Справа № 402/1056/12
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2019 року м. Апостолове Дніпропетровської області

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Чумак Т.А.

за участю секретаря Жандарук В.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву АТ КБ «ПриватБанк» про поновлення пропущеного строку для предFявлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа,

встановив:

17.04.2019 року представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для предFявлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа. В обґрунтування заяви зазначає, що в провадженні Апостолівського районного суду перебувала цивільна справа F 402/1056/12 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, 29.08.2012 року у справі ухвалено заочне рішення. На підставі п.6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» та статей 368,369,371 ЦПК України просить видати дублікат виконавчого листа та поновити пропущений строк для предFявлення виконавчого листа до виконання, оскільки пропущення строку відбулося у звFязку з тим, що виконавчий лист було загублено при передачі поштою.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 заяву підтримав та просить її задовольнити. В обґрунтування заяви зазначив, що виконавчий лист по даній справі отримано представником банку у серпні 2012 року та предFявлено до виконання, відділом ДВС було відкрито виконавче провадження та накладено арешт на майно боржника. Також йому достовірно відомо, що у січні 2013 року виконавчий лист було повернуто до банку в звFязку з відсутністю майна у боржника. Вказаний лист до банку не надходив, що свідчить про його втрату, тому вважає це поважною причиною для поновлення строку для предFявлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа. Просить заяву задовольнити.

ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, причину неявки не повідомив, що у відповідності до ч.3 ст.433 ЦПК України не являється перешкодою для розгляду заяви по суті.

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні заяви належить відмовити з наступних підстав.

В обґрунтування заяви АТ КБ «Приватбанк» посилається на те, що у січні 2013 року відділом ДВС Апостолівського району виконавчий лист було повернуто до АТ КБ «ПриватБанк» в звFязку з відсутністю майна у боржника, про що йому достовірно відомо, але при пересилці виконавчий лист було втрачено.

Відповідно до ст.446 ЦПК України процесуальні питання, повFязані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 19 червня 2012 року у цивільній справі F 402/1056/12 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором позовні вимоги задоволені та з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість за кредитним договором б/н від 21.04.2008 року в розмірі 21381,53 грн., а також стягнуто судовий збір в сумі 214,6 грн.

Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором отримано 29.08.2012 року, що підтверджується розпискою представника банку ОСОБА_3 на довідковій сторінці справи.

Згідно відповіді Апостолівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 27.07.2018 року за вих. F 20047/13.29, виконавчий лист F 402/1056/12, виданий 29 вересня 2012 року Апостолівським районним судом про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 у сумі 21596,13 грн., надійшов до відділу 18.10.2012 року та на підставі п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (до набрання чинності 05.10.2016 року нової редакції) виконавче провадження завершено та повернено на адресу стягувача. В період часу з 29.01.2013 року по теперішній час повторно виконавчий документ про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на адресу відділу не надходив.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму ВСУ F 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Відповідно ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути предFявлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути предFявлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до п.5 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, предFявляються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для предFявлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для предFявлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для предFявлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення.

Відповідно до ч.6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк предFявлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям та має встановлюватися в кожному окремому випадку на підставі відповідних доказів, які у свою чергу оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обFєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та повFязані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії та підтверджені належними доказами.

Представником АТ КБ «Приватбанк» не надано жодних належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку пред'явлення виконавчого листа до виконання, оскільки з моменту повернення виконавчого документа, а саме - з січня 2013 року, минуло понад шість років, у звFязку з чим можливо дійти висновку про те, що АТ КБ «Приватбанк» у зазначеній справі не виявляв належної зацікавленості в реалізації своїх прав щодо примусового виконання рішення суду.

До відомостей, зазначених в листі Апостолівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 27.07.2018 року, суд відноситься критично, оскільки лист виданий ще 27.07.2018 року, не містить доказів, що підтверджували б втрату виконавчого листа чи поважність пропущення строків предFявлення виконавчого документа до виконання.

Згідно з ч.1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовFязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повFязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень й доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог п.17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України (в редакції закону від 15.12.2017 року) у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для предFявлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зважаючи на те, що строк звернення до суду із вимогою про видачу дубліката виконавчого документа законом не визначено, доцільність такого звернення зберігається лише в межах строків, встановлених для предFявлення виконавчого документа до виконання, оскільки після їх спливу виконавче провадження не може бути відкрите.

Судом встановлено, що заявник звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого документа поза межами строку пред'явлення останнього до виконання, тобто після закінчення строку, встановленого для предFявлення виконавчого документа до виконання, у звFязку з чим просить поновити пропущений строк для предFявлення документа до виконання.

На переконання суду, єдиною підставою для видачі дубліката виконавчого листа та поновлення строку предFявлення виконавчого документу до виконання є поважність причин пропуску строку та наявність необхідних доказів щодо підтвердження факту втрати виконавчих документів.

У звFязку з тим, що судом не встановлена втрата виконавчого листа та поважність причин пропуску строків предFявлення до виконання виконавчого документу, заявник жодних належних доказів на підтвердження своїх вимог не надав, у суду відсутні підстави для задоволення заяви АТ КБ «Приватбанк» про поновлення строку предFявлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа.

Керуючись п.17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд

постановив:

У задоволенні заяви АТ КБ «ПриватБанк» про поновлення пропущеного строку для предFявлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа відмовити.

Повний текст ухвали виготовлено о 08-30 год. 14 травня 2019 року.

На ухвалу може бути подана апеляція в Дніпровський апеляційний суд через Апостолівський районний суд Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя: