н/п 2/490/796/2019 Справа № 490/2229/18
Центральний районний суд м. Миколаєва
____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2019 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Гуденко О.А.,

при секретарі Дудник Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ПЗУ Україна», третя особа ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача АТ «Райффайзен Банк Аваль», про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обгрунтування позову посилався на те,що 24 березня 2017 року сталася ДТП з вини водія ОСОБА_2 , який на той счас перебував у трудових відносинах з відповідачем, внаслідок чого його автомобіль отримав механічні пошкодження та йому завдано матеріальний збиток.

В судовому засіданні 18.12.2018 року за клопотанням представника позивача було ухвалено залучити ПрАТ «СК «ПЗУ України» в якості співвідповідача.

11.03.2019 року позивач надав суду уточнену позовну заяву, в якій просить стягнути з відповідачів АТ «Райффайзен Банк Аваль», ПрАТ «СК ПЗУ «Україна» на його користь 48 058,58 грн за завдані матеріальні збитки, які були спричинені внаслідок ДТП; стягнути з відповідачів АТ «Райффайзен Банк Аваль», ПрАТ «СК ПЗУ «Україна» на його користь 5 000 грн. за завдану моральну шкоду; стягнути з відповідачів АТ «Райффайзен Банк Аваль», ПрАТ «СК ПЗУ «Україна» на його користь сплачений судовий збір.

Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги за уточненою позовною заявою підтримує в повному обсязі, справу просить розглядати за наявними доказами у матеріалах справи.

Представник відповідача АТ «Райффайзен Банк Аваль» надав суду відзив, заяву про розгляд справи у його відсутність, позов не визнає, справу просить розглядати за наявними матеріалами.

Представник ПрАТ «СК ПЗУ «Україна» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином.

Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін.

Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

24.03.2017 року близько 08 год. 30 хв. ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом «Mitsubishi Lancer», номерний знак НОМЕР_1 , рухався в м.Миколаєві по вул. Генерала Карпенка в районі будинку №27 та в порушення вимог п.2.3 «б», 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, не врахував особливості дорожньої обстановки та її змін, не зайняв крайнє положення на проїзній, не надав переваги у русі транспортного засобу «Mercedes E220», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який в цей час рухався у крайній лівій смузі попутного напрямку та допустив із ним зіткнення. Внаслідок ДТП транспортні засоби зазнали механічні пошкодження.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26.04.2017 року по справі №3/489/674/17 провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито на підставі ст. 247 п.1 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 20.10.2017 року вищезазначену постанову від 26.04.2017 року залишено без змін

Постановою Центрального районного суду м.Миколаєва від 02.08.2017 року по справі №490/4817/17, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення. Постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 01.12.2017 року вищезазначену постанову від 02.08.2017 року залишено без змін.

ОСОБА_2 , на момент ДТП, перебував в трудових відносинах з АТ «Райффайзен Банк Аваль» на посаді механіка та керував авто під час виконання службових обов`язків, про що свідчать його особисті пояснення від 24.03.2017 року. Крім того, в своєму відзиві АТ «Райффайзен Банк Аваль» не заперечує того факту, що ОСОБА_2 перебуває у трудових відносинах з банком.

Поряд з цим, на момент ДТП цивільно-правова відповідальність АТ «Райффайзен Банк Аваль» була належним чином застрахована, про що свідчить Угода № GA.00570.36 про співробітництво в галузі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 14.04.2016 року, укладена між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПрАТ «СК «ПЗУ Україна»; Поліс №АК/5468200 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 30.01.2017 року, виданий ПрАТ «СК «ПЗУ Україна»; Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ№10660від 10.04.2016 року з додатками, укладений між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПрАТ «СК «ПЗУ Україна».

Згідно акту прийому-передачі виконаних робіт № 049/04-17 від 19.04.2017 року, вартість незалежного експертного дослідження з визначення суми матеріального збитку автомобіля «Mercedes E220» CDI, номерний знак НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, складає 2 000 грн.

Як вбачається з квитанції до прибуткового касового ордеру № 11 від 10.04.2017 року, ОСОБА_1 сплатив вищезазначену суму за проведення дослідження.

Відповідно до звіту № 049/04-17 про оцінку автомобіля «Mercedes E220» CDI, номерний знак НОМЕР_2 , вартість матеріального збитку завданого власнику вказаного автомобіля в результаті його пошкодження під час ДТП, що сталося 24.03.2017 року, складає 38 996 грн. 99 коп.

