Єдиний унікальний номер справи 755/8859/15-ц
Провадження №22-ц/824/9987/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Таргоній Д.О.,

за участю секретаря Тімуш Д.І.,

розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 27 травня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 15.09.2017 року за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Києві, третя особа: Фонд соціального страхування України про зміну цін по відшкодування шкоди завданої каліцтвом,

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2015 рокуОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, який обґрунтував тим, що 01.03.1984 року він отримав трудове каліцтво, внаслідок якого став інвалідом 1-ї групи безстроково. 13.05.2003 року рішенням суду з тресту «Київміськбуд-6» присуджено до стягнення щомісячні компенсаційні витрати на бензин, ремонт, технічне обслуговування автомобіля в розмірі 89,29 грн. При цьому, таким судовим рішенням встановлені щомісячні виплати без обмеження їх будь-яким строком виплат, підстави для їх стягнення є преюдиційними. З плином часу присуджена сума компенсаційних виплат стала недостатньою для покриття фактичних витрат позивача, у зв`язку з чим він просив станом на 06.04.2015 року встановити такі виплати у розмірі 2517,40 грн. Також просив зобов`язати відповідача зробити перерахунок грошових коштів та стягувати в подальшому з Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві суму в розмірі 2517,40 гривень.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 15.09.2017 року в задоволенні вищезазначеного позову відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 14.12.2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 15.09.2017 року залишене без змін.

Постановою Верховного Суду від 12.03.2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, оскаржувані судові рішення - без змін.

В травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва із заявою про перегляд рішення від 15.09.2017 року за нововиявленими обставинами. В якості підстави для такого звернення заявник зазначив, що 03.10.2017 року йому стало відомо про ухвалу Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 05.07.2017 року у справі № 755/23428/13-ц, якою скасовано ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 23.12.2013 року про заміну боржника ВАТ «Трест Київміськбуд-6» на Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві. У зв`язку з такою ухвалою заявник просив поновити строк подачі заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, переглянути рішення районного суду від 15.09.2017 року та замінити боржника - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Києві на ПрАТ «Трест Київміськбуд-6». Клопотання про поновлення строку обґрунтував тим, що в період з 21.04.2017 року по 22.02.2019 року він хворів, самостійно не пересувався та не мав фізичної змоги нічого робити, навіть щоб щось писати.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 27 травня 2019 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку відмовлено, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами залишено без розгляду.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. Скаргу мотивував тим, що судом не повно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, тому ухвала суду є необґрунтованою. Вказав на безпідставне неврахування судом першої інстанції зазначених ним підстав для визнання причини пропуску строку звернення до суду поважними.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав:

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 15.09.2017 року набрало законної сили. В травні 2019 року ОСОБА_1 подав заяву про його перегляд за нововиявленими обставинами, яка судом першої інстанції залишена без розгляду. Підставою для залишення заяви без розгляду став пропущений заявником встановлений законом термін на подачу такої заяви про перегляд рішення.

В якості доводів апеляційної скарги апелянт зазначає про неналежне вирішення судом першої інстанції його клопотання про поновлення строку подачі такої заяви. Зокрема, таку свою заяву ОСОБА_1 обґрунтував своїм станом здоров`я та необхідністю отримання численних медичних процедур, що в свою чергу обумовило наявність об`єктивних перешкод для вчасної подачі заяви.

Колегія суддів апеляційного суду не може погодитись з посиланнями апелянта щодо неналежності висновків суду першої інстанції при ухваленні рішення про відмову в поновленні пропущеного заявником строку. При вирішенні даного питання суд першої інстанції врахував як доводи заявника щодо його стану здоров`я, так і його доводи щодо дати отримання судового рішення, яким він обґрунтовував свою заяву (03.10.2017 року). Заявник на підтвердження своєї заяви надав до суду ряд медичних документів щодо свого стану здоров`я, який за його твердженнями не дозволив йому подати чи направити до суду заву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами в період з 03.10.2017 року по 14.05.2019 року, в той час як законом встановлений для цього 30-ти денний строк (ст. 424 ЦПК України). Зазначені доводи та документи були належним чином досліджені та оцінені судом першої інстанції при вирішенні клопотання заявника, за результатами чого суд прийшов до обґрунтованого висновку про неналежність таких посилань. Зокрема суд врахував, що у вказаний період, коли за твердженням ОСОБА_1 він за станом здоров`я не міг подати заяву до суду, він особисто подавав до Дніпровського районного суду м. Києва клопотання в рамках справи №755/8859/15-ц, а також був присутнім в судовому засіданні по справі №755/23428/13, що в свою чергу ставить під обґрунтований сумнів зазначені вище посилання заявника. З такими висновками суду першої інстанції погоджується й колегія суддів апеляційного суду.

Обґрунтованим з точки зору колегії суддів апеляційного суду є й врахування судом першої інстанції і тієї обставини, що ОСОБА_1 був особисто присутнім в судовому засіданні в Дніпровському районному суді м. Києва 10.05.2018 року, в якому було постановлено ухвалу, на яку він посилався в своїй заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами (т. 3 а.с 144, зворот).

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції щодо відсутності належних підстав для поновлення заявнику пропущеного ним строку на подання заяви про перегляд рішення суду за ново виявленими обставинами та безпідставністю посилань апелянта з цього приводу. Не спростовують належності та законності оскаржуваної ухвали суду й решта доводів апеляційної скарги.

Наслідки пропущення процесуальних строків зазначено в законі. Зокрема ст.126 ЦПК України встановлено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим кодексом.

Зважаючи на наведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що заявлені апелянтом підстави для скасування оскаржуваної ухвали суду в даному випадку відсутні, відтак апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Згідно вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 27 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді Т.О. Писана

Д.О. Таргоній