КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/4545/18
Провадження № 2/552/33/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.01.2019 року Київський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді Кузіної Ж.В.

секретаря Павленко Л.М.

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача Задорожної Н.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева Департаменту охорони здоров'я Полтавської обласної державної адміністрації, третя особа Управління держпраці у Полтавській області про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про поновлення на роботі посилаючись на те, що з 2001 року працював на посаді електромеханіка зв'язку Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева (далі ПОКПЛ ім.. О.Ф. Мальцева). Наказом від 12 липня 2018 року його звільнено з посади на підставі п.7 ст. 40 КЗпП України. Звільнення проведено з порушенням діючого законодавства, за відсутності достатніх підстав, без проведення медичного огляду та згоди профспілкової організації. У день звільнення позивач не був допущений до роботи. Розрахунок проведений з порушенням строків.

Ухвалою суду від 13 серпня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін про дату,час і місце судового засідання.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та пояснив, що до нього мало місце упереджене ставлення керівництва на його рапорт з приводу не забезпечення безпечних умов праці, а саме відсутності інструменту, спецодягу. Він був присутнім на засіданні профкому та постанова відповідає дійсності. 12 липня 2018 року о 8 год. 10 хв. заступник головного лікаря ОСОБА_5 відсторонив його від роботи посилаючись, що позивач перебуває у нетверезому стані. Він відчув погіршення стану здоров'я, піднявся тиск та він прийняв ліки. О 15 год. йому була вручена трудова книжка та наказ про звільнення. Враховуючи стан здоров'я 12 липня 2018 року позивач не проходив медичне освідчення щодо стану на алкогольне сп'яніння, його паспорт знаходився у службовому кабінеті, який був опечатаний ат він не мав до нього доступу. Підставою для звільнення є неприязні стосунки з керівництвом лікарні. Просив позов задовольнити, визнати незаконним та скасувати наказі № 167-к про звільнення позивача з роботи на підставі п.7 ст. 40 КЗпП України, поновити на посаді електромеханіка зв'язку ПОКПЛ ім.. О.Ф.Мальцева, тягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, витрати на правову допомогу.

Представника позивача позовні вимоги підтримав та пояснив, що між позивачем та головним лікарем склались неприязні стосунки, звільнення позивача відбулось з порушенням законодавства, а тому просив позов задовольнити.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала, надала відзив на позовну заяву в якому послалась на безпідставні твердження позивача щодо порушення законодавства при його звільненні. Перебування позивача у нетверезому стані 12 липня 2018 року підтверджується належними доказами, позивач відмовлявся від проходження медичного огляду щодо стану перебування в нетверезому стані, у наданні будь-яких пояснень. Всі ці обставини підтверджуються актами. 11 липня 2018 року позивач притягнутий до адмінвідповідальності за ч.1 ст. 178 КУпАП за перебування у нетверезому стані на робочому місці після закінчення робочого часу. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи Управління держпраці у Полтавській області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, причина неявки невідома.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, оглянувши відеодиск, дослідивши докази справі,дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Особлива сумлінність є необхідною при розгляді трудових спорів (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руотоло проти Італії»).

Судом встановлено, що з 03 грудня 2001 року позивач прийнятий на посаду електромеханіка зв'язку , наказом Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф.Мальцева № 167-к від 12 липня 2018 року ОСОБА_1, електромеханіка електрозв'язку, звільнено з роботи 12 липня 2018 року у зв'язку з появою на роботі в нетверезому стані, згідно ст. 40 п. 7 КЗпП України. Підстава: доповідна записка заступника головного лікаря з медчастини ОСОБА_6,, акт № 1 «Про перебування ОСОБА_1 на роботі в нетверезому стані» від 12.07.2018 року, акт № 2 «Про відмову ОСОБА_1 у наданні письмових пояснень появи на роботі в нетверезому стані та пройти медичний огляд для встановлення факту перебування у стані сп'яніння» від 12.07.2018 р., наказ від 12.07.2018р. № 168 «Про відсторонення від роботи ОСОБА_1.», направлення від 12.07.2018 р. № 732 до Полтавського обласного наркологічного диспансеру», акт № 2 «Про відмову ОСОБА_1 пройти медичний огляд лікарем-наркологом безпосередньо у лікувальному закладі для встановлення факту перебування у стані сп'яніння» від 12.07.2018р., акт огляду лікарем-наркологом відділення інтенсивної терапії від 12.07.2018 р., згода профкому, протокол № 66 від 12.07.2018 р.

