КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №759/6638/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах - головуючого Сержанюка А.С., суддів Гуля В.В., Сушко Л.П., розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у місті Києві за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВОБУДОВА» на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 23 вересня 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВОБУДОВА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги по утриманню підземної автомобільної стоянки,

В С Т А Н О В И В :

03 квітня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «НОВОБУДОВА» звернулося до суду із названим позовом, де просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за надані послуги по утриманню підземної автомобільної стоянки ( м/м 2 в підземному паркінгу по АДРЕСА_1 ) за період з 01 квітня 2018 року по 01 квітня 2019 року у розмірі 6 440 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що між сторонами 03 грудня 2005 року було укладено договір про надання послуг по утриманню підземної автомобільної стоянки, згідно якого відповідач зобов`язалася сплачувати кошти за утримання машино-місця.

Однак, відповідач порушила взяті на себе зобов`язання за договором, не здійснювала оплату наданих позивачем послуг, у зв`язку з чим виникла названа заборгованість.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 23 вересня 2019 року матеріали даної справи передано до Макарівського районного суду Київської області.

На обґрунтування постановленої ухвали місцевий суд зазначив, що відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно із даних позовної заяви, а також поданих сторонами документів, вбачається, що відповідач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність передачі справи на розгляд до Макарівського районного суду Київської області.

Не погоджуючись із постановленою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю «НОВОБУДОВА» подало апеляційну скаргу, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм процесуального права при її постановленні.

Просить ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 23 вересня 2019 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до Святошинського районного суду м. Києва.

Суд, закінчивши з`ясування обставин справи і перевірку їх доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі, у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, керуючись наступним.

Відповідно до ч. 8 ст. 28 ЦПК України позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, між сторонами 06 грудня 2005 року було укладено договір №2 про надання послуг по утриманню підземної автомобільної стоянки ( а.с. 18 ).

Відповідно до 1.1. правочину, даний договір укладено з приводу надання позивачем платних послуг по санітарному і технічному обслугованою машино-місця та інженерного обладнання паркінгу, комунальних послуг, а також послуг по охороні паркінгу за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно п. 1.5. відповідач зобов`язалася щомісячно у термін до 20-го числа сплачувати кошти за утримання машино-місця ( там же ).

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків за вказаним правочином, як зазначає позивач, останній 03 квітня 2019 року звернувся до суду із названим позовом ( а.с. 1-4, 54 ).

При цьому, виконання даного правочину пов`язане з місцем розташуванням машино- місця по АДРЕСА_1 .

А тому, на переконання апеляційного суду, враховуючи умови договору та положення ч. 8 ст. 28 ЦПК України, даний позов відноситься до юрисдикції Святошинського районного суду м. Києва.

Окрім цього, при визначенні територіальної юрисдикції даного позову, апеляційним судом враховується наступне.

Так, згідно роз`яснень, які містяться в п.п. 41, 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. До таких позовів відносяться позови про право власності на таке майно, про право володіння і користування ним ( стаття 358 ЦК ), про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна ( статті 364, 367 ЦК ), про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна ( статті 370, 372 ЦК ), про право користування нерухомим майном ( визначення порядку користування ним ), про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо, про визнання правочину з нерухомістю недійсним, про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави, розірвання договору оренди землі, стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна, про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Як зазначено в п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07 лютого 2014 року до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права власності на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним ( незалежно від заявлення вимоги про застосування наслідків недійсності правочину ) тощо.

Відтак, позови що виникають з приводу нерухомого майна - це позови пов`язані з нерухомим майном, нерухомістю, нерухомою річчю, а тому усі позови, у спорах, які є наслідком правовідносин пов`язаних з обігом нерухомого майна повинні бути пред`явлені до суду за місцем знаходження цього майна

Разом з тим, предметом позову у цій справі є зобов`язання, які випливають з надання послуг. Такі послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна, а отже, даний позов повинен розглядатися судом за місцем знаходження цього майна відповідно до правил виключної підсудності ( ст. 30 ЦПК України ).

Зазначений висновок повністю узгоджується з викладеними положеннями постанови Верховного Суду від 10 квітня 2019 року по справі №638/1988/17.

Таким чином, суд першої інстанції на вищенаведені обставини справи уваги не звернув і, як наслідок, помилково прийшов до висновку про необхідність передачі справи на розгляд до Макарівського районного суду Київської області.

А тому, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість ухвали, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм процесуального права при її постановленні, з точки зору суду другої інстанції, підтвердились при її розгляді.

За таких обставин, оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена із названими порушеннями, а тому, відповідно до положень ст.ст. 28, 30, 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до Святошинського районного суду м. Києва.

Щодо вимог апелянта про покладення на відповідача судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, то такі вимоги на даній стадії є передчасними, оскільки вони мають бути вирішенні місцевим судом при ухваленні судового рішення по суті позову згідно положень ст. 141 ЦПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 5, 10-13, 263, 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВОБУДОВА» задовольнити частково. Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 23 вересня 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВОБУДОВА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги по утриманню підземної автомобільної стоянки скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: В.В. Гуль

Л.П. Сушко