Ухвала

18 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 755/28001/14

провадження № 61-19672ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката Демченка Костянтина Миколайовича на рішення Апеляційного суду м. Києва від 18 жовтня 2016 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про дострокове стягнення заборгованості та пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Кредобанк», ОСОБА_3 про визнання поруки припиненою,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Кредобанк» звернулося до суду з указаним позовом, в якому просило стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором від 17 квітня 2008 року № 056 в розмірі 39 581,69 доларів США.

ОСОБА_4 звернулася до суду із зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства «Кредобанк», ОСОБА_3 про визнання поруки припиненою.

Дніпровський районний суд м. Києва рішенням від 05 березня 2015 року позов Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» задовольнив частково. Стягнув з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованість за договором кредиту від 17 квітня 2008 року в сумі 39 581, 69 доларів США, що еквівалентно 940 856,77 грн. В решті позову відмовив. Вирішив питання про розподіл судових витрат. Зустрічний позов ОСОБА_4 задовольнив. Визнав припиненою поруку за договором поруки від 23 лютого 2009 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_4

Апеляційний суд м. Києва рішенням від 28 вересня 2015 року рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 05 березня 2015 року в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_3 змінив. Виключив з резолютивної частини рішення висновок суду щодо стягнення заборгованості в гривневому еквіваленті за курсом НБУ в сумі 940 856,77 грн. В решті рішення суду залишив без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 березня 2016 року касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» задоволено частково. Рішення Апеляційного суду м. Києва від 28 вересня 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Апеляційний суд м. Києва рішенням від 18 жовтня 2016 року рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 05 березня 2015 року скасував та ухвалив нове рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» задовольнив. Стягнув солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором від 17 квітня 2008 року в розмірі 39 581,69 доларів США. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 відмовив. Вирішив питання про розподіл судових витрат.

05 листопада 2019 року представник ОСОБА_4 - адвокат Демченко К. М. подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Апеляційного суду м. Києва від 18 жовтня 2016 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

Представник ОСОБА_4 - адвокат Демченко К. М. звернувся з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження, яке обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 через свого представника приймала участь під час розгляду даної справи судом першої та апеляційної інстанцій. Після винесення рішення Апеляційного суду м. Києва від 28 вересня 2015 року ОСОБА_4 не отримувала жодних повісток, викликів в судове засідання та судових рішень, а тому вважала, що рішення апеляційного суду є остаточним. Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 жовтня 2015 року разом із касаційною скаргою не була вручена ОСОБА_4 та повернулася до суду у зв`язку із закінченням строку зберігання. Отже, ОСОБА_4 не була належним чином повідомлена про наявність касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Апеляційного суду м. Києва від 28 вересня 2015 року. Ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 березня 2016 року взагалі не направлялася ані ОСОБА_4, ані іншим учасникам справи. Повістки про виклик у судові засідання апеляційного суду, призначені на 21 червня 2016 року, на 26 липня 2016 року та на 18 жовтня 2016 року, також не були вручені ОСОБА_4 та повернулися до суду у зв`язку із закінченням строку зберігання, а тому, вона не була належним чином повідомлена про наявність апеляційного провадження та призначення справи до розгляду на 18 жовтня 2016 року. Оскаржуване рішення апеляційного суду від 18 жовтня 2016 року також їй не направлялося. Крім цього, після дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 13 червня 2014 року, ОСОБА_4 проходила та по сьогоднішній день проходить важкий курс реабілітації, а тому з 2014 року не проживала в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 , та не могла самостійно постійно контролювати хід розгляду справи після винесення остаточного рішення. При розгляді даної справи ОСОБА_9 діяла через свого представника - ОСОБА_13 Однак, її представнику також не було направлено касаційну та апеляційну скарги і жодних повісток про виклик у судові засідання. ОСОБА_9 була переконана, що рішення апеляційного суду від 28 вересня 2015 року є остаточним у цій справі. У кінці вересня 2019 року ОСОБА_4 стало відомо, що на її земельні ділянки накладено арешт в межах виконавчого провадження № 54100695, відкритого на підставі виконавчого листа від 05 квітня 2017 року № 755/8001/14-ц. Після ознайомлення з матеріалами справи 21 жовтня 2019 року її представником, ОСОБА_4 стало відомо про існування оскаржуваного рішення Апеляційного суду м. Києва від 18 жовтня 2016 року.

На підтвердження наведених заявником доводів надано відповідні докази, а саме: копії супровідних листів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 травня 2016 року вих. №4933/0/20-16 та апеляційного суду м. Києва від 16 травня 2016 року № 22-ц/796/8131/2016; копії поштових конвертів з відмітками «за закінченням терміну зберігання»; копія зустрічного позову ОСОБА_4 ; копія довіреності; копії журналу судових засідань; копії виписки Комунального закладу Київської обласної ради «Київська обласна клінічна лікарня» від 13 липня 2014 року № 103153 та витягу з історії хвороби від 25 липня 2014 року № 324325/862.

Відповідно до частин першої, другої статті 325 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року в редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваного судового рішення, касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду. У разі пропущення цього строку з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 394 ЦПК України у чинній редакції незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків, зокрема подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухваленого у цій справі судового рішення про те, що ОСОБА_9 та її представник - ОСОБА_13 . не були належним чином повідомлені про розгляд справи та надані на підтвердження цих доводів докази свідчать про поважність причин пропуску цього строку та наявність підстав для його поновлення.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_4 як інвалід ІІ групи звільнена від сплати судового збору за подання касаційної скарги, що підтверджується копією довідки МСЕК серії АВ № 0081709.

Згідно з частиною сьомою статті 394 ЦПК України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суддя-доповідач постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.

Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

Викладені у касаційній скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, а тому слід відкрити касаційне провадження у даній справі та витребувати матеріали справи.

Представник ОСОБА_4 - адвокат Демченко К. М. звернувся з клопотанням про зупинення виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 18 жовтня 2016 року до закінчення касаційного провадження у справі, яке обґрунтовано тим, що не зупинення виконання судового рішення призведе до примусового відчуження нерухомого майна ОСОБА_15 та як наслідок утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також призведе до порушення права власності ОСОБА_4

На підтвердження наведених доводів заявником надано відповідні докази, а саме: копії постанов Головного державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про відкриття виконавчого провадження від 13 червня 2017 року ВП № 54100695 та про арешт майна боржника від 27 липня 2017 року ВП № 54100695; Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04 листопада 2019 року № 187458671.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Наведені у клопотанні доводи та надані матеріали дають підстави для висновку про необхідність зупинення виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 18 жовтня 2016 року до закінчення касаційного провадження у справі, тому клопотання слід задовольнити.

Керуючись статтями 394, 395 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_4 - адвоката Демченка Костянтина Миколайовича задовольнити.

Поновити представнику ОСОБА_4 - адвокату Демченку Костянтину Миколайовичу строк на касаційне оскарження рішення Апеляційного суду м. Києва від 18 жовтня 2016 року.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - адвоката Демченка Костянтина Миколайовича на рішення Апеляційного суду м. Києва від 18 жовтня 2016 року.

Витребувати з Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу № 755/28001/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про дострокове стягнення заборгованості та пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Кредобанк», ОСОБА_3 про визнання поруки припиненою.

Зупинити виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 18 жовтня 2016 року до закінчення касаційного провадження у справі.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та додані до неї документи, роз`яснити їх право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ю. Зайцев