КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2019 року м. Київ

Єдиний унікальний номер справи № 761/35817/17

Апеляційне провадження №22-ц/824/8236/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Іванченко М.М.

суддів: Борисової О.В., Желепи О.В.

при секретарі: Макаровій К.В.

за участю:

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представника відповідача Органу опіки та піклування Шевченківської РДА в м. Києві - Отрош В.О.

представника третьої особи: ОСОБА_10

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, Органу опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа - ОСОБА_4 , про визнання дій незаконними, скасування висновку та рішення

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересахх ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1

на рішення Шевченківського районного суду м. Києва ухваленого 15 березня 2019 року в приміщенні суду під головуванням судді Притули Н.Г., повний текст судового рішення складено 25 березня 2019 року,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської РДА в м. Києві, Органу опіки та піклування Шевченківської РДА в м. Києві, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив:

- через недотримання вимог п.3.3 Правил опіки та піклування при прийнятті документів від ОСОБА_4 та прийнятті рішення про можливість призначення ОСОБА_4 опікуном над ОСОБА_3 (висновок органу опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 31 березня 2017 року №109/03/35-2484), визнати незаконними такі дії працівників Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської РДА в м. Києві та Органу опіки та піклування Шевченківської РДА в м. Києві;

- скасувати висновок Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської РДА в м. Києві та Органу опіки та піклування Шевченківської РДА в м. Києві про можливість виконувати опікунські обов`язки за місцем проживання ОСОБА_4 в однокімнатній квартирі загальною площею 26,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 ;

- скасувати рішення Органу опіки та піклування Шевченківської РДА в м. Києві про можливість призначення ОСОБА_4 опікуном над ОСОБА_3 (висновок органу опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 31 березня 2017 року №109/03/35-2484).

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 вказував, що він є батьком інваліда з дитинства ІБ групи ОСОБА_3 , 1998 року народження, яка з народження проживає з ним за адресою: АДРЕСА_2 . Після смерті дружини позивач сам опікується дочкою, забезпечує її навчання, лікування.

Позивач зазначає, що на даний час в Дарницькому районному суді міста Києва триває розгляд справи за його заявою про визнання дочки недієздатною.

Також, зазначає, що ОСОБА_4 є його дочкою позивача проте зазначає, що між ним та ОСОБА_4 наявний багаторічний конфлікт.

ОСОБА_4 подала документи про встановлення опіки над ОСОБА_3 внаслідок чого у висновку від 31 березня 2017 року №109/03/35-2484 Органу опіки та піклування Шевченківської РДА в м. Києві не заперечувало щодо призначення її опікуном над ОСОБА_3 .

Підставою для скасування вказаного висновку позивач вважає те, що так як ОСОБА_4 разом із заявою до Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської РДА в м. Києві могла подати копії документів, які можуть відрізнятись від оригіналів і бути підробленими так як вони не звірялись з оригіналами які знаходяться у позивача.

Також позивач зазначає що його не викликали на розгляд заяви ОСОБА_4 , не врахували його думку як батька, не вивчали можливі наслідки неузгоджених дій при призначенні кількох опікунів, також не прийнято до уваги умови проживання ОСОБА_4 та її майновий стан.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 15 березня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської РДА в м. Києві, Органу опіки та піклування Шевченківської РДА в м. Києві, третя особа - ОСОБА_4 , про визнання дій незаконними, скасування висновку та рішення - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 подали апеляційну скаргу, в якій просили скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на те, що суд ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповному з`ясуванні обставин справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, скаржники посилаються на те, що судом не надано оцінки тому, що ОСОБА_4 не має ні можливості, ні бажання якісно та чесно виконувати опікунські обов`язки по відношенню до хворої сестри ОСОБА_3 . Судом не надано оцінки діям ОСОБА_4 щодо факту фальшування чи підробки документів, що призвело до прийняттям Органом опіки та піклування Шевченківської РДА в м. Києві неправомірного рішення.

Від представника третьої особи ОСОБА_4 - ОСОБА_5 до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення залишити без змін. Зокрема вказувала, що твердження скаржників на те, що подані ОСОБА_4 документи можуть бути підлобними, не підтверджуються жодними доказами. Крім того, вказує, що ОСОБА_1 не мав права на звернення із даним позовом до суду в інтересах ОСОБА_3 , оскільки на момент звернення із даним позовом до суду їй виповнилось 19 років.

Позивач та його представник у суді апеляційної інстанції підтримали апеляційну скаргу та просили рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення вимог у повному обсязі.

Представник відповідача Органу опіки та піклування Шевченківської РДА в м. Києві у суді апеляційної інстанції заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просила рішення суду залишити без змін.

Представник третьої особи у суді апеляційної інстанції заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просила рішення суду залишити без змін.

Відповідач Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської РДА в м. Києві у судове засідання не забезпечив явку свого представника, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Згідно положень частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Тому, з урахуванням положень ст.372 ЦПК України, апеляційний суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності осіб, що не з`явилися.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Виходячи з положень статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (стаття 264 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого Відділом реєстрації актів громадського стану Харківського району м. Києва 25 листопада 1998 року та внесено відповідний актовий запис №1262, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_3 , батьками, якої є ОСОБА_1 (позивач) та ОСОБА_6 (а.с. 98).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6 , про що в книзі реєстрації смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 зроблено відповідний актовий запис за №18413, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 25 жовтня 2011 року виданого Відділом реєстрації смерті у м. Києві (а.с. 100).

