Справа № 496/2895/18
Провадження № 2/496/566/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2019 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Пендюри Л.О.

за участю секретаря - Богдан Ю.В.,

представників - Грубнік В.І., Підопригора Є.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання такими, що втратили право користування житловим будинком,

ВСТАНОВИВ

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок НОМЕР_1 , їй належить зазначений будинок . У вказаному будинку зареєстровані також її зведена сестра - ОСОБА_6 , разом зі своїми дітьми: ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , зведений брат - ОСОБА_3 . Усі відповідачі, крім ОСОБА_2 , більше десяти років проживають за іншою адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_2 вела аморальний спосіб життя, періодично не проживала у вказаному будинку, але в кінці червня 2018 року разом з дітьми та чоловіком знову переїхала у вказаний будинок для проживання та зайняла його половину, комунальні платежі не сплачує, чим перешкоджає позивачці у користуванні своїм майном.

Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Грубнік В.І. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, викладені в позовній заяві та просив їх задовольнити. Крім цього пояснив, що у зв`язку з тим, що в будинку, крім позивачки зареєстровані відповідачі по справі, вона не може отримати субсидію.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, але подала до суду відзив, в якому просила в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити, оскільки вважає, що він спрямований на порушення її прав та прав її малолітніх дітей. Зазначає, шо у неї склалися складні стосунки з позивачкою, яка негативно ставиться до неї. Посилання позиваки на те, що вона вела аморальний спосіб життя є безпідставними та необґрунтованими. Зазначає, що була вимушена періодично виїжджати з вказаного будинку через часті конфлікти з ОСОБА_1 та її чоловіком ОСОБА_7 , але через деякий час поверталася до будинку, оскільки там зареєстрована та на законних підставах має право користуватися ним, як і її діти. Всі її переїзди до іншого житла мали короткочасний та періодичний характер та були спровоковані психологічним натиском на неї та її дітей. Вона не має наміру та ніколи не домовлялася з позивачкою про залишення її законного місця проживання та переїзду до іншого житла назавжди. Натомість вона завжди намагалася знайти порозуміння з ОСОБА_1 , уникати сварок, пропонувала їй встановити порядок користування будинком, гроші на оплату комунальних платежів, але вона завжди відмовлялася від всіх пропозицій, мотивуючи відмову тим, що не бажає проживати разом з нею під одним дахом, та наполягала на тому, що не буде створювати умови, які нададуть їй право користування будинком. Умови для позбавлення її права користування будинком АДРЕСА_1 - відсутні.

Представник відповідачки ОСОБА_2 - адвокат Підопригора Є.М. в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_2 проживала у будинку не увесь час, але в ньому знаходяться її речі. Точний час, який ОСОБА_2 не проживає у будинку- невідомий.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій вказав, що з позовом ОСОБА_1 згоден та просить справу розглядати у його відсутність. Крім того зазначає, що він проживає та веде побут у буд . АДРЕСА_2 , де мешкає його рідна сестра - ОСОБА_4

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, а ОСОБА_4 подала до суду заяву, в якій вказала, що з позовом ОСОБА_1 згодна та просить справу розглядати у її відсутність. Крім того зазначає, що вона проживає та веде побут у буд . АДРЕСА_2 . Разом з нею проживає її син - ОСОБА_10 та її брат - ОСОБА_11

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив, що він знає сторони по справі. По АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_1 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_7 . Він робив у них вдома ремонт, кілька разів на місяць, коли власники їдуть з дому, доглядає за будинком. ОСОБА_3 проживає у ОСОБА_4 разом з її сином ОСОБА_5 В 2014-2015 роках в спірному будинку проживала також ОСОБА_2 Потім вона жила в орендованому будинку по АДРЕСА_3 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_1 Знає, що ОСОБА_2 , яка не проживає у будинку 4 роки, претендує на нього. Усі відповідачі на протязі довгого часу не проживають у будинку ОСОБА_1 та не здійснюють оплату комунальних послуг.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, заслухавши свідків, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.

В судовому засіданні встановлено, що позивачці на праві приватної власності належить житловий будинок по АДРЕСА_1 про що свідчить свідоцтво № НОМЕР_1 про право власності на житловий будинок, видане виконавчим комітетом Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області, право власності на який зареєстроване за нею в установленому законом порядку, згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно. (а.с.33-34).

Рішенням виконкому Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області №399 від 11.06.2007 року земельній ділянці ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 було присвоєно нову адресу: АДРЕСА_1 (а.с.35).

Позивачка зазначає, що вона самостійно здійснює оплату комунальних послуг, витрати на ремонт будинку, слідкує за його благоустроєм, про що свідчать надані нею до суду договір страхування будинку та квитанції (а.с.7-29).

Згідно довідки (виписки з домової книги про склад сім`ї та прописку) №3594 від 10.07.2018 року в будинку АДРЕСА_1 крім позиваки зареєстровані також відповідачі по справі: її зведена сестра - ОСОБА_4 , діти зведеної сестри - ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , зведений брат - ОСОБА_3 , (а.с.30).

Відповідачі по справі, зареєстровані у зазначеному будинку, але не проживають в ньому. ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 більше десяти років проживають за іншою адреою: АДРЕСА_2 , де ведуть свій побут, сплачують комунальні послуги, організовують благоустрій біля будинку. ОСОБА_2 з 2015 року по 2018 рік проживає в с. Нерубайське за іншою адресою, винаймаючи житло в оренду, про що свідчить акт про непроживання за адресою: АДРЕСА_1 від 30.10.2018 року (а.с.99).

Відповідачка ОСОБА_2 неодноразово зверталася до Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП України в Одеській області із заявами, в яких просила вжити заходів до її тітки та дядька - ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , які не пускають її до будинку, в якому вона прописана. За вказаним фактом було проведено перевірки, за результатами яких встановлено відсутність ознак кримінального чи адміністративного правопорушення і матеріали по справі списані (а.с.66-69).

ОСОБА_2 до суду з позовом про вселення в буд. АДРЕСА_1 не зверталася, а тому суд вважає, що вона не має наміру в ньому проживати.

З урахуванням викладеного суд вважає, що оскільки відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 не проживають більше одного року в буд . АДРЕСА_1 , а тому мають бути визнані такими, що втратили право користування вказаним житловим будинком.

Керуючись ст. 405 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання такими, що втратили право користування житловим будинком задовольнити.

ОСОБА_2ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий 01 жовтня 2008 року Біляївським РВ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Біляївським РВ 01.08.2002 року; ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий Біляївським РВ 10.06.2009 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий Біляївським РВ в Одеській області, визнати такими, що втратили право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Л.О Пендюра

Повний текст рішення складено 15.07.2019 року