ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/591/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія: Пироженко В.Д.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року Черкаський апеляційний суд в складі:

суддів Бондаренка С. І., Храпка В.Д., Новікова О.М.

за участю секретаря Матюха В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 вересня 2019 року, постановленої під головуванням судді Пироженко В.Д., у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про захист прав споживачів, шляхом визнання договору про надання споживчого кредиту недійсним та застосування двосторонньої реституції, повний текст ухвали складений 26 вересня 2019 року, -

в с т а н о в и в :

В липні 2019 року ОСОБА_1 зверулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про захист прав споживачів, шляхом визнання договору про надання споживчого кредиту недійсним та застосування двосторонньої реституції.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 4 вересня 2007 року між сторонами був укладений договір про надання споживчого кредиту, який є недійсним з наступних підстав: усі істотні умови прописані незрозумілою мовою та є несправедливими; містять неоднозначні положення; не містять посилань на курс іноземної валюти, що повинен був використовуватись при замовленні та купівлі іноземної валюти на міжбанківському валютному ринку України для видачі продавцю товару - квартири; не містять курсу НБУ на день видачі/отримання кредитних коштів на придбання товару позичальником (квартири); не містять умов відповідальності кредитора за цим договором; не містить жодних застережень щодо ймовірних ризиків коливань іноземної валюти; відсутня сукупна вартість зазначеного кредиту та реальна і абсолютна процентна ставка по даному кредиту; відсутня інформація про види кредитування; не містить порядку та способу замовляння і вартості послуг кредитором щодо придбання іноземної валюти на міжбанківському валютному ринку України (МВРУ) для позичальника; не містить порядку та способу відрахування відсотку до Пенсійного фонду України за придбання кредитором іноземної валюти на МВРУ для позичальника; відсутня інформація щодо імпортної складової ціни послуг кредитора; відсутня інформація про отримання податкового кредиту; не містить графік платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі, - щомісяця, щокварталу тощо) у розмірі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов`язань споживача за кожним платіжним періодом з урахуванням даних, передбачених у додатку до Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту; у графіку платежів (Додаток №1) не викладена докладно розписана сукупна вартість кредиту за кожним платіжним періодом; не містять попередження споживача, що валютні ризики під час виконання зобов`язань за кредитним договором несе споживач; не містять інформацію щодо методики, яка використовується банком для визначення валютного курсу, строків і комісій, пов`язаних з конвертацією валюти платежу у валюту зобов`язання під час погашення заборгованості за кредитом та процентами за користування ним.

Вказує, що не була належним чином проінформованою про всі істотні умови та ризики договору, його сукупну вартість та розмір реальної процентної ставки за користування коштами, подорожчання кредиту, укладення такого договору не відповідає волевиявленню позичальника, кредитор приховав усі дійсні істотні умови.

Зобов`язання щодо видачі кредитором та прийняття позичальником було встановлено кредитором в тексті кредитного договору у іноземній валюті в розмірі 47000 доларів США із зазначенням еквіваленту до національної валюти в розмірі 237350 гривень. Кошти ОСОБА_1 сплачувала в доларах США, оскільки так вимагав банк, посилаючись на умови договору, однак п.2.1.1. - п. 1.1. кредитного договору не містять відомостей щодо курсу на міжбанківському валютному ринку України, за яким буде придбано іноземну валюту для позичальника та відомостей щодо курсу НБУ за яким буде придбано іноземну валюту для позичальника та відомостей щодо курсу НБУ за яким кредитором визначено еквівалент кредитних коштів в національній валюті - 237350 гривень. Дана умова кредитного договору суперечить п. 10.2.2. та актам цивільного законодавства і є незрозумілою і неоднозначною.

Також зазначала, що кредитором не було надано письмовий дозвіл до відділення на здійснення певного виду банківських операцій, неоднозначно та незрозуміло викладені умови кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію банку, відрізняються графік погашення кредиту та графік платежів, не містить реальної процентної ставки по кредиту та сукупної вартості кредиту, позичальник не був повідомлений про вид та способи кредитування, при сплаті позичальником тіла кредиту, банк зараховував вказану суму як відсотки, не було сформовано новий графік погашення кредиту, кредитний договір не містить вказівки на вид та предмет кожної супутньої послуги, визначений розмір пені не може бути застосований між юридичною особою та фізичною особою, кредитор не має жодного юридичного права на власний розсуд змінювати черговість платежів, умова про сплату кредитору 5% від суми кредиту за порушення позичальником цільового використання кредитних коштів є дискримінаційною та призводить до дисбалансу правовідносин, умови кредитного договору не містять жодних штрафних санкцій за невиконання або неналежне виконання банком взятих на себе зобов`язань, пункт 2.1 кредитного договору суперечить п.1.9 договору іпотеки, пункт 1.9 не містить однозначних умов щодо права кредитора задовольнити свої вимоги або «заставного майна» або активів/коштів позичальника, неоднозначним та незрозумілим є пункт 9.1 кредитного договору, крім штрафних санкцій також встановлений в п.7.6 кредитного договору штраф в розмірі 500 гривень за кожен випадок порушення термінів виконання зобов`язання, пункт 1.3.1 містить незрозумілі нечіткі умови щодо зміни процентної ставки, розділ 11 не містить умов порядку та способу щодо права позичальника повернути достроково кредитні кошти, банк починаючи з 2007 року не надає правдивої інформації в тому числі і щодо видачі боргового документа, зазначене в кредитному договорі зобов`язання у доларах США є перекладенням усіх валютних ризиків банка на фізичну особу, позивачу не надавались Типові умови споживчого кредитування АКІБ «УкрСиббанк».

