Справа № 174/927/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді - Ілюшик І.А.,

за участю: секретаря Шарапової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Вільногірської міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності на майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Вільногірської міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності на майно

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що згідно з типовим договором про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві особистої власності від 05 листопада 1986 р., йому було надано у безстрокове користування земельну ділянку розміром 540 м. квадратних по АДРЕСА_1 для будівництва приватного житлового будинку. У вересні місяці цього ж 1986 року йому було відведено земельну ділянку в натурі та надано дозвіл за № 29 на виконання будівельних робіт.

Будівництво будинку ним було завершено у 1993 році та введено в експлуатацію. 21 серпня 2019 року, він звернувся до державного реєстратора виконавчого комітету Вільногірської міської ради із заявою про реєстрацію мого права власності на зазначену вище садибу, яку було побудовано особисто ним, якою він користувався за призначенням з моменту її введення в експлуатацію та якою він користуюсь як своїм житлом по цей день.

Однак, в зв`язку з тим, що під час збирання технічних документів та виготовлення технічної документації на будинок, оригінал акту введення житлового будинку в експлуатацію загубився, йому у реєстрації прав та їх обтяжень було відмовлено з мотивів відсутності в нього оригіналу зазначеного вище акту введення житлового будинку в експлуатацію. Тому він просить суд визнати за ним в цілому право власності на житловий будинок.

В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовну заяву підтримав, просив суд задовольнити в повному обсязі (а.с.41).

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, проте від нього надійшло клопотання , в якій вони просять розглянути справу у відсутність їх представника, проти позовних вимог заявлених позивачами не заперечують (а.с.39, 40).

В зв`язку з цим, суд ухвалив справу розглянути без участі сторін у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, судом встановлено згідно копії типового договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві особистої власності від 05 листопада 1986 р., посвідченого нотаріально 09 грудня 1986 року нотаріусом Верхньодніпровської державної нотаріальної контори, реєстровий № 2-2409, ОСОБА_1 було надано у безстрокове користування земельну ділянку розміром 540 м. квадратних по АДРЕСА_1 для будівництва приватного житлового будинку. ( а.с.7.8)

ОСОБА_1 було виділено земельну ділянку, що підтверджується актом від вересня 1986 року про відвід земельної ділянки в натурі та дозволом за № 29 на виконання будівельних робіт (а.с. 5,6).

Відповідно до акту про закінченого будівництва житлового будинку і господарських споруд індивідуального забудовника, затвердженого комісією виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області від 23 вересня 1993 року було введення в експлуатацію закінченого будівництвом (а.с. 9)

За даними технічного паспорту, будинок, ганок, навіс, погріб, оглядова яма за адресою: АДРЕСА_1 збудовано у 1988 році (а.с. 10-13).

Згідно копії інформаційної довідки БТІ від 08.08.2019 року згідно інвентарної справи № 156, реєстрової книги № 25 на будинок садибного типу з господарчими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 зареєстровано право власності за ОСОБА_1 (а.с. 15)

Відповідно до ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом (ч. 4 ст.182 ЦК України, ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Бугай Д.Р. №49050442 від 07 жовтня 2019 року відмовлено позивачу у державній реєстрації права власності на даний будинок з підстав відсутності правовстановлюючих документів.( а.с.4)

Згідно ч. 1 ст. 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно з ч. 3 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до положень ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно до вимог ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в Постанові № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» (далі в тексті Постанова № 5), п. 5 Постанови № 5, в державі діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

За таких обставин суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та визнати за позивачем право власності на житловий будинок А-1, загальною площею 176,0 кв. метри, житловою площею 79,2 кв. метри, розташованому на земельній ділянці площею 540 кв. метри (по фактичному користуванню) за АДРЕСА_1 разом із господарськими будівлям згідно технічного паспорту.

На підставі викладеного керуючись ст.ст.182, 331,3 21 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 200, 206, 247, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Вільногірської міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності на майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в цілому право власності на житловий будинок А-1, загальною площею 176,0 кв. метри, житловою площею 79,2 кв. метри, розташованому на земельній ділянці площею 540 кв. метри (по фактичному користуванню) за АДРЕСА_1 разом із господарськими будівлями, які складаються згідно даних технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленим КП «БТІ м. Вільногірська» станом на 08 серпня 2019 р., з: ганок а; навіс а-1; погріб п/д; оглядової ями о/я; огорожі № 1,4, 6; воріт № 3; хвіртки № 2; мощення І.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України 2017 р., до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Вільногірського міського суду

Дніпропетровської області І.А.Ілюшик