Згідно акту виконаних робіт від 05.05.2017 року загальна вартість робіт по автомобілю «Mercedes E220», номерний знак НОМЕР_2 , складає 43 290 грн.

Згідно акту виконаних робіт від 05.05.2017 року вартість ремонту електрообладнання та освітлення автомобіля «Mercedes E220» CDI, номерний знак НОМЕР_2 , складає 2 000 грн.

Як вбачається з відповіді ПрАТ «СК ПЗУ Україна» за вихідним №3065-31 від 11.04.2019 року, ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» розглянуто заяву ОСОБА_1 про настання страхового випадку від 24.03.2017 року. Проте, ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на даний час не має підстав для виплати страхового відшкодування. В той же час, позивача повідомлено, що у разі отримання документів, ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» продовжить розгляд даної страхової справи та прийме рішення згідно вимог ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Ухвалою суду від 03.04.2019 року витребувано у відповідача ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» завірену належним чином копію страхової справи після ДТП, яке відбулося 24.03.2017 року, страховий поліс №АК/5468200.

10.07.2019 року до суду надійшов лист від ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», в якому представник відповідача зазначає, що 24.03.2017 року по ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» по телефону звернувся ОСОБА_1 з повідомленням про настання страхового випадку. З письмовою заявою про настання страхового випадку позивач або інші особи, що мають право на отримання страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності АК/5468200 до Страховика не звертались, документів по випадку, що стався 24.03.2017 року за участь автомобіля «Mercedes E220», номерний знак НОМЕР_2 , та «Mitsubishi», номерний знак НОМЕР_1 , не надавали. Тому, 11.04.2019 року позивачу було направлено лист про відсутність підстав для виплати страхового відшкодування у зв`язку з ненаданням передбачених ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» документів.

Таким чином, відповідач ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування.

За змістом ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Так, положеннями ч. 1 ст.1166 ЦК України визначено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортних засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до вимог ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

При цьому, метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

За п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже, за змістом статей 9,22-28,35 Закону настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування.

При цьому в Законі визначено порядок розрахунку шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу. Так, відповідно до статті 29 цього Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Такий розрахунок здійснюється згідно з Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003року №142/5/2092 .

Згідно вимог п.п. 34.2, 34.3 ст. 34 Закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Положеннями ч. 1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів`передбачено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

При цьому, згідно п. 36.2 ст. 36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Як встановлено судом, ні позивачем, ні водієм затсраховангого транспортного засобу не було вчасно повідомлено та надано відповідачу всі необхідні документи для виплати йому страхового відшкодування по ДТП.

Відповідно до п. 35.1. ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року (далі - Закон) для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а)найменування страховика,якому подаєтьсязаява,або МТСБУ; б) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в)зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодуваннязаподіяної шкодита відомості(занаявності),що їїпідтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) (п. 36.1ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Разом з тим, згідно до п. 37.1.4. ст.37 Закону підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

За загальним правилом, викладеним у пункті 5 частини першої статті 991 ЦК України, страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків.

Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачає спеціальні правила щодо наслідків невиконання страхувальником обов`язку перед страховиком, зокрема з надання своєчасного повідомлення про настання страхового випадку. Так, підпункт 33.1.4 (до набрання чинності Законом N 3045-VI від 17 лютого 2011 року - підпункт 33.1.2) пункту 33.1 статті 33 вказаного Закону в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачав, що у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про ДТП встановленого зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Таких доказів сторони суду не надали.

З матеріалів справи вбачається, що із заявою про страхове відшкодування позивач звернувся лише 05 липня 2019 року, тобто після спливу 1 року з моменту настання дорожньо-транспортної пригоди, що є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування згідно п. 37.4.1.ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

За такого, на правовідносини, які склалися між позивачем та ПрАТ СК «ПЗУ Україна», не впливають ті обставини, що він не знав, чи повідрмив страхувальник-відповідач по справі вчасно страхову компанію про страховий випадок, оскільки звернення із заявою про виплату страхового відшкодування не залежить від суб`єкта звернення.

Аналогічний висновок зроблений у постанові ВП ВС України від 05.06.2018 року у справі № 910/7449/17.

Отже, враховуючи наведені правові норми та встановлені судом обставини, неподання позивачем , страхувальником ПАТ "Райфайзен банк аваль" або третьою особою заяви на виплату страхового відшкодування за страховим полісом протягом одного року з моменту ДТП, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вимог позивач про стягнення з ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» матеріальної шкоди.

