Апеляційне провадження №22-ц/824/5104/2019
У Х В А Л А

10 травня 2019 року Київський апеляційний суд у складі судді Журби С.О., розглянувши матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Національного банку України, товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «ІФК Капітал» про визнання припиненим кредитного договору,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2018 року в задоволенні вищезазначеного позову відмовлено. Повний текст рішення виготовлено 05.11.2018 року. Не погоджуючись із таким судовим рішенням, 17 грудня 2018 року ОСОБА_1 через суд першої інстанції подав апеляційну скаргу, просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати рішення Печерського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2018 року

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 березня 2019 року подану апеляційну скаргу залишено без руху, апелянту наданий строк для усунення виявлених в ній недоліків - протягом десяти календарних днів з дня отримання ухвали суду, роз'яснено, що у випадку неусунення у встановлений термін виявлених судом недоліків апеляційна скарга буде вважатись неподаною та такою, що підлягає поверненню.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень вказана ухвала надіслана судом до реєстру та оприлюднена в ньому 27 березня 2019 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review).

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху направлялась апелянту поштовим зв'язком за адресою, вказаною апелянтом в апеляційній скарзі, але поштове відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором №549 повернуто 07.05.2019 року до Київського апеляційного суду без вручення. За час перебування справи в суді апеляційної інстанції заявник ОСОБА_1 жодним чином не цікавився станом апеляційної скарги, свої процесуальні обов'язки належно не реалізував, вимог ухвали від 26 березня 2019 року про залишення апеляційної скарги без руху не виконав.

Відповідно до положень ч.1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Таким чином вказана ухвала апеляційного суду вважається врученою.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосереднього, утримуватись від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Така позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України».

У своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Таким чином, тривала відсутність інтересу з боку апелянта свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права та зловживання правом на апеляцію.

Згідно з п.п.2, 6 ч. 2 ст. 43, ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники справи та їх представники зобов'язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи, виконувати процесуальні дії встановлені судом та добросовісно користуватися своїми процесуальними правами.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Зважаючи на викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2018 року підлягає визнанню неподаною та поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст.185,357 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 10 жовтня 2018 року визнати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя С.О. Журба