Справа F 522/7372/19
Провадження F 2/522/5696/19
У Х В А Л А

15 травня 2019 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Науменко А.В.

за участю секретаря судового засідання Полегенького В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі клопотання представника позивача про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки померлого у спільній сумісній власності подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення частки померлого у спільній сумісній власності подружжя.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13 травня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в загальному позовному порядку із проведенням підготовчого судового засідання о 12 годині 15 хвилин «20» червня 2019 року.

Позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відчуження на квартиру F409, яка розташована за адресою: місто Одеса, Французький бульвар, будинок F 60-Г, автомобіль марки NISSAN, модель X-TRAIL, 2017 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 право власності на які зареєстровано на імFя ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2).

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначає, що 26.04.2019 року звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 про визначення частки померлого у спільній сумісній власності подружжя.

Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що «21» лютого 2019 року помер його батько, ОСОБА_1 Грачік, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті батька відкрилася спадщина, заповіту спадкодавець не залишив.

Спадкове майно, яке залишилося після смерті спадкодавця складається з частки у праві спільної сумісної власності на квартиру F409 (чотириста девFять), яка розташована за адресою: місто Одеса, Французький бульвар, будинок F60-Г (шістдесят - «Г») та частки у праві спільної сумісної власності на автомобіль марки NISSAN модель X- TRAIL 2017 року випуску, державний номер НОМЕР_1. Право власності на зазначену квартиру та автомобіль зареєстроване за дружиною спадкодавця, ОСОБА_2.

Вказане майно було придбане ОСОБА_1 Грачіком та ОСОБА_2 під час перебування у зареєстрованому шлюбі та є спільним майном подружжя.

Таким чином він, як спадкоємець першої черги за законом після смерті батька має право на спадкування частки у праві власності на майно, набуте його батьком під час шлюбу з ОСОБА_2.

Зазначає, що надати нотаріусу документи, які б підтверджували право власності його батька на вказане вище майно, не маю можливості, оскільки титульним власником майна є дружина спадкодавця, ОСОБА_2. Тому для оформлення своїх спадкових прав звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності на майно.

Зазначає, що йому стало відомо, що ОСОБА_2 має намір здійснити відчуження зазначених вище квартири та автомобіля третім особам. 25.04.2019 року дочка ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє від імені матері на підставі довіреності F 240 від 29.02.2016 року розмістила оголошення F592183008 в мережі Інтернет на сайті www.olx.ua про продаж квартири F409, яка розташована за адресою: місто Одеса, Французький бульвар, будинок F60-Г (ДевFятнадцята Жемчужина»). В оголошенні йде мова про продаж за 200000,00 (двісті тисяч доларів США) вказаної двокімнатної квартири, яка розташована на 23 поверсі 24-поверхового будинку (роздруківку з сайту продажів додаю). Всі пункти оголошення (поверховість, площа, стан квартири, опис ремонту повністю відповідають опису квартири, власниками якої є ОСОБА_2 та його батько, який помер. Окрім цього, з копій документів: Договору купівлі-продажу майнових прав на обFєкт нерухомого майна F 2-23-6/19-Н від 01.09.2015 року, Додаткової угоди до Договору купівлі-продажу майнових прав на обFєкт нерухомого майна F 2-23-6/19-Н від 01.09.2015 року про заміну сторони від 23.10.2017 року, Акту приймання-передачі від 13.12.2017 року вбачається, що саме дочка ОСОБА_2 займалася їх оформленням на підставі довіреності, а тому вона має можливість за цією ж довіреністю підписати договір купівлі-продажу майна.

Позивач зазначає, що у звFязку з вказаними обставинами, невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно зробить неможливим виконання рішення суду.

В судове засідання сторони не викликались.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи в межах заявленої заяви, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, зберігаючи обFєктивність і неупередженість: сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обовFязків.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом ч. 1, 2ст. 149 ЦПК України, єдиною підставою для забезпечення позову є заява учасника справи. Забезпечення позову допускається як до предFявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п.п. 1,3ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забезпечується встановленням обовFязку вчинити певні дії. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зFясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також, відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», у якій зазначено, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звFязку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам, а також мають бути безпосередньо повFязані з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Суд встановив, що спір між сторонами виник з приводу спадкового майна, яке залишилося після смерті спадкодавця та складається з частки у праві спільної сумісної власності на квартиру F409 (чотириста девFять), яка розташована за адресою: місто Одеса, Французький бульвар, будинок F60-Г (шістдесят - «Г») та частки у праві спільної сумісної власності на автомобіль марки NISSAN модель X- TRAIL 2017 року випуску, державний номер НОМЕР_1. Право власності на автомобіль та квартиру зареєстроване за дружиною спадкодавця, ОСОБА_2.

Обраний позивачем вид забезпечення позову є співмірним з позовними вимогами і таким, що не призведе до невиправданого обмеження майнових прав третьої особи, оскільки наслідком заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії по квартирі та автомобілю є лише обмеження у праві розпорядження цією часткою. Застосовуючи такий захід забезпечення позову, не обмежуються права третьої особи у праві користування спірною часткою квартири та автомобіля.

Враховуючи характер спору і розмір позовних вимог, суд дійшов висновку про те, що забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відчуження на квартиру F409, яка розташована за адресою: місто Одеса, Французький бульвар, будинок F 60-Г та автомобіль марки NISSAN, модель X-TRAIL, 2017 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 право власності на які зареєстровано на імFя ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2), не перешкоджає праву користування, і такий захід є достатнім, необхідним і співмірним за обставинами спору. А невжиття судом заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду, прийняте за наслідками розгляду позову, адже спірне майно, може бути відчужено третім особам.

Аналогічну позицію викладено в постанові Верховного суду від 12 червня 2018 року по справі F199/4662/17 (провадження F61-28355ск18) та в постанові Верховного суду від 01 жовтня 2018 року по справі F752/23561/17 (провадження F61-44255ск18), в постанові апеляційного суду Одеської області від 25.07.2017 року по справі F520/4921/17.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.2, 5, 149,151, 153,260 ЦПК України, та постановою Пленуму Верховного Суду України F9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника позивача про забезпечення позову F задовольнити.

Забезпечити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки померлого у спільній сумісній власності подружжя, шляхом накладення арешту та заборони відчуження на квартиру F409, яка розташована за адресою: місто Одеса, Французький бульвар, будинок F 60-Г, автомобіль марки NISSAN, модель X-TRAIL, 2017 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 право власності на які зареєстровано на імFя ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2).

Ухвала діє до вирішення справи по суті та набрання рішення по справі законної сили та є підставою для внесення відомостей до відповідних державних реєстрів рухомого і нерухомого майна уповноваженими на такі дії особами.

Відомості відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження»:

стягувач: ОСОБА_1, паспорт громадянина США F538332449, виданий 02.11.2015 року, орган видачі Сполучені Штати, Департамент штату., адреса: Провулок ОСОБА_4 (ОСОБА_4) 180, Сенека, ПК, 29672-0412, Сполучені Штати Америки;

боржник: ОСОБА_2, РНОКПП: НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: 65009, АДРЕСА_1.

Ухвала про забезпечення позову набуває законної сили з дня її проголошення (підписання) суддею та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд міста Одеси.

Суддя А.В. Науменко