Разом з тим, відповідно до положень ч. 3ст. 386 ЦК Українивласник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

За змістомст. 22 ЦК Україниособа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Статтею 1194 ЦК України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ч. 1ст. 1166 ЦК Українимайнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала.

Згідно зіст.1188 ЦК Українишкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних засадах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Частиною 1 ст.1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Таким чином, враховуючи викладене, а також те, що вина ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП встановлена постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 02.08.2017 року, що згідно ч.4 ст.82 ЦПК України не підлягає доказуванню, суд вважає за необхідне задовольнити позов в частині стягнення з відповідача ПАТ "Райффайзен банк Аваль" на користь позивача матеріальної шкоди та моральної шкоди.

Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Разом з тим, згідно з ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відповідальність юридичної або фізичної особи настає у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з цією юридичною або фізичною особою в трудових відносинах, і шкоду така особа заподіяла у зв`язку з виконанням трудових (службових) обов`язків.

Таким чином, судом встановлено, що внаслідок даної ДТП позивач зазнав збитків. Дані збитки були заподіяні позивачу третьою особою, а шкоду заподіяно у зв`язку з виконанням нею своїх трудових обов`язків, що є підставою для настання цивільно-правової відповідальність для відповідача АТ «Райффайзен Банк Аваль» по справі.

Крім того, у п. 16 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз`яснено, що при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно з ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Таким чисном, згідно Акту виконаних робіт від 05.05.2017 року вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача становить 42 290 грн. , що підлягає стягненню з відповідача АТ «Райффайзен Банк Аваль» на користь позивача. При цьому відповідачем не надано суду жодних доказів того, що сума матеріального збитку повинна бути менша, ніж завлено , і на наявність таких доказів відповідач не посилався.

Поряд з цим, з відповідача АТ «Райффайзен Банк Аваль» на користь позивача слід стягнути 2 000 грн. вартість витрат на проведення авто-товарознавчої експертизи.

Разом з цим, у задоволенні вимоги, щодо стягнення з відповідача на користь позивача 675 грн. 36 коп. вартості дослідження механізму та обставин ДТП, рахунок №19 від 14.04.2017 року, слід відмовити, оскільки таке відноситься до витрат в рамках провадження у справі про адміністративне правопорушення № 3/489/674/17, а не до матеріальних збитків, спричинених внаслідок ДТП.

Також вимоги щодо стягнення 54 грн. 42 коп. вартості відправлення телеграми ОСОБА_2 , а також 39 грн. 00 коп. вартості розміщення рекламної інформації в газеті, не підлягають задоволенню.

З протоколу огляду транспортного засобу «Mercedes Е 220 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , не вбачається пошкодження електрообладнання та освітлення автомобіля. А отже у задоволенні вимог про стягнення з відповідачів 2 000 грн. вартості ремонту такого обладнання слід відмовити, оскільки відсутній причинно-наслідковий зв`язок між дорожньо-транспортною пригодою та ремонтом електрообладнання та освітлення автомобіля «Mercedes Е 220 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_2 , за актом виконаних робіт від 24.05.2017 року.

Згідно п.3 ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з знищенням чи пошкодженням її майна.

Пошкодження автомобіля, внесло суттєві зміни в життя позивача. Призвели до витрат часу для вирішення питання ремонту автомобіля, відшкодування завданої шкоди. А тому суд приходить до висновку, що йому було завдано моральну шкоду, обов`язок по відшкодуванню якої має нести відповідач АТ «Райффайзен Банк Аваль». Виходячи з тривалості та тяжкості моральних страждань, а також із засад розумності та справедливості суд визначає розмір моральної шкоди у 3 000 грн., задовольняючи позовні вимоги в цій частині частково, вважаючи що визначений позивачем розмір моральної шкоди завищений.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

А з відповідача АТ «Райффайзен Банк Аавль» на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст. ст. 18, 259, 263-265 ,273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ПЗУ Україна», третя особа ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на користь ОСОБА_1 42 290 грн. матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди; 2 000 грн. витрат на проведення авто-товарознавчої експертизи , а також 3 000 грн. моральної шкоди.

Стягнути з Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704,80 грн.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ПЗУ Україна» про стягнення матеріальної шкоди - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 22 жовтня 2019 року

СУДДЯ О.А. ГУДЕНКО