З даним наказом позивач ознайомлений 12 липня 2018 року про що свідчить його підпис та вказані обставини не спростовані ним у судовому засіданні.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 40 КЗпП України підставою для звільнення особи є поява на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року роз'яснено, що звільнення на підставі пункту 7 частини 1 статті 40 КЗпП України є дисциплінарним звільненням, тому воно повинно проводитись з додержанням правил і порядку застосування дисциплінарних стягнень.

Як вбачається з матеріалів справи, 12 липня 2018 року на ім'я головного лікаря ПОКПЛ ім. О.Ф. Мальцева від заступника головного лікаря з медичної частини ОСОБА_6 надійшла доповідна щодо проведення оцінки стану здоров'я ОСОБА_1 на предмет алкогольного сп'яніння та вирішення питання щодо допуску до роботи.

У послідуючому, у цей же день,о 8 годині, комісія у складі працівників ПОКПЛ, а саме заступника головного лікаря з організаційно-методичної роботи ОСОБА_5, заступника головного лікаря з медичної частини ОСОБА_6, інженера ОСОБА_7, начальника відділу кадрів ОСОБА_8, начальника відділу матеріально-технічного постачання ОСОБА_9, голови профспілкового комітету ОСОБА_10, складено акт № 1, що електромеханік електрозв'язку ОСОБА_1 12 липня 2018 року о 8 год. з'явився на своєму робочому місці в нетверезому стані. Від письмових пояснень відмовився, від проходження медичного огляду на виявлення стану алкогольного сп'яніння за направленням адміністрації та в супроводі інженера ОСОБА_7 відмовився ( а.с. 39).

Актом № 2 комісією у цьому ж складі зафіксовано відмову позивача від надання письмових пояснень про причини появи на роботі в нетверезому стані та пройти медичне обстеження в наркодиспансері на встановлення факту перебування у стані алкогольного сп'яніння на робочому місці 12 липня 2018 року (а.с.40).

Наказом № 168 від 12 липня 2018 року «Про відсторонення від роботи ОСОБА_1.», ОСОБА_1, електромеханік електрозв'язку, відсторонений від роботи на повний робочий день 12 липня 2018 року в зв'язку з появою на роботі в нетверезому стані (а.с.42).

Актом № 3 від 12 липня 2018 року зазначеною вище комісією зафіксовано відмову ОСОБА_1 пройти медичне обстеження безпосередньо у лікувальному закладі ПОКПЛ ім. О.Ф.Мальцева на встановлення факту перебування у стані алкогольного сп'яніння на робочому місці 12.07.2018 року, пройти обстеження позивач відмовився ( а.с. 43).

12 липня 2018 року лікарем-наркологом ПОКПЛ ім. О.Ф.Мальцева ОСОБА_11 в присутності чергового лікаря-психіатра ОСОБА_12, зав ВТТ ОСОБА_13, заступника головного лікаря з медичної частини ОСОБА_6, заступника головного лікаря з МКР ОСОБА_5, юрисконсульта ОСОБА_14, проведено огляд ОСОБА_1 на робочому місці 12 липня 2018 року о 08 годині 56 хвил. «Об'єктивно: пересувається самостійно. Хода хитка. У видихаємому повітрі запах алкоголю. Мова повільна, дещо дезартрична. Відмічається незначний тремор пальців рук. Обличчя дутловате, дещо гіперетроване. Категорично заперечує вживання спиртних напоїв. Відмовляється пройти медичний огляд в умовах ПОНД».

