УХВАЛА

09 січня 2018 року

м. Київ

справа № 530/1730/16-ц

провадження № 61-18691ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Журавель В. І. розглянув касаційну скаргу приватного підприємства «Агроекологія» на ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 03 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «Агроекологія», третя особа - Відділ Держгеокадастру у Зіньківському районі Полтавської області, про визнання правочину недійсним,

встановив:

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 20 грудня 2017 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційними скаргами приватного підприємства «Агроекологія» (далі - ПП «Агроекологія») на ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 12 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ПП «Агроекологія», третя особа - відділ Держгеокадастру у Зіньківському районі Полтавської області, про визнання правочину недійсним.

У прийнятті апеляційних скарг ПП «Агроекологія» на ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 02 листопада 2017 року відмовлено та повернуто їх заявнику.

ПП «Агроекологія» подало до суду апеляційної інстанції заяву про роз'яснення судового рішення у справі №530/1730/16-ц, у якій просило роз'яснити чи має право відповідач оскаржити ухвали районного суду повторно.

Ухвалою судді апеляційного суду Полтавської області від 02 травня 2018 року заяву ПП «Агроекологія» про роз'яснення рішення визнано неподаною та повернуто заявникові через несплату судового збору.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду апеляційної інстанції із заявою про застосування заходів процесуального примусу. В обгрунтування заяви зазначив, що ПП «Агроекологія» грубо зловживає своїми процесуальними правами, а саме подає ідентичні апеляційні скарги на ухвали Зіньківського районного суду Полтавської області, а також аналогічні за змістом клопотання та заяви.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 03 травня 2018 року застосовано до ПП «Агроекологія» заходи процесуального примусу. Стягнуто із ПП «Агроекологія» на користь держави штраф у розмірі 7 048 грн.

06 листопада 2018 року (згідно зі штампом вхідної кореспонденції суду) до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ПП «Агроекологія» на ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 03 травня 2018 року із пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченим статтею 390 ЦПК України.

Заявник просив поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що повторно звертається із касаційною скаргою (ухвалою судді Верховного Суду від 20 вересня 2018 року касаційну скаргу ПП «Агроекологія» на вищевказане судове рішення повернуто у зв'язку із невиконанням вимог ухвали про усунення недоліків).

Зазначав, що копію ухвали Верховного Суду від 02 липня 2018 року про залишення первинної касаційної скарги без руху не отримував, тому був позбавлений можливості усунути недоліки касаційної скарги. А також посилався на неналежний облік документів працівниками підприємства.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 16 листопада 2018 року наведені заявником причини пропуску строку на касаційне оскарження визнані неповажними, касаційну скаргу залишено без руху та встановлено ПП «Агроекологія» строк для подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із обґрунтуванням поважності причин його пропуску та наданням належних доказів на підтвердження цього, сплати судового збору і надання документів, які підтверджують повноваження представника.

На виконання вимог указаної ухвали суду касаційної інстанції від заявника надійшли: документ про сплату судового збору, документи на підтвердження повноважень і клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження. У поданому клопотанні як на поважність причин пропуску цього строку заявник посилається на місце розташування підприємства (сільська місцевість), що обмежує можливість отримання правничої допомоги, та на збирання врожаю сільськогосподарських культур у липні-серпні 2018 року. Також зазначає, що не виявило у власній книзі вхідної кореспонденції повідомлення від Верховного Суду про необхідність усунення недоліків касаційної скарги, не знайшло підтвердження про вручення ухвали працівниками пошти.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з такого.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.

Копію указаної ухвали суду касаційної інстанції від 02 липня 2018 року заявником отримано особисто 01 серпня 2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Відповідно до статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

На виконання вимог ухвали касаційного цивільного суду від 16 листопада 2018 року заявником не наведено причин, які свідчили б про існування об'єктивних перешкод для своєчасного усунення недоліків касаційної скарги.

Виходячи з викладеного, наведені заявником причини пропуску строку на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду Полтавської області від 03 травня 2018 року суд вважає неповажними.

Вирішуючи питання про поновлення строку на касаційне оскарження, судом враховано, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

Оскільки заявником не наведено істотних причин пропуску строку на касаційне оскарження указаного судового рішення, які могли б свідчити про наявність непереборних обставин, за яких заявник не усунув недоліки касаційної скарги у відведений судом строк, що стало підставою для її повернення, суд не вбачає підстав для поновлення строку на касаційне оскарження.

Керуючись пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України,

ухвалив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою приватного підприємства «Агроекологія» на ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 03 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «Агроекологія», третя особа - Відділ Держгеокадастру у Зіньківському районі Полтавської області, про визнання правочину недійсним відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Журавель