Недійсність основного зобов`язання спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення.

На підставі викладеного просила суд кредитний договір про надання споживчого кредиту №0 від 04 вересня 2007 року, Графік погашення кредитної заборгованості та Договір іпотеки №62612 від 04 вересня 2007 року укладений між АКІБ «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Фіщук В.Я., зареєстрований в реєстрі за №3816 визнати недійсними та застосувати наслідки недійсності правочину.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 вересня 2019 року клопотання представника відповідача задоволено.

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про захист прав споживачів закрито.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали, просить її скасувати та постановити нове судове рішення, яким справу направити до суду першої інстанції для продовження її розгляду. В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що підстави на основі яких було закрито провадження у суді першої інстанції не відповідають дійсності, матеріали даної справи не були досліджені судом, а ухвала суду від 26 вересня 2019 року, поставлена з порушенням процесуальних норм права повинна бути скасованою апеляційною інстанцією з направленням справи до суду першої інстанції виходячи з того, що позов про захист прав споживачів у даній справі був поданий з інших підстав.

В відзиві на подану апеляційну скаргу АТ «Укрсиббанк» заперечило проти задоволення апеляційної скарги, обґрунтовуючи відзив тим, що зазначені позивачем вимоги вже були предметом розгляду суду та по ним прийнято рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, апеляційний суд, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Закриваючи провадження по справі суд першої інстанції виходив з того, що позивач вже зверталася до суду з приводу спору між тими самими сторонами (ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 ), про той самий предмет (договір про надання споживчого кредиту №0 від 04 вересня 2007 року та договір іпотеки №62612 від 04 вересня 2007 року), і з тих самих підстав (визнання договорів недійсними).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

За змістом вказаної норми права позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір.

Постанова Верховного Суду України від 22 квітня 2015 року у справі №6-79цс15.

Відповідно до частини 1 статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Підставами позовних вимог є обґрунтування, про яке позивач зазначає на підтвердження свого порушеного права.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 травня 2016 року у справі №712/9688/15 позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за договором кредиту в розмірі 34437,06 дол. США, пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів в розмірі 18482,62 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» 3654 гривень сплаченого судового збору.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про захист прав споживачів шляхом визнання договору споживчого кредиту недійсним та зобов`язання вчинити дії відмовлено (т.1 а.с.223-227).

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 05 квітня 2017 року у справі №22-ц/793/270/17 апеляційну скаргу ОСОБА_2 , що діє за довіреністю ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 травня 2016 року - відхилено, а рішення суду залишено без змін (т.1 а.с.228-234).

Постановою Верховного Суду від 12 листопада 2018 року у справі №712/9688/16-ц касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє через представника ОСОБА_2 , залишено без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 травня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області залишено без змін (т.1 а.с.17-20).

Із вказаних текстів рішень судів вбачається, що сторони, за зустрічним позовом, є тотожними, однак предмет відрізняється, оскільки в даному позові позивач просила визнати недійсним крім кредитного договору, ще і договір іпотеки.

Різними є і підстави.

Так підставами зустрічних позовних вимог, в попередній справі, позивач зазначала те, що на момент укладання спірного кредитного договору у 2007 році у банка був відсутній дозвіл на здійснення валютних операцій, які належать до фінансових послуг. Також не надано підтверджень на право здійснення окремих валютних операцій у період з 2007 року по 05.10.2011 року. Вказувала на ненадання їй інформації щодо сукупної вартості кредиту, порушення порядку отримання грошових коштів за кредитним договором, незаконність дій банку щодо видачі кредиту в іноземній валюті . Крім того зазначала, що даний договір є нікчемним, оскільки банк п.9.11 договору умисно обмежив цивільні права позичальника встановленим застереженням щодо погодження сторонами, що позичальник не матиме до банку жодних претензій в разі вчинення останнім будь-якої дії, зазначеної у пункті 9.11 договору (частина 2 пункту 9.11 умов договору), що є недопустимою та нечесною підприємницькою діяльністю банку, що порушує норми статті 27 ЦК України, якими держава гарантує захист будь-якій особі правовідносин, а саме банк не ініціював внесення змін до кредитного договору для приведення його умов вимогам законодавства, не відреагував на пропозиції позичальника щодо вирішення даного спору шляхом мирного врегулювання в умовах світової фінансової кризи, а звернувся до суду із позовом, не надавши документів, які б підтверджували факти здійснення фінансових операцій банком.

Порівнюючи підстави позовних вимог, суд, приходить до висновку, що хоч їх частина і збігається з підставами зазначеними в даній справі, однак більшість є різними тому відсутня така обов`язкова ознака як тотожність позовів, а відтак у суду першої інстанції були відсутні підстави для закриття провадження.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 вересня 2019 року - скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про захист прав споживачів, шляхом визнання договору про надання споживчого кредиту недійсним та застосування двосторонньої реституції направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 07 листопада 2019 року.

Судді: :