Та обставина, на яку посилався позивач щодо поганого самопочуття , підвищення тиск, прийняття відповідних ліків у судовому засіданні не доведена жодним належним доказом, а тому є безпідставною. Позивач не повідомив які ліки та відповідно до призначення якого лікаря ним приймались, необхідність прийняття відповідного лікарського препарату.

Позивач у судовому засіданні не заперечував, що 12 липня 2018 року він не звертався в установленому законом порядку за отриманням медичної допомоги за станом здоров'я. Також не надав суду належних доказів, що за станом здоров'я він приймав ліки, побічна дія яких могла скласти враження про перебування особи в стані алкогольного сп'яніння.

Щодо медичних документів, які надані позивачем на підтвердження стану здоров'я, а саме комп'ютерна томографія від 23 квітня 2013 року, виписка із історії хвороби № 8038 за період проходження лікування з 22 по 30 квітня 2013 року, проте вказані медичні документи не свідчать щодо стану здоров'я позивача безпосередньо станом на 12 липня 2018 року та вплив зазначених діагнозів на встановлення особи щодо перебування останнього в стані алкогольного сп'яніння.

Також є неприйнятною, оскільки не доведена в судовому засіданні і відсутність 12 липня 2018 року у позивача паспорту, як перешкода у проходженні медичного огляду.

Допитані в судовому засіданні свідки суду пояснили:

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що 11 липня 2018 року після 17 год. позивач залишився на робочому місці, був у стані алкогольного сп'яніння, відмовлявся покинути адміністративну будівлю. Були викликані працівники поліції, з допомогою яких останній покинув робоче місце. Самостійно він не міг йти через алкогольне сп'яніння. 12 липня 2018 року позивач з'явився на роботу у стані алкогольного сп'яніння. У нього була хитка хода, незв'язна мова, був агресивний, від нього було чутно свіжим запахом алкоголю. Від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився. Адміністрацією прийнято рішення про недопущення позивача до роботи у зв'язку з перебування його у такому стані. При огляді його робочого кабінету виявлено захаращення службового приміщення різними речами, пустими та заповненими пляшками . На столі залишки їжі, спиртні напої. 12 липня 2018 року позивач не скаржився на стан здоров'я , говорив, що він не вживав спиртні напої. Свій стан ніяк не пояснював.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що 12 липня 2018 року зранку він побачив позивача, який йшов на роботу, його хода була хитка. Позивач перебував у стані алкогольного сп'яніння. Свідок зробив такий висновок по зовнішнім ознакам позивача, а саме обличчя одутловате, гіперменоване, запах алкоголю. Мова позивача була нечітка , тремор кінцівок, сльозливість очей, останній відмовився пройти медичний огляд на встановлення стану сп'яніння. Рік тому мав місце випадок, коли при відкриті кабінету позивача, встановлено, що останній лежав на підлозі в стані алкогольного сп'яніння, приміщення було задимлене через ввімкнений паяльник.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснила, що працює лікарем-нарколом ПОКПЛ ім. О.Ф.Мальцева, має другу кваліфікаційну категорію за спеціальністю наркологія. 12 липня 2018 року о 8 год. 50 хв. нею проведено об'єктивне обстеження позивача в ході якого встановлено, що у останнього при переміщенні хитка хода, тремор рук. Мало місце сльозливість очей, обличчя одутловате, мова нечітка, дезартрична. Чітко відчувався запах свіжого алкоголю. На пропозицію пройти медичний огляд щодо встановлення факту вживання алкогольних напоїв, позивач відмовився та пояснив, що він не вживав алкогольні напої.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснила, що 11 липня 2018 року ОСОБА_1 після закінчення робочого часу не звільнив кабінет, перебував у стані алкогольного сп'яніння, на її вимоги йти додому не реагував. Вона поставила до відома керівництво, а потім викликали поліцію. При приїзді працівників поліції, позивач взагалі не розумів де він є, що він на роботі, не міг самостійно йти. Його кабінет опломбували.12 липня 2018 року позивач прийшов на роботу, зірвав пломби з дверей кабінету та зайшов. Із 5л фляги, що стояла на столі налив чарку та випив.

Позивачем для приєднання до матеріалів справи надано епікриз , щодо госпіталізації останнього до ПОКПЛ ім. О.Ф.Мальцева у період з 26 жовтня по 14 листопада 2018 року. Відповідно до анамнестичних відомостей ( зі слів дружини та архівної документації) ОСОБА_1 біля 20 років активно вживає алкогольні напої, раніше проходив лікування ( а.с. 140-141).

Відповідно до пункту 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 09 листопада 1992 року нетверезий стан працівника або наркотичне чи токсичне сп'яніння можуть бути підтверджені як медичним висновком, так і іншими видами доказів (стаття 27 ЦПК України), яким суд має дати відповідну оцінку .

У судовому засіданні здобуто достатньо доказів щодо перебування позивача ОСОБА_1 12 липня 2018 року у робочий час у стані алкогольного сп'яніння. Відсутність висновку щодо результатів медичного огляду з метою встановлення факту вживання позивачем ОСОБА_1 12 липня 2018 року алкогольних напоїв не може слугувати підставою для задоволення позовних вимог, оскільки перебування останнього у стані алкогольного сп'яніння доводиться як показаннями свідками так і письмовими доказами в їх сукупності.

Звільнення за появу на роботі в стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп'яніння застосовується до працівника незалежно від того, чи притягався він раніше до дисциплінарної відповідальності та чи вживались до нього заходи громадського стягнення. Власник або уповноважений ним орган вправі звільнити працівника за цією підставою і при одноразовому порушенні трудової дисципліни, дотримуючись при цьому порядку і строків накладення дисциплінарних стягнень.

ПОКПЛ ім.О.Ф. Мальцева дотриманий порядок накладення дисциплінарного стягнення відносно позивача ОСОБА_1 у вигляді звільнення, отримано згоду профспілкового комітету,

Постановою спільного засідання адміністрації та профспілкового комітету від 12 липня 2018 року, пр. № 66 надано згоду профспілкового комітету на звільнення ОСОБА_1, електромеханіка зв'язку по статті 40 пункту 7 КЗпП України ( за появу на роботі в нетверезому стані).

Також у судовому засіданні позивач підтвердив, що він був запрошений та присутнім на засіданні профспілкової організації, надавав пояснення ( а.с. 77-79).

Що стосується посилання позивача з приводу неприязних стосунків його та керівництва лікарні, то як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_11 перебуває на посаді головного лікаря ПОКПЛ ім. О.Ф. Мальцева 7 років, за цей період позивач не притягався до дисциплінарної відповідальності, він не звертався з заявами щодо упередженого стану відносно нього, а тому дані посилання є безпідставними та необґрунтованими.

Управління держпраці у Полтавській області на звернення позивача, що мало місце після звільнення своїм листом встановило порушення вимог законодавства, які мали місце в ПОКПЛ ім.. О.Ф. Мальцева, а саме : порушення ч.1 ст. 116, ст.. 29, ч.5 ст. 80, ч.3 ст. 80,ч.1 ст.115 КЗпП України, ч.5 ст.24,ч.1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці», ч.3 ст.11 Закону України «Про відпустки» , проте порушення даних норм закону не було предметом позовних вимог та жодне з цих порушень не вплинуло на звільнення позивача за п.7 ст. 40 КЗпП України.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що 12 липня 2018 року позивач ОСОБА_1 перебував на робочому місці у стані алкогольного сп'яніння, адміністрацією ПОКПЛ ім. О.Ф.Мальцева дотриманий порядок звільнення, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Керуючись п.7 ст. 40 КЗпП України,ст. ст.10,12, 81,141, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач: Полтавська обласна клінічна психіатрична лікарня ім. О.Ф. Мальцева Департаменту охорони здоров'я Полтавської обласної державної адміністрації, місце знаходження м. Полтава, вул. Медична,1 , код в .

Третя особа Управління держпраці у Полтавській області , місце знаходження м. Полтава, вул. Пушкіна,119, код в .

Головуючий Ж.В. Кузіна

Повний текст судового рішеня виготовлений 14 січня 2019 року