Постанова

Іменем України

09 січня 2019 року

м. Київ

справа № 154/1871/17

провадження № 61-32683св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є. (суддя-доповідач),

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Коротуна В. М., Курило В. П.,

учасники справи:

заявник - публічне акціонерне товариство - «Дельта Банк»,

представник заявника - Ліпкевич Іван Володимирович,

заінтересована особа 1 - Володимир-Волинський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області,

представник заявника 1 - Бичук Людмила Сергіївна,

заінтересована особа 2 - Територіальний сервісний центр 0744 у Волинській області,

представник заявника 2 - Коваль Інга Володимирівна,

заінтересована особа 3 - Головний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ України,

представник заінтересованої особи 3 - Волошина Яна Леонідівна,

заінтересована особа 4 - ОСОБА_5,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Володимир-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області на ухвалу апеляційного суду Волинської області в складі колегії суддів: Склярської І. В., Вейтас І. В., Радченка С. В. від 06 листопада 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У липні 2017 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулось до суду із указаною скаргою, посилаючись на те, що ухвалою Володимир-Волинського міського суду від 12 жовтня 2016 року про забезпечення позову у справі щодо звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_5 було вжито захід забезпечення позову - накладено арешт на легковий автомобіль марки «CHEVROLET», модель EVANDA, транзитний номерний знак НОМЕР_4, попередній номерний знак НОМЕР_1. 05 грудня 2016 року, на виконання вказаної ухвали, заступником начальника Володимир-Волинського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Волинській області Бичук Л. С. було відкрито виконавче провадження та винесено постанову про накладення арешту на вказаний автомобіль. 30 червня 2017 року цим же державним виконавцем було винесено нову постанову про повернення виконавчого документа стягувачу з тієї підстави, що арештований автомобіль був відчужений боржником ОСОБА_5 і належить іншій особі. Вважаючи дану постанову державного виконавця незаконною, заявник просив її скасувати та зобов'язати державного виконавця виконати ухвалу суду від 12 жовтня 2016 року про забезпечення позову, накласти арешт на транспортний засіб. Також банк просив зобов'язати Територіальний сервісний центр 0744 МВС у Волинській області і Регіональний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ України, на виконання зазначеної ухвали суду, арештувати автомобіль боржника.

Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 12 вересня 2017 року (з урахуванням ухвали цього ж суду про виправлення описки від 25 вересня 2017 року) у задоволенні скарги ПАТ «Дельта Банк» на дії державного виконавця відмовлено. Провадження у справі в частині зобов'язання Територіального сервісного центру 0744 МВС України у Волинській області та Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України вчинити дії - закрито.

Відмовляючи у задоволенні скарги ПАТ «Дельта Банк», суд першої інстанції виходив із того, що заявником не доведено факт протиправності в діях державного виконавця під час виконання ним ухвали суду про забезпечення позову та про повернення виконавчого документа стягувачу.

Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 06 листопада 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» задоволено частково. Ухвалу Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 12 вересня 2017 року в частині відмови щодо скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу скасовано. Скаргу ПАТ «Дельта Банк» на дії державного виконавця задоволено частково. Постанову заступника начальника відділу Володимир-Волинського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Волинській області Бичук Л. С. від 30 червня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні № 53033157 про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на транспортний засіб скасовано. У решті ухвалу місцевого суду залишено без змін.

Апеляційний суд, скасовуючи постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу, виходив із того, що у державного виконавця були відсутні передбачені законом підстави для зняття арешту з майна боржника ОСОБА_5, а отже і підстави для винесення оскаржуваної постанови від 30 червня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу.

У листопаді 2017 року Володимир-Волинський міськрайонний ВДВС ГТУЮ у Волинській області подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на ухвалу апеляційного суду від 06 листопада 2017 року, у якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати зазначену ухвалу апеляційного суду в частині задоволення скарги, та в цій частині залишити в силі ухвалу місцевого суду.

