Справа № 265/9649/18
Провадження № 2/265/411/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

14 січня 2019 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Костромітіної О.О.,

за участю секретаря Куксенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

19 листопада 2018 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування вимог зазначив, що він є власником будинку АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку. В будинку окрім нього зареєстрована відповідачка ОСОБА_2, яка є колишньою його дружиною та неповнолітня донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб між ними було розірвано 04.09.2008 року. Після розірвання шлюбу вони ще деякий час продовжували проживати спільно, проте у 2008 році вона забрала усі свої речі та виїхала з будинку, і з того часу не проживає в будинку, не оплачує комунальні послуги та не бере участь в його утриманні. Наявність реєстрації відповідачки у помешканні створює для позивача низку додаткових витрат. Вважаючи, що відповідачка втратила право користування вказаним житлом, просить визнати її такою.

Позивач ОСОБА_1 до суду не з'явився, від нього надійшли заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлялася своєчасно та належним чином, тому суд за наявності письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що будинок АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 09.07.2002 року.

З інформації виданої Центром надання адміністративних послуг Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради вбачається, що в будинку АДРЕСА_1, крім позивача зареєстрована також ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно довідки КСН «Таганрозький» від 20.12.2018 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, за місцем реєстрації не мешкає з 2012 року.

Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, це право є непорушним.

Згідно ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В аспекті ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом за наявності двох юридичних фактів: по-перше, відсутність члена сім'ї власника понад 1 рік; по-друге, відсутність поважних причин його не проживання.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка добровільно, без поважних на те причин не проживає за адресою спірного будинку понад рік.

Приймаючи до уваги те, що позивач ОСОБА_3 є власником будинку АДРЕСА_1, а відповідачка, будучи зареєстрованою у вказаному будинку, але фактично не проживаючи в ньому, перешкоджає позивачу у користуванні та розпорядженні ним своєю власністю, суд вважає можливим задовольнити позов ОСОБА_1 та визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Керуючись ст. ст. 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуто Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Позивачем рішення суду може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено 14 січня 2019 року.

Суддя О.О. Костромітіна