Справа № 148/2290/18
Провадження №2/148/205/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

( Заочне )

29 липня 2019 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Ковганича С.В. при секретарі Мрочко Т.О.

за участі позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тульчині за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що з 19.05.2013 він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який 01.06.2018 рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області було розірвано. Від даного шлюбу в них є син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом із ним та перебуває на його утриманні. Відповідач участі в утриманні та вихованні дитини не приймає. Відомостей про те, де працює відповідач і чи дійсно вона працює, йому не відомо. Станом на 31.10.2018 заборгованість по сплаті аліментів становить 10759,48 грн. Він не має можливості сам утримувати сина, а тому змушений звернутися до суду з даним позовом. Просить стягнути з відповідача на утримання сина аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини, просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про про місце, день і час судового засідання згідно рекомендованого повідмлення про вручення поштового відправлення, і не повідомила суд про причини своєї неявки, у встановлений судом строк відзив не подала.

За таких обставин, суд ухвалив, розглянути справу заочно за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що сторони з 19.05.2013 перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 01.06.2018 було розірвано, про що свідчить копія даного рішення суду (а.с.8).

Від даного шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від24.09.2013 серія НОМЕР_1 (а.с. 7).

Відповідно до довідки виконкому Кинашівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області від 04.12.2018 №2212 (а.с.11), на утриманні ОСОБА_1 знаходиться син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до довідки- характеристики виконкому Кинашівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області від 04.12.2018 №2213 (а.с.12), ОСОБА_1 проживає в с .Кинашів, Тульчинського району, Вінницької області. Серед жителів села характеризується позитивно. Постійно займається вихованням сина ОСОБА_3 , 2013 року народження. Скарг і заяв від жителів села до виконавчого комітету на ОСОБА_1 не поступало.

Згідно копії ухвали Тульчинського районного суду Вінницької області від 12.11.2018 у справі №148/139/18 (а.с.9), скасувано судовий наказ, виданий Тульчинським районним судом Вінницької області 01.02.2018 у цивільній справі № 148/139/18 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду - 23.01.2018 і до досягнення дитиною повноліття, та судових витрат в дохід держави у розмірі 176,20 грн. та роз`яснено стягувачу - ОСОБА_1 , що він має право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно повідомлення Тульчинського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області від 16.11.2018 №11084 (а.с.10), станом на 31.10.2018 за ОСОБА_2 рахується заборгованість по аліментах в розмірі 10759,48 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою ( ч.3 ст.51 Конституції України ).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ ( 78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Правовідносини, що виникли між сторонами регламентуються ст. ст. 180-182, 184, 192 СК України.

За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 2 та 3 ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сум за вибором того з батьків або інших законнних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення в Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Дослідженими в судовому засіданні доказами підтверджується факт проживання та знаходження на утриманні позивача його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якого є відповідач, а тому з останньї слід стягнути аліменти на користь позивача на утримання сина.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму ВСУ № 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК.

Відповідно до ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

В свою чергу, відповідач будь-яких заперечень та доказів на спростування позиції позивача до суду не надав.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які мають стягуватись з відповідача, судом врахованоінтереси дитини, позиція позивача щодо позовних вимог, яка не суперечать чинному законодавству, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, яка працездатна, інших утриманців не має, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн.,, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як про те просить позивач. Саме такий розмір аліментів на думку суду буде правильним та справедливим, а також достатнім для утримання дитини.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що належним чином повідомлений відповідач не надала суду будь-яких заперечень та доказів на спростування позиції позивача, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості та захисту прав малолітньої дитини, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Оскільки позивач звернувся до суду з даним позовом 06.12.2018, тому, відповідно з цієї дати суд присуджує аліменти.

Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

За п.3 ст.5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Таким чином, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 704,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ ( 78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, ст.51 Конституції України, п.17 постанови Пленуму ВСУ № 15.05.2006 № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", ст.ст. 180 - 182, 184, 191 СК України, ст. ст.4, 13, 19, 76-81, 141, ст. ст.263-265, 280-282 п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд, -

У Х В А ЛИ В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий 22.06.2013 Тульчинським РС УДМС України у Вінницькій області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. (дві тисячі гривень), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.12.2018 і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий 22.06.2013 Тульчинським РС УДМС України у Вінницькій області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , в дохід держави 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок) судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто Тульчинським районним судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 30.07.2019.

Суддя: