Постанова

Іменем України

17 липня 2019 року

м. Київ

справа № 204/6154/15-ц

провадження № 61-24996 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Кривцової Г. В., Луспеника Д. Д.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2016 року у складі судді Токар Н. В. та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2017 року у складі колегії суддів: Баранніка О. П., Посунся Н. Є., Максюти Ж. І.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2015 року публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені.

Позовна заява мотивована тим, що 04 червня 2008 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (після зміни назви - ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 35 700 доларів США, зі сплатою відсотку за користування кредитом у розмірі 13, 50 % річних, терміном до 04 червня 2018 року.

У той самий день на забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки, за умовами якого ОСОБА_2 , як поручитель, зобов`язалася солідарно з позичальником відповідати перед банком за виконання ним зобов`язання по вказаному кредитному договору.

Відповідачі взяті на себе зобов`язання не виконували, на вимоги банку не реагували, унаслідок чого станом на 17 серпня 2015 року виникла заборгованість за кредитним договором та відсотками у розмірі 20 920 доларів 96 центів США та пені у розмірі 22 763 грн 51 коп., з яких: заборгованість за кредитом строкова у розмірі 15 111 доларів 54 центи США, заборгованість по відсоткам поточна у розмірі 3 566 доларів 67 центів США, заборгованість по відсоткам поточна у розмірі 245 доларів 42 центи США, заборгованість по відсоткам прострочена у розмірі 1 997 доларів 33 центи США, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом у розмірі 14 152 грн 70 коп., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за відсотками у розмірі 8 610 грн 81 коп.

З урахуванням викладеного ПАТ «УкрСиббанк» просило суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за вищевказаним кредитним договором у розмірі 20 920 доларів 96 центів США та пеню у розмірі 22 763 грн 51 коп.

Короткий зміст рішень суду першої інстанції

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2016 року позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 04 червня 2008 року у загальному розмірі 477 954 грн 75 коп., з яких: заборгованість за кредитом строкова у розмірі 328 791 грн 82 коп., заборгованість за відсотками поточна у розмірі 77 602 грн 41 коп., заборгованість за кредитом поточна у розмірі 5 339 грн 76 коп., заборгованість за відсотками прострочена у розмірі 43 457 грн 23 коп., пеня за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 14 152 грн 70 коп., пеня за несвоєчасну сплату відсотків у розмірі 8 610 грн 81 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідачами, як позичальником і поручителем, належним чином взяті на себе зобов`язання за спірним кредитним договором не виконано, унаслідок чого утворилась заборгованість за цим договором, яка не спростована останніми та підлягає стягненню з них. Розмір заборгованості відповідає вимогам закону та умовам договору.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що факт виконання зобов`язання банком по видачі відповідачу кредиту за спірним кредитним договором підтверджується належними і допустимими доказами, у тому числі заявою на отримання кредиту, графіком платежів, визначення сукупної вартості кредиту, валютним меморіальним ордером. Позичальник частково виконував кредитний договір, що підтверджує визнання останнім умов цього договору.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі, поданій у червні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 просить рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2017 року скасувати й направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що позивачем не надано документальних підтверджень отримання кредиту позичальником в іноземній валюті, у письмовій формі повної інформації про умови кредитування, а також про орієнтовану сукупну вартість кредиту, яка надається перед укладенням кредитного договору.

Крім того, апеляційний суд безпідставно не зупинив провадження у справі до набрання законної сили судового рішення за позовом ПАТ «УкрСиббанк» про визнання кредитного договору недійсним.

Відзив на касаційну скаргу не надійшов

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 липня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу № 204/6154/15-ц з Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2018 року справа передана до Верховного Суду.

У червні 2019 року згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді-доповідачеві.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Ураховуючи викладене, суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшли правильного висновку про те, що факт виконання зобов`язання банком по видачі позичальнику кредиту за спірним кредитним договором підтверджується відповідними доказами, у тому числі заявою на отримання кредиту, графіком платежів, визначення сукупної вартості кредиту, валютним меморіальним ордером. Відповідач частково виконував кредитний договір, що підтверджує визнання останнім умов цього договору.

Таким чином, суди дійшли вірного висновку про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як позичальник і поручитель, належним чином взяті на себе зобов`язання за спірним кредитним договором не виконали, унаслідок чого утворилась заборгованість за цим договором, яка не спростована останніми та підлягає стягненню з них. Розмір заборгованості відповідає вимогам закону та умовам договорів.

Доводи касаційної скарги про те, щобанком не надано документальних підтверджень отримання кредиту в іноземній валюті безпідставні, так як матеріали справи містять меморіальний ордер, що свідчить про зарахування кредитних коштів у розмірі 35 700 доларів США на поточний валютний рахунок ОСОБА_1 , виписку за кредитним договором та розгорнуті розрахунки, які відображають детальну інформацію про розміри отриманих та повернутих коштів, залишку заборгованості за спірним кредитним договором. Ці докази судами досліджені та надана їм правова оцінка.

Посилання в касаційній скарзі на те, що позичальнику не було надано у письмовій формі повної інформації про умови кредитування, а також орієнтовану сукупну вартість кредиту, яка надається перед укладенням кредитного договору є безпідставним, оскільки в день укладення кредитного договору позичальником отримано та підписано Додаток № 2 до кредитного договору «Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту», який містить детальний розпис платежів у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів, вартості супутніх послуг на користь третіх осіб, а також комісій. Цим же графіком передбачено і реальну процентну ставку.

Доводи касаційної скарги про те, що апеляційний суд безпідставно не зупинив провадження у справі до набрання законної сили рішення суду про відмову ОСОБА_1 у визнанні кредитного договору недійсним безпідставні, так як зазначене знаходиться виключно у компетенції суду, який таких підстав не знайшов. Крім того, суд касаційної інстанції звертає увагу на те, що кредитний договір укладено у червні 2008 року, а з таким позовом ОСОБА_1 звернувся лише у грудні 2015 року і то після пред`явлення позову, який у цій справі було розглянуто, що безспірно свідчить про зловживання своїм правом.

Інші доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують на законність судових рішень не впливають, а направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Б. І. Гулько

Г. В. Кривцова

Д. Д. Луспеник