У Х В А Л А

26.07.2019 Справа №607/17650/19

Суддя Тернопільський міськрайонного суду Тернопільської області Ромазан В.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

25 липня 2019 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулись із позовом до приватного підприємства «Поле Тер» про усунення перешкод у здійсненні права власності, користування та розпорядження нерухомим майном, відповідно до якого просять зобов`язати відповідача не чинити їм перешкод у здійсненні права володіння та користування нерухомим майном (гаражними приміщеннями), які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язати відповідача надати їм належний заїзд до їх власності нерухомого майна (гаражів), які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, 25 липня 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулись до суду із заявою про забезпечення позову відповідно до якої просять у порядку забезпечення позову накласти заборону на ведення будь-яких будівельних робіт, на території знаходження їх власного нерухомого майна (гаражів) та під`їзді до них за адресою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування даної заяви вказують на те, що вони звернулись до суду із позовом до ПП «Поле Тур» про усунення перешкод у здійсненні права власності, користування та розпорядження нерухомим майном. Зазначили, що їх власним майном є нерухоме майно гаражі, які розташовані за адресою по АДРЕСА_1 придбані на підставі договорів купівлі продажу. Зазначають, що у них є підстави вважати, що відповідач без їх згоди має намір повністю забудувати всю територію біля їх власних гаражів та у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Так, відповідачем на даний час вже здійснено ряд будівельних робіт і незважаючи на їх неодноразові звернення до різних інстанцій, з боку відповідача ведуться надалі будівельні роботи по встановленню фундаментальної огорожі, яка чинить перешкоду у вільному доступі та користуванні зазначеним майном, а дозволений проїзд забудовується закривається.

Згідно із вимогами ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до прд`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог п.п.1,2,4,10 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно; забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмету спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по-батькові для фізичних осіб) заявника або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні до забезпечення позову.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п.4 ,7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається із додатків до поданої заяви, ОСОБА_2 згідно копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 02.12.2007 року є власником 1-13 складу, який розташований у АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу ВКА 761919 від 14.11.2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Березів З.А. за номером 12368. Крім цього, як вбачається із копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.10.2013 року, ОСОБА_3 є власником нежитлового приміщення складу 1-15, зазначене в плані під літ.А по АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , підстава виникнення договір купівлі-продажу від 15.10.2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Кашанська М.І. Згідно копії реєстраційного посвідчення, виданого Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації від 23.03.2004 року, під літ «А» склад 1-14 площею 54,1 кв.м., який розташований за адресою АДРЕСА_1 зареєстрований за ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу посвідченому приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А. 09.03.2004 року за номером 2409.

Зазначені копії правовстановлюючих документів не завірено належним чином.

Таким чином, як вбачається із додатків, які заявники додали до поданої ними заяви про забезпечення позову, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 є власниками нежитлових приміщень складів по АДРЕСА_1 , а не власниками гаражів, як зазначено у заяві про забезпечення позову та у позовній заяві. Інших доказів, які б підтверджували, що зазначені особи є власниками гаражів, суду не надано.

Крім цього, заявниками у поданій заяві не вказано інші відомості, необхідні для забезпечення позову. Зокрема, заявниками не наведено та не конкретизовано вид нерухомого майна, яке їм належить згідно правовстановлюючих документів, у резолютивній частині не зазначено суб`єкта, якому на їх думку слід заборонити вчиняти певні дії, не подано доказів про належність відповідачу земельної ділянки, її місцезнаходження та кадастровий номер.

Крім цього, заявниками не додержано вимог ч.1 ст.151 ЦПК України, в частині зазначення у поданій заяві пропозицій заявника щодо зустрічного забезпечення позову.

В силу вимог ч.9 ст.153 ЦПК України, суд встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст..151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, суд вважає, що подану заяву подано без додержання вимог ч.1 ст.151 ЦПК України, а тому її слід повернути заявникам.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.149, 150, 151 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про забезпечення позову, повернути заявникам.

Повний текст ухвали складено та вона підписана суддею 26 липня 2019 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан