Справа № 189/1690/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07.11.2019 року смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області

Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Чорної О.В.,

за участю секретаря судового засідання Корхової М.Г.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 06 червня 1998 року між нею та відповідачем укладений шлюб, зареєстрований відділом ДРАЦС Покровського РУЮ у Дніпропетровській області, актовий запис № 32. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачка у позові зазначає, що сторони прожили у шлюбі більше 20 років, вели спільне господарство та мали міцні сімейні відносини. Однак останній час вони не можуть проживати разом як сім`я, виконувати сімейні обов`язки, вирішувати поточні проблеми.

З лютого 2018 року спільне проживання припинене, спільне господарство не ведеться, сенсу підтримувати сімейні відносини не має. Подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки, яка наполягає на розірванні шлюбу, без надання часу для примирення.

В судове засідання сторони не з`явились, суду надали письмові заяви про розгляд справи без їх участі, позивачка позов підтримує, відповідач позов визнає, строк на примирення сторони просили не надавати.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою всіх учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з такого.

Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти його розірвання, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 одружилися 06 червня 1998 року, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану відділом реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції Дніпропетровській області складений актовий запис № 32, прізвище дружини після одруження ОСОБА_4 (а. с. 8, копія свідоцтва про шлюб).

ОСОБА_1 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 (копія свідоцтва про народження, а. с. 9).

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд встановив, що подружжя припинило шлюбні стосунки, не веде спільного господарства, мають окремий бюджет, сім`я фактично розпалася, поновлення сімейних стосунків сторони вважають неможливим.

Таким чином, судом з`ясовані фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя.

Частинами 3, 4 статті 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У зв`язку з викладеним, враховуючи наявність в матеріалах справи заяви відповідача про визнання позову, яка не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову і розірвання шлюбу.

Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач надав заяву про залишення йому шлюбного прізвища, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити йому шлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 105,110,112,113 СК України, ст. ст. 10, 12, 13, 81, 200, 206, 263, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу -задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 , зареєстрований 06 червня 1998 року відділом реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції Дніпропетровській області складений актовий запис № 32 - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити за позивачкою прізвище « ОСОБА_4 ».

Стягнути з відповідача, ОСОБА_1 на користь позивачки, ОСОБА_1 , судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Покровський районний суд Дніпропетровської області в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

З дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, яка починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,: зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складений 07 листопада 2019 року.

Суддя О.В. Чорна