№566/1188/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2019 року смт. Млинів Рівненської області

Млинівський районний суд Рівненської області

головуючої судді Бандури А.П.

при секретарі судового засідання Антонович М.Я.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітніх позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів - Млинівської районної державної нотаріальної контори до ОСОБА_4 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання права власності на спадкове майно за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітніх позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,звернулася в Млинівський районний суд Рівненської області з позовом до ОСОБА_4 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання права власності на спадкове майно за законом.

В обґрунтування позовної заяви посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачів ОСОБА_5 . Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема на земельну ділянку загальною площею 12,4332 гектара для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Добрятинської сільської ради.

На момент смерті ОСОБА_5 з ним постійно проживала його мати ОСОБА_4 .

Крім відповідача ОСОБА_4 , спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 прийняли його неповнолітні діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Позивачі на час відкриття спадщини були малолітніми.

Вважає, що свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстром №114 від 28 лютого 2014 року має бути визнано частково недійсним у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 видано свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно на цілу частку земельної ділянки, чим порушено права дітей спадкодавця = як спадкоємців першої черги.

В судове засідання, 25 липня 2019 року, позивач ОСОБА_1 не з`явилася, звернулася до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, розгляд справи просить проводити за її відсутності.

(а.с.85)

Відповідач ОСОБА_4 судове засідання не з`явилася, про дату час та місце слухання справи неодноразово була повідомлена, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення судових повісток.

(а.с.23,36,43,65,69,76,80)

Представник третьої особи на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Млинівської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності.

(а.с.89)

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов підставним і підлягаючим до задоволення, так як він підтверджується зібраними та перевіреними в ході судового засідання доказами, зокрема: копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданим 08 жовтня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Млинівськогорайонного управління юстиції у Рівненській області підтверджується, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 05 червня 2012 року складено відповідний актовий запис №6.

(актовий запис №6)

(а.с.8)

Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 05 червня 2001 року виданого Добрятинською сільською радою Млинівського району Рівненської області батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , являються ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .

(а.с.10)

Згідно копії свідоцтва про народження серії1 НОМЕР_3 виданого Добрятинською сільською радою Млинівського району Рівненської області батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , являються ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .

(а.с.11)

Копією довідки виданою Добрятинською сільською радою Млинівського району Рівненської області №110 від 07 лютого 2013 року підтверджується, що ОСОБА_5 до дня смерті проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Склад сім`ї його на день смерті був слідуючий: мати - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

(а.с.12)

Відповідно до відповіді на запит Млинівського відділу держгеокадастру Головного управління Держгеокадастру у Рівненськійобласті від 07 вересня 2017 року згідно рішення Добрятинської сільської ради №48 від 12 жовтня 2000 року ОСОБА_5 був виданий державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4 від 09 січня 2001 року площею 12,43 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

(а.с.16)

Відповідно до постанови державного нотаріуса Млинівської районної державної нотаріальної контори Мельничук Н.В. . ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/3 частки земельної ділянки площею 12,4332 га, що залишилася після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

(а.с.17)

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

В ст. 1261 ЦК України зазначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином, згідно даної норми позивачі та відповідач є спадкоємцями першої черги за законом, так як спадкодавець не залишив після себе заповіту, а інших спадкоємців, що прийняли спадщину або претендували б на неї не було.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Приписи ч. 1 ст. 321 ЦК України вказують, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч.4 статті 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину.

Згідно ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Стаття 68 Закону України «Про нотаріат» від 2 вересня 1993 року (зі змінами станом на 25 квітня 2019 року) визначає, що нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна.

Згідно п. 214 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої Наказом Міністерства Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом шляхом витребування відповідних доказів перевіряє: факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, наявність та чинність спадкового договору, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво; перевіряє коло осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині.

Згідно ч.1 ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

В п. 27 постанові Пленуму ВС України №7 від 30.05.2008 року « Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

В судовому засіданні встановлено, що у померлого ОСОБА_5 на момент його смерті були неповнолітні діти - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , тому відповідно до ч.4 ст.1268 ЦК України, вони вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті батька.

Відповідач ОСОБА_4 , знаючи про наявність у померлого неповнолітніх дітей, не повідомила про це нотаріуса і незаконно успадкувала майно померлого ОСОБА_4 , на яку мають право позивачі.

В даному випадку видачею свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_4 були порушені спадкові права інших спадкоємців. Оскільки свідоцтво про право на спадщину за законом, видане ОСОБА_4 порушує право власності позивачів на їх часткуу в спадковому майні, тому підлягає визнанню частково недійсним відповідно до розміру належних позивачам часток.

На підставі наведеного, так як вирішити питання через органи нотаріату неможливо, слід визнати право на земельну ділянку в порядку спадкування за законом за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які на момент смерті батька ОСОБА_5 були неповнолітніми та вважаються такими, які прийняли спадщину, та здійснити перерозподіл спадщини по 1/3 частки на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації законних прав спадкоємців.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що позивач при звернені до суду з позовною заявою сплатила судовий збір в повному обсязі та враховуючи те, що позивачем не ставилось питання про повернення витрат по справі, суд вважає, що витрати необхідно залишити за позивачем.

На підставі наведеного,

керуючись ст.ст. 215, 223, 224, 225, 226, 227, 228 ЦПК України,

ст. ст. 316,321,1216,1258, 1261,1267,1296,1301,1268 ЦК України, суд, -

РІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітніх позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів - Млинівської районної державної нотаріальної контори до ОСОБА_4 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання права власності на спадкове майно за законом- задоволити.

Визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане відповідачу ОСОБА_4 28 лютого 2014 року Млинівською районною державною нотаріальною конторою за реєстровим номером 114, на 2/3 частини земельної ділянки від загальної площі 12,4332 гектара, що розташована на території Млинівської селищної ради Рівненської області, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровим номером НОМЕР_5 відповідно до державного акта на право приватної власності на землю НОМЕР_4 від 09 січня 2001 року.

Визнати за неповнолітнім ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на спадкове майно за законом, що залишилося після смерті батька ОСОБА_5 , на 1/3 частину земельної ділянки від загальної площі 12,4332 гектара, що розташована на території Млинівської селищної ради Рівненської області, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровим номером НОМЕР_5 відповідно до державного акта на право приватної власності на землю НОМЕР_4 від 09 січня 2001 року.

Визнати за неповнолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на спадкове майно за законом, що залишилося після смерті батька ОСОБА_5 , на 1/3 частину земельної ділянки від загальної площі 12,4332 гектара, що розташована на території Млинівської селищної ради Рівненської області, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровим номером НОМЕР_5 відповідно до державного акта на право приватної власності на землю НОМЕР_4 від 09 січня 2001 року.

Судові витрати залишити за позивачем.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційну скаргу може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду до Апеляційного суду Рівненської області через Млинівський районний суд Рівненської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Млинівського райсуду А.П. Бандура