КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 755/8963/19

номер провадження: 22-ц/824/14257/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії судів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач), суддів: Мережко М.В., Савченка С.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Ставицького Василя Михайловича на ухвалу судді Дніпровського районного суду міста Києвавід 10 червня 2019 року Марфіна Н.В., у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду міста Києваіз заявою про встановлення факту батьківства, а саме, встановити юридичний факт батьківства ОСОБА_2 , 1938 року народження, уродженця міста Києва, який проживав по АДРЕСА_1 , відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зобов`язати Деснянський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у мсті Києві зробити відповідний запис у свідоцтві про народження ОСОБА_1 .

Ухвалою судді Дніпровського районного суду міста Києвавід 10 червня 2019 року цивільну справу за заявою представника ОСОБА_1 - адвоката Ставицького В.М. про встановлення факту батьківства переданона розгляд до Баришівського районного суду Київської області за територіальною підсудністю.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Ставицький В.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та визначити підсудність даної справи Дніпровському районному суду міста Києва, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що заявник ОСОБА_1 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , більшість свідків є особами похилого віку, які проживають у Деснянському районі міста Києва, а тому їх прибуття до Баришівського районного суду Київської області буде ускладненим.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч.1 ст.353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про передачу справи на розгляд до Баришівського районного суду Київської області, суд першої інстанції керувався п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України й виходив із того, що місце проживання заявника ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 , а тому вказана справа не підсудна Дніпровському районному суду міста Києва відповідно до ч.1 ст. 316 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Згідно з ч.1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно відомостей електронного реєстру територіальної громади міста Києва «ГІОЦ/КМДА» від 07 червня 2019 року заявник ОСОБА_1 по місту Києву зареєстрованим не значиться (а.с.17).

Також судом першої інстанції встановлено, що відповідно до копії паспорту серії НОМЕР_1 , виданого 26 лютого 2008 року Баришівським РВ ГУ МВС України в Київській області та копії нотаріально посвідченої довіреності від 04 червня 2019 року на представництво інтересів заявника у суді, які долучені до позовної заяви, місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.7-8).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Отже, враховуючи, що місце проживання заявника ОСОБА_1 зареєстровано у встановленому законом порядку за адресою: АДРЕСА_3 , що відноситься до адміністративно-територіального поділу Баришівського району Київської області і в матеріалах справи відсутні належні докази реєстрації місця проживання заявника на території Дніпровського районного міста Києва, колегія суддів вважає, що суддя першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що дана справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Баришівського районного суду Київської області.

Доводи апеляційної скарги про те, що заявник ОСОБА_1 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується актом від 01 серпня 2019 року, складений майстром технічної дільниці ЖЕД-410 ОСОБА_3 на підставі заяв сусідів, не заслуговують на увагу з таких.

Так, відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно зі ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Відповідно до положень ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.

Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Особи, які не проживають за адресою, що зареєстрована як місце їх проживання, більше одного місяця і які мають невиконані майнові зобов`язання, накладені в адміністративному порядку чи за судовим рішенням, або призиваються на строкову військову службу і не мають відстрочки, або беруть участь у судовому процесі в будь-якій якості, зобов`язані письмово повідомити орган реєстрації про своє місце перебування.

Відповідно до пунктів 3, 7 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207, реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що реєстрації підлягає як місце проживання, так і місце перебування особи.

Даних про те, що ОСОБА_1 письмово повідомив орган реєстрації про своє місце перебуванняза адресою: АДРЕСА_2 , матеріали справи не містять.

За таких обставин відсутні підстави вважати, що заявник ОСОБА_1 зареєстрований у встановленому законом порядку на території Дніпровського району міста Києва.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що більшість свідків у даній справі є особами похилого віку, які проживають у Деснянському районі міста Києва, то вони не приймаються апеляційним судом до уваги, оскільки відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства вік та місце проживання свідків не має правового значення для вирішення судом питання про визначення підсудності справи.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому цю ухвалу відповідно до ст.375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Ставицького Василя Михайловича - залишити без задоволення.

Ухвалу судді Дніпровського районного суду міста Києвавід 10 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий

Судді