дійшов наступного висновку.

Якщо скарга за формою і змістом не відповідає вище вказаним вимогам, то застосовуються положення ст. 185 ЦПК України. У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК України, якими врегульовано аналогічні питання.

На що також звернув увагу Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Постанові Пленуму F 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах».

Згідно з ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

В своїй скарзі скаржник посилається на норми ч. 1 ст. 339 та ч. 1 ст. 340 ГПК України, які судом не застосовуються при розгляді справи в суді першої інстанції, дані норми застосовують спеціалізованим Господарським судом.

Також по тексту скарги скаржником зазначено ч. 2 ст. 384 ЦПК України в редакції 2004 року.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції від 15.12.2017 року) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Тобто скаржнику необхідно зазначити норми ЦПК України в новій редакції від 15.12.2017 року.

Відповідно до ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Судом враховано, що в законі встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду (в даному випадку, ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час винесення постанови)), а тому його перебіг має визначатися за цими нормами (протягом десяти днів з дня отримання постанови), а не за нормами ст. 449 ЦПК України.

У скарзі заявником зазначено, що він про існування судового наказу виданого Комунарським районним судом м. Запоріжжя від 15.04.2019 року, йому стало відомо 19.04.2019 року з копії постанов державного виконавця. Також, з тексту скарги скаржник зазначає, що 20.04.2019 року його син приніс йому листи з ВДВС за місцем проживання та прописки.

Оскільки право на звернення до суду є строковим і постанови, які скаржник просить визнати неправомірними та скасувати, винесені державним виконавцем 16.04.2019 року, скаржником суду не підтверджено належними доказами коли саме він дізнався про порушення його прав.

В той же час, пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Отже, суддя прийшов до висновку, що зі скарги чітко не вбачається, чи пропущений заявником строк звернення до суду, в той час як строк оскарження дій державного виконавця, в даному випадку, чітко визначений.

Клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку звернення до суду, встановленого законом, в порядку, визначеному ЦПК України, заявником не подано.

Суд вважає за необхідне розFяснити заявнику право на подання клопотання про поновлення пропущеного строку в разі подання скарги після закінчення процесуальних строків.

Враховуючи вищезазначене, застосовуючи аналогію закону до скарги на дії державного виконавця, за наведених вище обставин, суд вважає, що наявні підстави для залишення скарги без руху і застосування наслідків, встановлених ст. 185 ЦПК України.

Враховуючи викладене, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. 185 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця Комунарського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_2, заінтересована особа: ОСОБА_3 F залишити без руху та надати заявнику строк протягом трьох днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду, в іншому випадку скарга буде вважатись неподаною та повернута заявнику.

Копію ухвали направити скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала виготовлена та підписана 08.05.2019 року.

Суддя: В.Б. Кулик