Справа №639/1349/19
Провадження №2/639/1053/19
РІШЕННЯ

(Заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2019 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді – Труханович В.В.,

за участю секретаря – Кричевської В.М.,

позивача – ОСОБА_1,

3-тьої особи – ОСОБА_2,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду м. Харкова цивільну справу №639/1349/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: ОСОБА_6, ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7 про усунення перешкод у користуванні власністю,

ВСТАНОВИВ:

12.03.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовною заявою до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод у володінні, користуванні та розпорядженні житловим будинком АДРЕСА_1, шляхом зняття відповідача з реєстраційного обліку

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 08.06.2018 року позивач разом зі своєю родиною на підставі договору купівлі-продажу придбав 67/100 частин будинку АДРЕСА_1.

Відповідачі по справі є родичами колишнього власника, а по відношенню до позивача є сторонніми особами.

Після набуття позивачем права власності на вищезазначене житлове приміщення, в ньому залишаються бути зареєстрованими відповідачі по справі, які є сторонніми особами.

Реєстрація відповідачів у спірному будинку є формальною, та значно порушує права позивача як власника будинку, щодо вільного користування, розпорядження майном.

Вищевикладені обставини вимусили позивача звернутися до суду з даним позовом.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та підтвердив обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до судового засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином згідно положенням ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом надання оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відомості про причини неявки відповідачів до суду не надходили, тому за клопотанням позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає змісту ст.ст. 280-281 Цивільно-процесуального кодексу України.

Згідно вимогам ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2)відповідач не з’явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3)відповідач не подав відзив;

4)позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Як передбачено ст. 281 ЦПК України, про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу.

Розгляд справи ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими Главою 11 Кодексу.

3-тя особа ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7 в судовому засіданні позов ОСОБА_1 підтримала, проти його задоволення не заперечувала.

3-тя особа ОСОБА_6, в судове засідання не з’явилися, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся.

Вислухавши пояснення позивача, 3-тьої особи ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позову і можливість його задоволення у повному обсязі, виходячи з наступного.

Вирішуючи справу по суті позовних вимог, суд виходив з положень ст.ст. 76-81 Цивільно-процесуального кодексу України.

Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України, доказами э будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 08 червня 2018 року до ОСОБА_2, ОСОБА_1 прийняли у власність 33/100 частин та 34/100 частин (відповідно кожний із них) житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель під АДРЕСА_1. ( а.с. 9-11)

На підставі договору дарування частини будинку від 18 грудня 2018 року, ОСОБА_2 подарувала неповнолітньому ОСОБА_7 33/100 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель під АДРЕСА_1. ( а.с. 7-8)

Згідно Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 08.01.2019 року, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_10. ( а.с. 23)

Як зазначив позивач, відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 є родичами колишнього власника, по відношенню до позивача вони є сторонніми особами. Після придбання позивачем у власність частини будинку АДРЕСА_1, дані особи, хоча і не проживають, але залишаються бути зареєстрованими за спірною адресою.

Згідно п.11 Договору купівлі-продажу від 08 червня 2018 року, сторони домовились про те, що Продавець повністю звільнить відчужуваний житловий будинок, сплатити усі комунальні борги на момент посвідчення цього договору в строк до 08 червня 2018 року. (а.с. 9-10)

Розглядаючи справу, суд насамперед виходить з положень ст. 317 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

На зміст права власності не впливають місце проживання та місце знаходження майна.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 та ч. 1 ст. 321 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.

Нормою статті 391 ЦК України прямо передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.

До того ж у п. 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України, позов про усунення порушень права, не пов’язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов’язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Тому, аналізуючи надані докази і дослідивши усі матеріали справи в їх сукупності, на підставі норм діючого цивільного законодавства щодо захисту права власності, суд вважає позовні вимоги законними і обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 122, 30, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 316-319, 321, 386, 391 ЦК України, п.п. 1, 2, 33, 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: ОСОБА_6, ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7 про усунення перешкод у користуванні власністю – задовольнити.

Усунути перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні ОСОБА_1 житловим будинком з надвірними будівлями і господарськими спорудами, розташованим за адресою: АДРЕСА_1, шляхом зняття з реєстраційного обліку за цією адресою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судовий збір по 256,13 грн. з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач – ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач – ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

3-тя особа: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

3-тя особа: ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Повний текст рішення складено 14.05.2019 року.

Суддя В.В. Труханович