Касаційна скарга мотивована тим, що державним виконавцем 30 червня 2017 року, винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі пункту 2 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку з тим, що згідно листа Територіального сервісного центру 0744 МВС у Волинській області, на автомобіль марки «CHEVROLET», модель EVANDA 2005 року випуску, кузов НОМЕР_3 транзитний номерний знак НОМЕР_4, попередній реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_7, неможливо накласти арешт, оскільки 17 березня 2016 року автомобіль був знятий з обліку і йому присвоєний транзитний знак НОМЕР_5. 17 серпня 2016 року згідно договору купівлі-продажу автомобіль був зареєстрований на ОСОБА_8 та присвоєний номерний знак НОМЕР_2, а 30 серпня 2016 року ОСОБА_8 було знято з обліку спірний автомобіль і присвоєно транзитний знак НОМЕР_6. У постанові про повернення виконавчого документа стягувачу було чітко вказані причини неможливості накладення арешту на транспортний засіб боржника. Також, у разі повернення виконавчого документа стягувачу, виконавче провадження не є закінченим, після якого могли б наступити правові наслідки, передбачені частиною другою статті 40, частиною четвертою та п'ятою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Судові рішення про закриття провадження у справі в частині скарги на дії Територіального сервісного центру 0744 МВС України у Волинській області та Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України до суду касаційної інстанції не оскаржені та предметом перегляду не є (стаття 400 ЦПК України).

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Зазначена справа передана до Верховного Суду.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Статтею 383 ЦПК України 2004 року передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку на час вчинення виконавчих дій визначено Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України.

Суд установив, що ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 12 жовтня 2016 року накладено арешт на автомобіль марки «CHEVROLET», модель EVANDA 2005 року випуску, кузов НОМЕР_3, транзитний номерний знак НОМЕР_4, попередній реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_5

Указана ухвала направлена до негайного виконання у Володимир-Волинський міськрайонний відділ ДВС ГТУЮ у Волинській області.

На виконання вимог статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець 05 грудня 2016 року виніс постанову про відкриття виконавчого провадження.

Також 05 грудня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та направлено до Територіального сервісного центру 0744 МВС України у Волинській області.

Окрім цього, внесено реєстраційний запис до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, зокрема щодо автомобіля марки «CHEVROLET», модель EVANDA 2005 року випуску, кузов НОМЕР_3, транзитний номерний знак НОМЕР_4, попередній реєстраційний номер НОМЕР_1.

Із листа Територіального сервісного центру 0744 МВС у Волинській області вбачається, що неможливо накласти арешт на вищевказаний автомобіль, оскільки автомобіль 17 березня 2016 року знятий з обліку і присвоєний транзитний знак НОМЕР_5. У подальшому 17 серпня 2016 року згідно договору купівлі-продажу даний автомобіль зареєстрований на ОСОБА_8, яка 30 серпня 2016 року зняла даний транспортний засіб з обліку і йому присвоєно транзитний номерний знак НОМЕР_6.

З постанови державного виконавця від 30 червня 2017 року вбачається, що виконавчий документ - ухвалу про забезпечення позову повернуто на підставі пункту 2 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно положень статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець повинен здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Установивши, що ухвалою суду, яку було направлено до відділу ДВС на виконання, було забезпечено позов, шляхом накладення арешту на автомобіль марки «CHEVROLET», модель EVANDA 2005 року випуску, кузов НОМЕР_3, транзитний номерний знак НОМЕР_4, попередній реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності боржнику ОСОБА_5, державний виконавець Володимир-Волинського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Волинській області здійснив передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи щодо накладення арешту на майно боржника, проте майно, яке належало боржнику було ним відчужено та спірний автомбіль знято з реєстраціного обліку та присвоєно новий номерний знак, що унеможливило виконання судового рішення про забезпечення позову, місцевий суд дійшов обгрунтованого висновку про правомірність винесеної державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі підставі пункту 2 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Оскільки під час дослідження доказів та встановлення фактів у справі, судом першої інстанції не були порушені норми процесуального права, правильно застосовані норми матеріального закону, тому рішення суду в частині вирішення скарги ПрАТ «Дельта Банк», заінтересовані особи - Володимир-Волинській міськрайонний відділ Державної виконавчої служби ГТУЮ у Волинській області, Територіальний сервісний центр 0744 у Волинській області, Головний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ України на дії державного виконавця, є законним і обґрунтованим.

Установивши, що апеляційним судом скасовано судове рішення, яке відповідає закону, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції відповідно до статті 413 ЦПК України.

Керуючись статтями 400, 409, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Володимир-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Волинської області від 06 листопада 2017 року в частині скарги публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», заінтересовані особи - Володимир-Волинській міськрайонний відділ Державної виконавчої служби ГТУЮ у Волинській області, Територіальний сервісний центр 0744 у Волинській області, Головний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ України, про скасування постанови начальника відділу Володимир-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області від 30 червня 2017 року про повернення виконавчого документу скасувати та в цій частині залишити в силі ухвалу Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 12 вересня 2017 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції скасоване рішення суду апеляційної інстанцій втрачає законну силу та подальшому виконанню не підлягає.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді:Н. О. Антоненко
В. І. Журавель
В. М. Коротун
В. П. Курило