Постанова

Іменем України

17 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 751/7099/17

провадження № 61-16959св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 23 березня 2018 року у складі судді Шитченко Н. В.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») про захист прав споживачів, визнання генеральної угоди недійсною.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 грудня

2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючи із вказаним рішенням ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 23 березня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 повернуто заявнику.

Судове рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції визнав третє звернення ОСОБА_1 з вказаною апеляційною скаргою на указане судове рішення зловживанням нею її процесуальними правами, що на думку суду є підставою, передбаченою частиною третьої статті 44 ЦПК України для повернення апеляційної скарги заявнику.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду у квітні 2018 року,

ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просив ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати та направити справу до цього суду для вирішення питання про відкриття провадження.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 20 квітня 2018 року відкрито касаційне провадження у цій справі за касаційною скаргою ОСОБА_1

17 травня 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 10 квітня 2019 року справу за позовом

ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживачів, визнання генеральної угоди недійсною призначено до судового розгляду.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що повертаючи його апеляційну скаргу на підставі частини третьої статті 44 ЦПК України апеляційний суд не перевірив її відповідність вимогам закону, не вказав на наявність недоліків, а постановив ухвалу без належного мотивування. При цьому не навів мотивів відхилення доводів про поважність пропуску встановленого законом строку на подання скарги, зокрема про те, що він та його представники неодноразово звертались до канцелярії суду з проханням повідомити про наявність повного тексту рішення та його отримання, який судом було виготовлено та ним отримано лише 21 грудня 2017 року, що на його думку є підставою для поновлення зазначеного строку.

Відзив на касаційну скаргу не надійшов

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 21 грудня 2017 року звертався до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 грудня

2017 року, заявивши при цьому клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та зазначаючи, що повний текст оскаржуваного рішення суду він отримав 21 грудня 2017 року.

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 23 березня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано десятиденний строк з дня її отримання для усунення її недоліків, а саме: для звернення до суду із заявою про поновлення строку, в якій вказати інші підстави для його поновлення, для приведення апеляційної скарги у відповідність зі статтею 356 ЦПК України та для сплати судового збору.

Ухвалою від 12 лютого 2018 року апеляційний суд поновив

ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження, проте апеляційну скаргу було визнано неподаною та повернуто заявнику у зв'язку з невиконанням останнім у повному обсязі та у визначений судом строк вимог щодо усунення недоліків апеляційної скарги (а. с. 113).

14 лютого 2018 року ОСОБА_1 вдруге подав апеляційну скаргу на зазначене рішення суду у якій навів підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження та підстави звільнення його від сплати судового збору.

Ухвалою від 05 березня 2018 року суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу ОСОБА_1 у відповідності до частини третьої статті 44 ЦПК України повернув заявнику (а. с. 127-129). У мотивуванні свого висновку суд зазначив, що подання вдруге ОСОБА_1 апеляційної скарги без виправлення визначених апеляційним судом недоліків та з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке вже було вирішено судом в ухвалі від 12 лютого 2018 року, і за відсутності посилань на інші підстави або нові обставини для його поновлення, слід вважати процесуальним зловживанням з боку позивача.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із частиною першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод

від 04 листопада 1950 року, яку ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР і яка для України набрала чинності 11 вересня

1997 року, закріплено принцип доступу до правосуддя.

Доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини є здатність особи безперешкодно отримати судовий захист до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенції) таке право повинно бути забезпечено судовими процедурами, які повинні бути справедливими. Для того, щоб доступ до суду був ефективним особа повинна мати чітку практичну можливість подання скарги, а тлумачення законодавства не повинно бути надто суворим, не порушувати саму сутність права.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу на підставі пункту 1 частини першої статті 44 ЦПК України дійшов передчасного висновку про те, що третє звернення ОСОБА_1 з апеляційною скаргою на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 грудня 2017 року є зловживанням процесуальними правами.

При цьому апеляційний суд не врахував, що по кожній окремій апеляційній скарзі вчиняються окремо процесуальні дії, які передбачені для апеляційного суду. Подача нової апеляційної скарги, якщо це не заборонено ЦПК України, не є зловживанням процесуальними правами, а є вчиненням дозволених процесуальним законом процесуальних дій.

Передчасним є посилання апеляційного суду на те, що підстави, зазначені заявником для поновлення процесуального строку уже були предметом дослідження апеляційним судом, а відсутність посилань на нові підстави та обставини є зловживанням процесуальними правами, без надання оцінки тим обставинам, які зазначені заявником.

Разом із тим, мотиви суду про те, що такі підстави вже були враховані судом у попередній ухвалі як поважні, навпаки спростовують передчасні висновки апеляційного суду про зловживання заявником процесуальними правами, та є встановленими обставинами про те, що останній пропустив зазначений строк саме з поважних причин.

Апеляційний суд взагалі не дав оцінку зазначеним у скарзі обставинам пропуску заявленого процесуального строку, зокрема наведеним обставинам про те, що він був позбавлений можливості навести мотиви скарги за відсутності повного тексту судового рішення, яке було виготовлено та вручено йому з порушенням вимог закону після спливу передбаченого законом строку на оскарження і не зробив висновку про те, чи не був пропущений зазначений заявником строк на апеляційне оскарження рішення суду у зв'язку з порушенням процесуальних норм, допущених судом щодо строку виготовлення повного тексту рішення, направлення чи вручення його сторонам поза межами встановленого законом строку, і чи не є це поважними причинами й підставами для його поновлення.

Ураховуючи викладене, оскаржувана ухвала апеляційного суду про повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 не може вважатись законною та підлягає скасуванню, а справа - передачі до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Згідно з частиною четвертою статті 406 ЦПК України у випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.

Відповідно до частин четвертої та шостої статті 411 ЦПК України справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. Підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

За таких обставин ухвала суду апеляційної інстанції не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України та ухвалена з порушення норм процесуального права, що в силу частини четвертої статті 406, частин четвертої та шостої статті 411 ЦПК України є підставою для її скасування з передачею справи до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 23 березня 2018 року скасувати, справу передати до цього суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б. І. Гулько

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта