Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2019 рік м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Степаненко Ю.А.

при секретареві Шак О.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Василівка Запорізької області цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1)

до

ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 )

третя особа:

Василівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (юридична адреса: 71600, Запорізька область м. Василівка вул. Театральна буд. 14, )

про звільнення від сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 у позовній заяві зазначає, що з відповідачкою проживав спільно у шлюбі з 2002 року по серпень 2018 року.

За час спільного проживання у них народилися діти: донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5; донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6; син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7; син - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8.

Разом з ОСОБА_2, залишились проживати: донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6; син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7; син - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8.

З ним залишилась проживати донька - ОСОБА_3.

За рішенням Василівського районного суду у справі № 2-502/2011 від 15.04.2011 року з нього на користь ОСОБА_2, стягнуто аліменти на утримання: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, у розмірі 1/2 частини зі всього його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, а також кошти на утримання ОСОБА_2 у розмірі 1/6 частини зі всього його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення сином - ОСОБА_5, трьох років.

За виконавчим листом №2-502/2011 року з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 у розмірі 1/2 частини його доходу.

Згідно Акту обстеження житлово-побутових умов від 14.09.2018 року, він проживає в двох кімнатах гуртожитку разом зі своєю старшою донькою - ОСОБА_3, яка з серпня 2018 року знаходиться на його утримані.

Позивач просить суд:

-« звільнити його від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, у розмірі 1/6 частини його заробітку, що становить 1/3 частину від розміру, який був визначений за рішенням Василівського районного суду по справі №2-502/2011 від 15.04.2011 року на трьох дітей у розмірі 1/3 частини його заробітку та закрити виконавче провадження за виконавчим листом №2- 502/2011, виданим Василівським районним судом 27.04.2011 року в частині стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 до її повноліття у розмірі не менше ніж 30% прожиткового мінімуму».

Ухвалою судді від 05.12.2018 року справу призначено до підготовчого судового засідання.

В підготовче судове засідання позивач не з'явився, але відповідно до заяви, яка є в справі, просить суд розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує.

В підготовче судове засідання відповідачка не з'явилась, але відповідно до заяви, яка є в справі, просить суд розглянути справу у її відсутності, з позовними вимогами згодна.

В підготовче судове засідання представник Василівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином.

Суд, оглянувши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу та ухвалити рішення у відсутності зазначених учасників судового процесу, на підставі наявних у справі доказів.

Суд, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Як було встановлено в судовому засіданні та як видно із матеріалів справи, 14 червня 2002 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого є в справі.

В період шлюбу у них народились діти: донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5; донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6; син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7; син - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8, що підтверджується свідоцтвами про народження, копії яких є в справі.

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 15 квітня 2011 року, копія якого є в справі, з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, у розмірі 1/2 частини зі всього його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, а також кошти на утримання ОСОБА_2 у розмірі 1/6 частини зі всього його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення сином - ОСОБА_5, трьох років..

На виконання цього рішення суду Василівським районним судом Запорізької області було видано виконавчий лист, копія якого є в справі, за яким з позивача стягуються на користь відповідачки аліменти, що підтверджується довідкою від 13.09.2018 року, яка є в справі.

Позивач працює дробильником на ЗАТ «ЗЗРК» шахта «Експлуатаційна», що підтверджується довідкою від 13.09.2018 року, яка є в справі.

Як вбачається з Актів обстеження житлово-побутових умов проживання від 14.09.2018 року та від 13.12.2018 року, довідки від 10.12.2018 року, поясненнями позивача, викладеними в позові, ОСОБА_1 проживає спільно зі своєю старшою донькою - ОСОБА_3, яка з серпня 2018 року знаходиться на його утримані. Даний факт також не заперечується відповідачкою.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ст.8 Закону України „Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Отже, відповідно до зазначених норм, а також ст.180 СК України, позивач та відповідачка зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття та забезпечити їм рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно до ст.182 СК України та п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №-3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 2 ст.188 СК України встановлено, що батьки можуть бути звільненні від обов'язку утримувати дитину тільки за рішенням суду.

Згідно ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Таким чином, суд вважає доведеним належними та допустимими доказами факт проживання неповнолітньої - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, разом з батьком - позивачем та перебування на його утриманні.

Отже, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм та з урахуванням дослідження наданих позивачем доказів, судом встановлено, що після постановлення рішення про стягнення з позивача на користь відповідачки аліментів на утримання, у тому числі, доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, змінились обставини, а саме, донька почала проживати разом з платником аліментів та знаходиться на його утриманні, що порушує принцип однакової участі батьків в утриманні дітей.

Зазначена обставина є підставою для звільнення позивача від обов'язку сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь відповідачки.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, проаналізувавши вищевикладене, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1) від сплати аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Василівського районного суду Запорізької області від 15 квітня 2011 рокуна користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_2) на утримання доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі 1 /6 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 30 березня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовні вимоги суд вважає безпідставними та надуманими, оскільки, питання закриття виконавчого провадження відноситься до компетенції відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, а підставою до цього - є рішення суду про звільнення від сплати аліментів.

Враховуючи вищевикладене, керуючись Законом України «Про судовий збір», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, ст.ст. 84, 80-183, 188, 191 СК України, ст.ст.10, 11, 12, 13, 76-81, 89, 197, 198, 200, 258, 259, 263, 264, 265, 273, ч.8 ст.294, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1) від сплати аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Василівського районного суду Запорізької області від 15 квітня 2011 рокуна користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1,

кв. 4, ІПН НОМЕР_2) на утримання доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9, в розмірі 1 /6 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 30 березня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позову-відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. Якщо буде подано апеляційну скаргу, рішення, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області Степаненко Ю.А.