ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

14 травня 2019 року

м. Чернігів

Унікальний номер справи F 751/7512/18

Головуючий у першій інстанції F ОСОБА_1

Апеляційне провадження F 22-ц/4823/586/19

Суд у складі:

головуючого - судді Євстафіїва О.К.,

суддів: Бечка Є.М., Лакізи Г.П.,

за участі секретаря Герасименко Ю.О.,

позивач – ОСОБА_2,

відповідачі: Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради, Державна казначейська служба України,

третя особа: Головне територіальне управління юстиції у Чернігівській області,

особа, яка подала апеляційну скаргу: Державна казначейська служба України,

на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18 лютого 2019 року; час, місце ухвалення і дата складання повного його тексту: 22 лютого 2019 року, м. Чернігів,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2018 р. ОСОБА_2 звернулася з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради й Державної казначейської служби України, в якому просила відшкодувати їй 100000 грн 00 коп. моральної шкоди за рахунок Державного бюджету України шляхом безспірного списання цієї суми коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України. Позов мотивовано тим, що рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29.10.2010, яке набрало законної сили, Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради зобов’язано провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2010 рік відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі п’яти мінімальних заробітних плат незалежно від інших виплат з урахуванням виплаченої суми. Вказаним Управлінням здійснено відповідний перерахунок, але борг у сумі 4300 грн. 00 коп. не виплачено. Тобто на дату пред’явлення позову вищезгадане рішення суду не виконане. Внаслідок його невиконання ОСОБА_2 завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, зокрема розпачі, руйнуванні життєвих планів, необхідності здійснення витрат для відновлення здоров’я та звернення до суду за захистом своїх прав.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково: з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 стягнуто 3000 грн 00 коп. у відшкодування моральної шкоди шляхом безспірного їх списання з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України. Ухвалюючи це рішення, суд І інстанції виходив з того, що судове рішення, яке набрало законної сили, в частині виплати ОСОБА_2 щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2010 рік відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» станом на 26.10.2018 не було виконане, що тривалим – з 2011 року невиконанням рішення в цій частині ОСОБА_2 заподіяно моральної шкоди у вигляді душевних страждань, руйнуванні планів на проведення необхідних витрат у зв’язку з відновленням здоров’я.

В апеляційній скарзі Державна казначейська служба України просить вказане рішення скасувати та ухвалити рішення, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позову. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позовні вимоги є недоведеними.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає відхиленню.

Так, по справі встановлено наступне.

ОСОБА_2 є особою, яка має інвалідність ІІ групи (безстроково) внаслідок захворювання, зв’язаного з роботою по ліквідації аварії на ЧАЕС, та має пільги і компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у зв’язку з чим їй протипоказані фізичні та емоційні перевантаження. Це підтверджено копіями довідки МСЕК від 12.09.1997 і експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної ради по встановленню причинного зв’язку захворювань та інвалідності з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і їх професійного характеру від 18.09.2000 № 1054 (арк. 7, 8). Відповідно до виписних епікризів, копії яких на арк. 16-21, позивач 5 разів у період з січня 2011 р. по вересень 2018 р. проходила курси амбулаторного та санаторно-курортного лікування з діагнозами: головний біль, церебральний атеросклероз, хронічна дисциркуляторна енцефалопатія ІІ ступеню на фоні гіпертрофічної хвороби та церебросклерозу з розсіяною неврологічною симптоматикою, помірно вираженою вестибулопатією, цефалгією, вегето-судинними пароксизмами.

Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29.10.2010 у справі № 2-а-1467/10, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.08.2011, зобов’язано Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2010 рік як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, особі з ІІ групою інвалідності внаслідок захворювання, зв’язаного з роботою по ліквідації аварії на ЧАЕС, згідно з ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (копії вказаних постанови й ухвали на арк. 10-11, 12).

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень, управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області від 05.12.2011 відкрите виконавче провадження ВП № 30178007 з виконання виконавчого листа № 2-а-1467/10, виданого 18.10.2011 Новозаводським районним судом м. Чернігова, про зобов’язання Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2010 рік як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, особі з ІІ групою інвалідності внаслідок захворювання, зв’язаного з роботою по ліквідації аварії на ЧАЕС, відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (копія цієї постанови на арк. 13).

У вищеназваному виконавчому провадженні державним виконавцем приймалися:

- постанова від 20.05.2014 про поновлення виконавчого провадження; мотиви, з яких воно було зупинене, у цій постанові не зазначено (її копія на арк. 14).

