Справа F: 400/179/19
Провадження F 2/400/162/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2019 року

Петрівський районний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді - Колесник С. І.

при секретарі - Проценко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петрове в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" від імені якого діє ОСОБА_1, до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся з позовом до суду, мотивуючи тим, що 24.04.2015 року між сторонами було укладено кредитний договір F б/н, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 2000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту. Відповідач не виконує покладені на нього договором зобовFязання щодо своєчасності погашення кредиту та сплати нарахованих відсотків за користування кредитом. Внаслідок чого утворилася заборгованість по кредитному договору в сумі 11472 грн. 19 коп., в звFязку з чим представник позивача змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором та сплаченого судового збору.

Представник позивача в судове засідання не зFявився, надав до суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, в судове засідання до не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України, направлена судом на адресу відповідача поштова кореспонденція із судовою повісткою на 13.05.2019 року була повернута до суду з відміткою про невручення у звFязку з відмовою адресата.

Частино 9 статті 130 ЦПК України передбачено, що у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до норм ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України).

Відповідно до ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Крім того, пунктом 2.1.1.5.6 Умов та ОСОБА_3 надання банківських послуг передбачено, що у разі невиконання зобов'язань за договором, клієнт зобов'язаний на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі прострочених кредитах і овердрафту), оплату винагороди банку.

Відповідно до п.1.1.3.1.9 Умов і ОСОБА_3 зобов'язаний не рідше одного разу на місяць способом, зазначеним у заяві, надавати власнику виписки про стан карткових рахунків і про здійснені за минулий місяць операції за картрахунками. У разі підключення власника до системи Internet Banking (Приват24) виписки надаються через цей комплекс. У разі підключення клієнта до комплексу Mobile Banking ОСОБА_3 надає можливість доступу до інформації про стан рахунка шляхом використання функції СМС-повідомлень.

Представником позивача подано до суду копії наступних документів: розрахунок заборгованості відносно ОСОБА_2 станом на 13.01.2019 року, який підписаний від імені представника банку без зазначення прізвища, імені та по батькові останнього та його посади (а.с.6-7); анкету-заяву ОСОБА_2 про приєднання до Умов і ОСОБА_3 надання банківських послуг у ПриватБанку від 24.04.2015 року (а.с.8); Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с.9); Витяг із Умов і правил надання банківських послуг (а.с.10-24); копію паспорта відповідача (а.с.25).

Будь-яких інших документів суду не надано, ніяких клопотань з цього приводу заявлено не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обFєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звFязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Проаналізувавши подані позивачем документи в якості доказів, суд дійшов наступних висновків.

Із розрахунку заборгованості, наданого позивачем не вбачається за можливе перевірити правильність нарахувань відповідних сум. Ніяких роз'яснень та доказів щодо принципу складення даного розрахунку справа не містить.

Розрахунок не містить даних про вид договору, реквізитів розрахункових рахунків чи виду та номеру платіжної картки, на якому (якій) виникла заборгованість. Крім того, розрахунок не скріплений печаткою банку, а відтак не може бути належним та допустимим доказом у справі.

Виписок із особового рахунку відповідача про рух коштів на ньому суду не надано.

Також, суд зазначає, що розрахунок заборгованості відносно ОСОБА_2 сформований станом на 13.01.2019 року, разом з тим, інформації щодо терміну дії кредитної картки на запит суду надано не було. Крім того, відповідач виконував умови кредитного договору та сплачував кошти на погашення заборгованості, зокрема, останнє внесення коштів відповідачем відбулось 06.01.2018 року.

В розрахунку відсутнє тіло кредиту, як складова заборгованості, натомість відсотки та пеня нараховувались саме на тіло кредиту. Відсутність необхідних вихідних даних унеможливлює перевірку щодо встановлення й сум нарахованих штрафів.

Іншого розрахунку заборгованості за кредитним договором з урахуванням строку виконання кредитного договору F кінцевого терміну дії кредитної картки банк до суду не надав, сам суд зробити такий розрахунок не може.

Подана позивачем анкета - заява позичальника також не містить даних про вид договору, реквізитів розрахункових рахунків, виду та номеру платіжної картки. Також не надано доказів та не обґрунтовано, яке відношення до даного кредиту має наданий витяг з тарифів на обслуговування кредитних карт «Універсальна», який містить характеристики різних видів кредитних карток, які різняться між собою. Позивачем взагалі не надано доказів отримання відповідачем кредитних коштів, в тому числі і у зазначений в заяві позичальника спосіб.

Умови та ОСОБА_3 надання банківських послуг не засвідченні належним чином та не містять підпису боржника, що не може вважатися належним та допустимим доказом.

Вказане також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеній в постанові від 11.03.2015 у справі F6-16цс15, згідно якої умови надання споживчого кредиту фізичним особам не можна вважати складовою частиною укладеного сторонами кредитного договору, якщо такі умови не містять підпису позичальника.

Крім того, суду не надано даних про направлення банком відповідачу вимоги про виконання ним зобов'язання по поверненню кредиту, що свідчить про невиконання самим банком умов договору, а факт невиконання боржником умов договору за таких обставин є недоведеним.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором в зв'язку з його недоведеністю.

При цьому, відсутність відзиву на позов із запереченнями відповідача суд не розцінює як визнання позовних вимог, оскільки подання заперечень на позов є правом, а не обов'язком відповідача і не звільняє позивача від доведення певних обставин як то передбачено ч. 3 ст. 12 та ч.1 ст.81 ЦПК України.

Судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду, в силу ст. 141 ЦПК України відшкодуванню не підлягає.

Вказані правовідносини регулюються ст.ст.525, 526, 530, 536, 550, 611, 625, 1048, 1049, 1050,1054 Цивільного кодексу України.

Керуючись ст.ст. 141,263,264,265,268 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", залишивши їх по фактично понесеним.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після відмови у відкритті апеляційного провадження, повернення апеляційної скарги, залишення її без розгляду, ухвалення іншого рішення, яким закінчується апеляційне провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 13 травня 2019 року.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно

Суддя Петрівського районного суду С. Колесник