Справа № 214/6920/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 січня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Попова В.В.,

при секретарі - Джемерчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю - визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа - Виконавчий комітет Саксаганської районної у місті Кривому Розі ради, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд визнати ОСОБА_3 та її сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що вона згідно Договору купівлі-продажу квартири від 20.03.2008 року та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №18371810 від 03.04.2008 року є власником зазначеної квартири. Відповідач ОСОБА_3, яка є дочкою позивача у справі, та ОСОБА_4, який є сином ОСОБА_3 та онуком позивача у справі, зареєстровані в зазначеній квартирі як члени сім'ї власника житла, однак у зазначеній квартирі не проживають, позаяк переселились проживати у квартиру АДРЕСА_2, яка належить на праві спільної сумісної власності їй - позивачу справі, відповідачу ОСОБА_3 та бабусі ОСОБА_5, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло №4569 від 26.08.1994 року.

Позивач у судове засідання надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд розглянути справу за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_3, яка також є законним представником свого малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, також надала до суду письмову заяву, в якій пред'явлені позовні вимоги визнала у повному обсязі та просила суд розглянути справу за її відсутності.

Представник третьої особи, будучи повідомленою про час і місце розгляду справи, до суду не з'явилась, але також надала письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, вирішення якої поклала на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Так, відповідно до Договору купівлі-продажу квартири від 20.03.2008 року та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №18371810 від 03.04.2008 року позивач є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.9, 12).

Згідно довідки №5 від 09.10.2018 року щодо реєстрації особи, ОСОБА_3 та її малолітній син ОСОБА_4 зареєстровані в зазначеній квартирі як члени сім'ї власника житла (а.с.16, 18).

Згідно акту від 11.10.2018 року, складеному мешканцями будинку АДРЕСА_3, відповідачі не проживають у квартирі АДРЕСА_1 з 31.03.2017 року (а.с.19), позаяк, як убачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем ОСОБА_3, переселились проживати у квартиру АДРЕСА_2, яка належить на праві спільної сумісної власності позивачу справі, відповідачу ОСОБА_3 та бабусі ОСОБА_5, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло №4569 від 26.08.1994 року (а.с.13-15).

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, позаяк відповідач ОСОБА_3, яка також є законним представником свого малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнала пред'явлені позовні вимоги та з матеріалів справи не вбачається, що визнання нею позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд уважає, з урахуванням вище викладеного, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

Отже, зважаючи на вище викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 405 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 12, 13, 19, 23, 77, 78, 141, 263-265, 268, 273, 280-284, 354-355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, та її малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30-ти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Попов.