- постанова від 20.01.2015 про накладення на Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради штрафу відповідно до ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження» в сумі 1360 грн 00 коп. за невиконання постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29.10.2010 у справі № 2-а-1467/10 (копія цієї постанови державного виконавця на арк. 14),

- постанова від 22.01.2015 про закінчення виконавчого провадження у зв’язку з неможливістю виконання рішення суду без участі боржника та про направлення до правоохоронних органів подання про притягнення посадових осіб Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради до відповідальності (копія цієї постанови на арк. 13 зворот),

- постанова від 25.05.2015 про поновлення виконавчого провадження у зв’язку з визнанням судом незаконною постанови від 22.01.2015 про закінчення виконавчого провадження (копія цієї постанови на арк. 14 зворот),

- постанова від 25.06.2015 про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», про що зазначено у відзиві Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області на позовну заяву і що жодним з учасників справи не оспорюється (арк. 148).

Згідно з листом Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради № 05/5432 від 17.04.2018, останнє виконало постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29.10.2010 у справі № 2-а-1467/10 в частині зобов'язання його здійснити ОСОБА_2 перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік, але воно не має можливості виконати цю постанову в частині обов'язку виплатити ОСОБА_2 недоплачену допомогу у зв'язку з тим, що бюджетні призначення на забезпечення виконання судових рішень за програмами соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у Державному бюджеті на 2010-2018 роки не передбачались, видатки на зазначені цілі у кошторисах розпорядників бюджетних коштів та у відповідних паспортах бюджетних програм не затверджувались (копія цього листа на арк. 15).

13.06.2018 ОСОБА_2 звернулась до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області з заявою про виконання рішення суду відповідно до Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою КМУ від 03.09.2014 № 440. Це підтверджено копією заяви ОСОБА_2 (арк. 152).

Згідно з повідомленням про прийняття для обліку рішення, виконання якого гарантується державою, № 02-43/29913/1 від 27.06.2018, постанова Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29.10.2010 № 2-а-1467/10 прийнята для обліку та включена до першої черги задоволення вимог відповідно до п. 7 Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 № 440; дані про вказану постанову 27.06.2018 внесені до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою за № 8605433 (копія цього повідомлення на арк. 123).

Як вбачається з відзиву Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області на позовну заяву, постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29.10.2010 № 2-а-1467/10 згідно з актом приймання-передавання за IV квартал 2018 р. від 09.01.2019 разом з додатками передано до Головного управління Державної казначейської служби України у Чернігівській області для подальшого погашення заборгованості (арк. 148).

У справі відсутні відомості про те, що постанова Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29.10.2010 № 2-а-1467/10 повністю й фактично виконана.

Внаслідок тривалого невиконання згаданої постанови ОСОБА_2 зазнала моральної шкоди у вигляді душевних страждань, руйнуванні планів на проведення необхідних витрат у зв’язку з відновленням здоров’я та порушення звичного способу життя і необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації.

З встановленого апеляційний суд робить наступні висновки.

Постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29.10.2010 № 2-а-1467/10 не виконано у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження» у всіх його редакціях, що були чинними протягом спірного періоду.

Доводи позивача про те, що невиконанням постанови, про яку йдеться, їй завдано втрат немайнового характеру у вигляді душевних страждань, порушенні планів на проведення необхідних витрат у зв’язку з відновленням здоров’я та порушення звичного способу життя і необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації, ніяк не спростовано.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 18 ЦПК України, судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України; їх невиконання є підставою для встановленої законом відповідальності. Стаття 1173 ЦК України приписує, що шкода, завдана фізичній особі незаконною бездіяльністю органу державної влади, відшкодовується державою незалежно від вини цих органів.

З викладеного випливає, що ОСОБА_2 має право на відшкодування завданої їй тривалим невиконанням постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29.10.2010 № 2-а-1467/10 моральної шкоди. Виходячи з описаних вище характеру і способу завдання останній цієї шкоди, а також тривалості її перетерплювання, апеляційний суд доходить висновку, що місцевим судом розмір її відшкодування позивачеві визначено без порушення принципів розумності, виваженості й справедливості.

Застосований судом спосіб захисту прав ОСОБА_2 відповідає Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, який затверджено постановою Кабміну України від 03.08.2011 № 845 (з наступними змінами).

Отож оскаржуване рішення є законним; доводи апеляційної скарги судом відкидаються як такі, що суперечать вищеописаним обставинам справи, належним і допустимим доказам, на підставі яких їх встановлено, а також визначеним відповідно до них правовідносинам.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної казначейської служби України залишити без задоволення, а рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18 лютого 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня її складення.

Головуючий: Судді: