Справа № 191/1815/19
Провадження № 2/191/440/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2019 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Твердохліб А.В.

за участю секретаря - Яришевої Н.В.

згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши в порядку загального позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

11.05.2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 29 листопада 2003 року по 27 листопада 2006 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У вказаний період, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя народилась дитина - син ОСОБА_3 , який проживає разом із позивачем і знаходиться на її утриманні. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2006 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 300 грн. 00 коп. з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно. Позивач зазначає, що даний розмір аліментів є явно недостатнім для утримання сина, адже мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Крім того, ОСОБА_3 навчається на першому курсі Дніпропетровського технолого-економічного коледжу і витрати позивача на його утримання суттєво збільшились. Позивач є працевлаштованою, але отримувана нею мінімальна заробітна плата, порівняно з необхідними витратами на утримання дитини, є недостатньою. Посилаючись на ст. 192 СК України, ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, позивач ОСОБА_1 просить суд збільшити розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_2 , на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2006 року, на її користь на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з розміру 300 грн. 00 коп. з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до 2000 грн. 00 коп., щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

До початку проведення судового засідання позивач ОСОБА_1 надала суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 до початку проведення судового засідання надав суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги ОСОБА_1 визнає частково, згоден сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у сумі 800 грн. 00 коп. Свою позицію обґрунтував наявністю ще трьох дітей, на яких також здійснюється стягнення з нього аліментів на їх утримання, про що суду надав відповідні докази.

Суд, дослідивши матеріали справи, докази, надані сторонами, давши їм належну оцінку, прийшов до наступного.

З наданої позивачем ОСОБА_1 копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 04 липня 2005 року Синельниківським МРВ УМВС України в Дніпропетровській області, встановлено перебування нею у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 29.11.2003 року, розірвання якого зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області 24.04.2007 року за актовим записом №50 (а.с.4).

Сторони у справі мають дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 02 грудня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Синельниківського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.5), який проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , та знаходиться на її утриманні, що зазначено у довідці квартального комітету №28 Синельниківської міської ради Дніпропетровської області від 10 травня 2019 року (а.с.8).

27 листопада 2006 року на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області, яке набрало законної сили 08.12.2006 року, з відповідача ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , 2003 року народження, у сумі 300 грн. 00 коп. до його повноліття, починаючи з 23 жовтня 2006 року (а.с.10).

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Відповідно до положень ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 23 Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), ратифікованою Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має вести повноцінне і достойне життя в умовах, які забезпечують її гідність, сприяють почуттю впевненості в собі і полегшують її активну участь у житті суспільства.

При цьому, інтереси дітей захищаються передусім не лише національним законодавством, але й нормами міжнародного права. Так, згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, а також на положення ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Так, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року, який набрав чинності 08.06.2017 року, внесено зміни до законодавчих актів України, зокрема до статті 182 СК України, частину другу якої викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Разом із цим, суд, при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів, у разі їх сплати на утримання дитини, перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.

Так, в обґрунтування позову, позивач ОСОБА_1 надала суду довідку Товариства з обмеженою відповідальністю «Оптторг-15» від 26 квітня 2019 року, з якої встановлено її перебування на посаді керуючого механізмом на даному товаристві та здійснення нарахування їй заробітної плати за період з жовтня 2018 року до березня 2019 року у сумі 24300 грн. 48 коп. і відрахування податку з доходів фізичних осіб за цей же період у сумі 4374 грн. 09 коп. (а.с.9). Тобто, сума доходу ОСОБА_1 за шість місяців становить 19926 грн. 39 коп.

Окрім того, неповнолітній ОСОБА_3 , будучи студентом бюджетного відділення ДНЗ «Дніпровський технолого-економічний коледж», отримує стипендію, яка за період з жовтня 2018 року до березня 2019 року у склала суму у розмірі 5340 грн. 00 коп. (а.с.6).

Відповідач, в обґрунтування заперечення проти вимог позивача, надав суду копії свідоцтв про народження дітей:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання якої з нього здійснюється стягнення аліментів в розмірі ј частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.10.2015 року і до досягнення дочкою повноліття, на підставі виконавчого листа, виданого 25.11.2015 року відповідно до рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області;

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на утримання яких стягнуто з ОСОБА_2 аліменти в сумі 1200 грн. щомісячно, починаючи з 18 січня 2016 року до повноліття дітей, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 , згідно з рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 11.02.2016 року.

Довідкою Державного центру зайнятості Синельниківської міськрайонної філії від 16.07.2019 року відповідач ОСОБА_2 підтвердив наявність у нього доходу за період з травня 2019 року по липень 2019 року у сумі 12537 грн. 58 коп.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , а саме у сумі 1000 грн., виходячи із матеріального становища сторін у справі, окрім того, отримання стипендії безпосередньо неповнолітнім ОСОБА_3 , а також зважаючи на те, що відповідач здійснює утримання чотирьох дітей, про що надав суду належні докази, і його аліментні зобов`язання щодо неповнолітніх дітей повинні узгоджуватися з положенням ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» в частині неможливості перевищення 70% відрахувань від його доходу на місяць.

Відповідно ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

Сторонам роз`яснити, що розмір аліментів, стягнутих на утримання дитини, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Крім того, оскільки в силу п.3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору за вимогою про стягнення аліментів, суд також присуджує стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141, ст. 265 ЦПК України, ст.ст. 7, 181, 192 Сімейного кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, стягнутих на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2006 року, яке набрало законної сили 08 грудня 2006 року, з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_9 у м. Синельникове Дніпропетровської області, паспорт серія НОМЕР_1 , виданий 04 липня 2005 року Синельниківським МРВ УМВС України в Дніпропетровській області, ІПН НОМЕР_4 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з твердої грошової суми 300 (триста) грн. 00 коп., на 1000 (одну тисячу) грн. 00 коп. з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Стягнення провадити з дня набрання законної сили рішенням суду.

Відізвати виконавчий лист №2-2064/06 р., виданий Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області на підставі рішення від 27 листопада 2006 року, яке набрало законної сили 08 грудня 2006 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь держави: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: 6001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду.

Суддя:А. В. Твердохліб