Справа № 710/1678/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у задоволення заяви про забезпечення позову

23 липня 2019 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Опалинської О.П.

при секретарі Бойко Л.М.

за участі заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаської області заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за його позовом, ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: служба у справах дітей Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади, про визначення місця проживання малолітніх дітей з батьком,

ВСТАНОВИВ:

19 липня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з заявою про забезпечення позову у цивільній справі за його позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: служба у справах дітей Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади, про визначення місця проживання малолітніх дітей з батьком, в якому просить повернути ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до її постійного місця проживання, з передачею батькові ОСОБА_1 , до постановлення судового рішення у цивільній справі №710/1678/18.

Заяву обґрунтовує тим, що в провадженні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області перебуває цивільна справа №710/1678/18 про визначення місця проживання малолітніх дітей з батьком, за його позовом до ОСОБА_2 . Розгляд справи призначено на 27 вересня 2019 року. Предметом забезпечення позову є відібрання та повернення до місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання якої самовільно змінено ОСОБА_2 , яка без його погодження вивезла доньку в будинок своєї матері ОСОБА_4 , яка проживає в с. Станіславчик Шполянського району. Метою забезпечення позову вважає необхідність ефективного захисту, поновлення порушених прав та інтересів малолітньої дитини, якій може загрожувати небезпека, стабілізація її психоемоційного стану. Вважає, що внаслідок розірвання шлюбу діти отримали психологічне навантаження та потребують психологічної реабілітації. Зазначає, що експерт, який спеціалізується на психологічних дослідженнях, у своєму висновку відзначив, що саме зі сторони матері ОСОБА_2 внаслідок її поведінки та висловлювань, розхитується ще нестала психіка, яка сприяє деорганізації сина в психічному перевантаженні і є одним з важливих чинників невротизації і буде негативно впливати як на психічний його стан, так і на його подальший загальний розвиток. Крім того, психолог констатувала у сина наявність тривожного стану, страху повторення загрозливих подій, реакції уникнення, депресивний стан, порушення сну та апетиту, в зв`язку з чим рекомендовано забезпечити проживання та розвиток дитини у сприятливому, безпечному, доброзичливому, надійному соціальному середовищі. Виключити ситуації повторного травмування хлопчика через загрозливу, зневажну, непередбачливу, недбалу поведінку будь-кого із близького оточення. Вважає, що менша донька ОСОБА_5 , в своєму віці тяжко переживає дану ситуацію, потребує психологічної реабілітації. Так, протягом останніх шести місяців відповідач забороняла йому бачитися з дитиною та спілкуватися з нею по телефону, також забороняла спілкуватися по телефону їхньому сину зі своєю сестрою, який близько 11 місяців проживає з ним, в зв`язку з чим син пережив загострення психоемоційного стану, про що районним психіатром зроблено запис у медичній книжці. В зв`язку з фінансовими труднощами відповідач дозволяла проживання доньки разом з ним по декілька днів, в якої він спостерігав психоемоційну напругу, оскільки дитина сильно змінилася, стала знервована, конфліктує зі своїм братом, дуже погано їла через втрату апетиту. Крім того, відповідач не погодилася, щоб донька ОСОБА_5 поїхала з ним та братом на море. Наразі відповідач перебуває у відпустці, яка закінчується, в зв`язку з чим вважає, що вона буде брати дитину з собою на роботу, так як робила це в червні місяці, або дитина залишиться в селі до кінця літа. Також, донька залишається на одинці з дідусем, який є інвалідом І групи, хворіє на психічні розлади та його психічний стан погіршується.

Заявник ОСОБА_1 у судовому засіданні заяву підтримав та просив її задовольнити з наведених в ній підстав.

Дослідивши матеріали заяви, заслухавши доводи заявника, суд приходить до наступного висновку.

В провадженні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області на стадії судового розгляду перебуває цивільна справа №710/1678/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: служба у справах дітей Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади, про визначення місця проживання малолітніх дітей з батьком.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Таким чином, вищевказаною нормою ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав, за яких допускається забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються з метою гарантування виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися виключно у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, не може бути задоволено клопотання про забезпечення позову, якщо заявник не надав докази, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч.2 ст.149 ЦПК України.

Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, будь-яких доказів, які свідчать, що невжиття заходів, які просить вжити заявник у резолютивній частині своєї заяви, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення його порушених чи оспорюваних прав або інтересів, за захистом яких він звернувся з позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітніх дітей з батьком, заявником не надано.

Крім того, заявою про забезпечення позову, заявник фактично просить до винесення рішення у вказаній цивільній справі вирішити їх з відповідачем спір.

Згідно ч.10 ст.150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

На підставі вищевикладеного та враховуючи, що заявником не наведено жодних підстав для забезпечення позову, обгрунтування необхідності його застосування, не надано пропозицій щодо зустрічного забезпечення, не представлено відомостей про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, чи призведе до порушення його прав, при цьому у заяві про забезпечення позову фактично просить вирішити спір по суті до вирішення спору з відповідачем, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 258, 259, 260, 261, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за його позовом, ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: служба у справах дітей Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади, про визначення місця проживання малолітніх дітей з батьком - відмовити.

Ухвала може бути оскаржене в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали можуть подати апеляційну скаргу на протязі 15 днів з дня його отримання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо ухвала не буде скасована.

Повний текст ухвали виготовлено 26 липня 2019 року.

Головуючий О.П.Опалинська