Також, з матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що ОСОБА_4 (після одруження ОСОБА_4 ) є дочкою ОСОБА_1 та рідною сестрою ОСОБА_3 (а.с. 97, 99).

У висновку від 31 березня 2017 року № 109/03/35-2484 орган опіки та піклування Шевченківської РДА в м. Києві не заперечує проти призначення ОСОБА_4 опікуном над сестрою ОСОБА_3 , у разі визнання її недієздатною (а.с. 189).

Згідно наявної в матеріалах справи копії відповіді на запит Дарницька РДА в м. Києві, як орган опіки та піклування повідомила, що дорадчим органом опіки та піклування - опікунською радою Дарницького району м. Києва 20 квітня 2017 року розглянуто питання щодо призначення ОСОБА_1 та його дочки ОСОБА_4 опікунами ОСОБА_3 , та вказано, що за результатами розгляду вказаних кандидатур органом опіки та піклування Дарницького району м. Києва прийнято рішення про підготовку до суду подань щодо доцільності призначення опікунами ОСОБА_1 та ОСОБА_4 над ОСОБА_3 (а.с. 80).

У відповідності до подання Дарницької РДА в м. Києві, як органу опіки та піклування №101-3995/03 від 24 квітня 2017 року остання вважає за доцільне, у разі визнання громадянки ОСОБА_3 недієздатною, призначити її опікуном сестру ОСОБА_4 (а.с. 81).

Також, як встановлено з матеріалів справи та не заперечується сторонами в провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває цивільна справа №753/22157/16 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Орган Опіки та піклування Дарницької РДА в м. Києві, ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна, яку об`єднано судом в одне провадження із заявою ОСОБА_4 , заінтересовані особи: ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , Відділ опіки та піклування Дарницької РДА про визнання особи недієздатною та встановлення над нею опіки та призначення опікуна (а.с. 59).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив зокрема з того, що судом не встановлено, що при зверненні ОСОБА_4 до органу опіки та піклування Шевченківської РДА в м. Києві порушено вимоги п 3.3 правил опіки та піклування, апеляційний суд в повній мірі погоджується з таким висновком суду, зважаючи на те, що стороною позивача не надано доказів того, що свідчили про те, що ОСОБА_4 надано документи з порушенням п.3.3 правил опіки та піклування.

Посилання скаржників на те, що судом не надано оцінки тому, що ОСОБА_4 надано до органу опіки та піклування Шевченківської РДА в м. Києві документи є сфальшованими, апеляційним судом не приймаються до уваги, оскільки судом першої інстанції надано належну оцінку даним доводам, при цьому апеляційний суд вважає за необхідне зауважити, що матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували такі доводи скаржників.

Крім того, судом апеляційної інстанції не приймаються доводи скаржників про те, що судом не надано оцінки тому, що ОСОБА_4 не має ні можливості, ні бажання якісно та чесно виконувати опікунські обов`язки по відношенню до хворої сестри ОСОБА_3 .

Так, судом першої інстанції вірно вказано, що висновок та рішення органу опіки та піклування, є дорадчими та не тягнуть за собою виникнення будь-яких прав чи обов`язків у осіб, які бажають бути опікунами над недієздатною особою.

Крім того, апеляційний суд вважає за необхідне зауважити, що ст.63 ЦК України передбачає вичерпний перелік підстав, які дають право особі бути опікуном та в свою чергу ст. 64 ЦК України містить обмеження хто не може бути опікуном над фізичною особою.

В свою чергу Закон покладає визначення опікуна над фізичною особою саме на суд, а не на орган опіки та піклування, а тому під час розгляду справи про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна судом має бути надана належна оцінка наявним в матеріалах справи доказам, та відповідність або невідповідність кожного з потенційних опікунів.

При цьому, апеляційний суд вважає, обґрунтованим висновок суду проте, що у ОСОБА_1 відсутні підстави для звернення із даним позовом до суду в інтересах ОСОБА_3 зважаючи на те, що станом на день звернення із даним позовом до суду їй виповнилось 19 років вона у судовому порядку не визнана недієздатною. У суді апеляційної інстанції вищевказані обставини спростовано не було.

Враховуючи вищевстановлені обставини апеляційний суд вважає за необхідне зауважити, що ОСОБА_1 не має пільг по сплаті судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому з нього на користь держави підлягає стягненню сума судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2880 грн.

Також апеляційний суд вважає необхідне зауважити, що матеріали справи не містять доказів того, що Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської РДА в м. Києві приймало рішення та вчиняло дії щодо заяви ОСОБА_4 про призначення її опікуном на ОСОБА_3 , а відтак ці вимоги щодо оскарження дій Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської РДА в м. Києві є недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Інші доводи апеляційної скарги були предметом дослідження судом першої інстанції та їм надано належну оцінку.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд не вбачає підстав для його скасування.

В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись статтями 367, 368, 369, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересахх ОСОБА_9 и та ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 березня 2019 року - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) в дохід держави судовий збір у розмірі 2880 грн за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 26 липня 2019 року.

Головуючий суддя:

Судді: