Постанова

Іменем України

20 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 360/1415/15-ц

провадження № 61-14247св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Петрова Є. В.,

суддів: Калараша А. А., Мартєва С. Ю.,Сердюка В. В., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - прокурор Бородянського району в інтересах держави в особі Головного управління Держземагенства у Київській області,

відповідачі: Козинцівська сільська рада Бородянського району Київської області, ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бородянського районного суду Київської області від 11 листопада 2015 року в складі судді Міланіч А. М. та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 27 жовтня 2016 року в складі колегії суддів: Верланова С. М., Білоконь О. В., Приходька К. П.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2015 року прокурор Бородянського району звернувся з позовом до суду в інтересах держави в особі Головного управління Держземагентства у Київській області, який в процесі розгляду справи уточнив, мотивуючи свої вимоги тим, що Прокуратурою Бородянського району за результатами опрацювання інформації про стан законності на території району встановлено, що Козинцівською сільською радою Бородянського району безпідставно, всупереч порядку, встановленого нормами земельного законодавства, в порушення інтересів держави, прийнято рішення на 5-й сесії 5-го скликання від 13 жовтня 2006 року «Про передачу у приватну власність земельних ділянок», яким вирішено надати дозвіл на передачу земельних ділянок у власність та виготовлення державних актів, що посвідчують право власності на земельні ділянки громадянки ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,15 га, розташованої по АДРЕСА_1 .

11 вересня 2009 року Козинцівською сільською радою Бородянського району прийнято рішення «Про внесення змін до рішення 5 сесії 5 скликання від 13 жовтня 2006 року», яким вирішено внести зміни до зазначеного рішення в частині зміни площі земельної ділянки, наданої у приватну власність відповідачці, а саме замість площі 0,15 га вирішено рахувати 0,1997 га, та видати державний акт на право власності на земельну ділянку. Водночас, в порушення вимог статей 118, 186 ЗК України (в редакції, чинній намомент виникнення спірних правовідносин) Козинцівською сільською радою не приймались рішення про затвердження технічної документації (проекту землеустрою) щодо відведення у приватну власність ОСОБА_1 зазначеної земельної ділянки, площею 0,1997 га.

В подальшому, ОСОБА_1 було видано Державний акт серії ЯК № 198666 на право власності на земельну ділянку площею 0,1997 га, кадастровий номер :04:003:0230.

Як було встановлено з наданої Управлінням Держземагентства у Бородянському районі інформації від 04 червня 2015 року, відповідно до Проекту формування території та встановлення меж Козинцівської сільської ради Бородянського району і населених пунктів с. Козинці та с. Діброво-Ленінське Бородянського району від 1993 року земельна ділянка з вказаним кадастровим номером знаходиться за межами населеного пункту с. Козинці, перебувала в числі інших земель на праві постійного користування в Інституті картоплярства НААН та належала до земель сільськогосподарського призначення, що також підтверджується інформацією Інституту картоплярства НААН за № 135 від 04 червня 2015 року та Державного акту на право постійного користування землею Серії КВ ІД 000069 від 10 серпня 1995 року земля, площею 1668,1 га.

За Розпорядженням Бородянської РДА № 233 від 21 квітня 2004 року «Про вилучення земельних ділянок із користування Інституту картоплярства НААН» вирішено вилучити із користування Інституту земельні ділянки загальною площею 11,0 га, з них 7,8 га земель водного фонду та 3,2 га сільськогосподарських угідь (рілля) на території Козинцівської сільської ради Бородянського району; перевести вилучені вказані земельні ділянки загальною площею 11,0 га до земель запасу Козинцівської сільської ради Бородянського району.

Згідно п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади, однак в порушення вказаної норми, Козинцівською сільською радою Бородянського району, яка не є органом, уповноваженим розпоряджатися землями, які розташовані поза межами населеного пункту, до яких належить і спірна земельна ділянка, прийнято вищевказані рішення щодо відведення зазначеної земельної ділянки у власність ОСОБА_1 , крім того, вказану земельну ділянку, яка відноситься до земель сільськогосподарського призначення було передано останній для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, без попереднього прийняття відповідного рішення, чим фактично змінено цільове призначення цієї земельної ділянки, то таке рішення грубо порушує вимоги ще й вимоги ч. 2 ст. 20, ст.ст. 23, 38 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), тому, у зв`язку з викладеним, просив скасувати рішення Козинцівської сільської ради Бородянського району 5-ї сесії 5-го скликання від 13 жовтня 2006 року та рішення Козинцівської сільської ради Бородянського району 29 сесії 5 скликання від 11 вересня 2009 року, а так як право власності на спірну земельну ділянку перейшло до відповідачки на підставі зазначених рішень, які є незаконними, то просив також визнати недійсним вищезазначений державний акт на право власності на дану земельну ділянку, виготовлений на ім`я ОСОБА_1 та скасувати його державну реєстрацію, витребувати на користь держави, в особі Головного управління Держземагентства у Київській області, з незаконного володіння відповідачки зазначену земельну ділянку.

У зв`язку з викладеним позивач просив задовольнити позов.

Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 11 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 27 жовтня 2016 року, позов задоволено.

Визнано рішення Козинцівської сільської ради від 13 жовтня 2006 року про надання дозволу на передачу в приватну власність та виготовлення державного акту, що посвідчує право власності на земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , незаконним та скасовано його.

Визнано рішення Козинцівської сільської ради від 11 вересня 2009 року про внесення змін до рішення Козинцівської сільської ради від 13 жовтня 2006 року щодо зміни площі земельної ділянки, наданої у приватну власність ОСОБА_1 , з 0,15 га на 0,1997 га, незаконним та скасовано його.

Визнано недійсним державний акт серії ЯК № 198666на право власності на земельну ділянку площею 0,1997 га, кадастровий номер :04:003:0230, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована в с. Козинці Бородянського району Київської області, виданий на ім`я ОСОБА_1 та зареєстрований 15 листопада 2010 року в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 00331 і скасовано його державну реєстрацію.

Витребувано на користь держави з незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,1997 га, кадастровий номер :04:003:0230, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована в АДРЕСА_1 .

Стягнуто з Козинцівської сільської ради Бородянського району Київської області в дохід бюджету судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід бюджету судовий збір в розмірі 2 845 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що Козинцівська сільська рада, передаючи у власність ОСОБА_1 земельну ділянку, не врахувала, що вона знаходиться за межами населеного пункту с. Козинці та розпорядилася нею, не маючи відповідних повноважень для цього.

У рішенні також зазначено, що Козинцівська сільська рада змінила цільове призначення спірної земельної ділянки, оскільки передала її у власність ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, тоді як відносилась вона до земель сільськогосподарського призначення.

Водночас суди посилалися і на те, що Козинцівська сільська рада порушила вимоги статей 118, 186 ЗК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), оскільки не приймала рішення про затвердження технічної документації (проекту землеустрою) щодо відведення у приватну власність ОСОБА_1 земельної ділянки.

Задоволення позовних вимог в частині визнання недійсним державного акта на право власності на спірну земельну ділянку мотивовано тим, що така земельна ділянка незаконно вибула із власності держави, а відповідно і державний акт на право власності на неї виготовлений з порушенням норм чинного законодавства. У зв`язку з цим, суди також обґрунтували необхідність витребування спірної земельної ділянки з незаконного володіння ОСОБА_1 .

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у грудні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалені в справі судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

26 січня 2017 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 .

Згідно із статтею 388 ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набрав чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У березні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 червня 2019 року вказану справу призначено судді-доповідачеві Петрову Є. В.

Ухвалою Верховного Суду від 18 жовтня 2019 року призначено до судового розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що спірна земельна ділянка відноситься до земель запасу Козинцівської сільської ради, тобто є комунальною власністю громади, що, в свою чергу, свідчить про наявність у Козинцівської сільської ради повноважень розпоряджатися нею.

Проте, витребовуючи земельну ділянку у ОСОБА_1 як добросовісного набувача, суд першої інстанції у порушення статті 83 ЗК України повернув її не до земель комунальної власності Козинцівської сільської ради, а до земель державної власності. Суд апеляційної інстанції зазначені порушення проігнорував.

Разом з тим, у касаційній скарзі зазначено, що суди не звернули уваги на те, що позовна заява прокурора Бородянського району Київської області подана поза межами строку позовної давності, та не застосували до заявлених позовних вимог передбачених частиною четвертою статті 267 ЦК України наслідків, хоча представник Козинцівської сільської ради неодноразово наголошував про це як в судовому засіданні під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і в апеляційній інстанції.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами установлено, що рішенням 5-ї сесії 5-го скликання від 13 жовтня 2006 року Козинцівської сільської ради Бородянського району було вирішено надати дозвіл на передачу у власність ОСОБА_1 земельної ділянки та виготовлення державного акту, що посвідчує право власності на земельну ділянку, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,15 га по АДРЕСА_1 . Рішенням 29 сесії 5-го скликання від 11 вересня 2009 року було внесено зміни до зазначеного рішення від 13 жовтня 2006 року, а саме щодо зміни площі земельної ділянки, наданої у власність відповідачки - замість площі 0,1500 га вирішено рахувати 0,1997 га та видати державний акт на право власності на земельну ділянку(а.с.18, 63-65).

23 березня 2011 року ОСОБА_1 на підставі вказаних рішень було видано Державний акт серії ЯК № 198666 на право власності на вказану земельну ділянку, площею 0,1997 га, кадастровий номер :04:003:0230, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (а.с. 9-10).

Як вбачається з листа Управління Держземагентства у Бородянському районі від 04 червня 2015 року, відповідно до Проекту формування території та встановлення меж Козинцівської сільської ради Бородянського району і населених пунктів с. Козинці та с. Діброво-Ленінське Бородянського району від 1993 року земельна ділянка з вказаним кадастровим номером знаходиться за межами населеного пункту с. Козинці, відносилась до земель Інституту картоплярства НААН та належала до категорії земель сільськогосподарського призначення, інформація щодо зміни її цільового призначення відсутня (а.с. 27-31). Те, що передана відповідачці у власність вказана земельна ділянка знаходиться поза межами населеного пункту с. Козинці підтверджується також довідкою № 127 від 28 травня 2015 року Виконавчого комітету Козинцівської сільської ради (а.с.32) та планом складу земель Козинцівської сільської ради (а.с.62).

Згідно Розпорядження Бородянської РДА № 233 від 21 квітня 2004 року «Про вилучення земельних ділянок із користування Інституту картоплярства УААН», на підставі клопотання Інституту картоплярства УААН, вирішено вилучити із користування Інституту земельні ділянки загальною площею 11,0 га, з них 7,8 га земель водного фонду та 3,2 га сільськогосподарських угідь (рілля) на території Козинцівської сільської ради Бородянського району; перевести вилучені вказані земельні ділянки загальною площею 11,0 га до земель запасу Козинцівської сільської ради Бородянського району (а.с. 25-26).

З листа № 58 від 05 березня 2015 року директора Інституту картоплярства вбачається, що земельна ділянка, загальною площею 45 га, що знаходиться на території Немішаївської селищної ради, за межами населеного пункту, Постановою Президії УААН від 23 листопада 2006 року, протокол № 17, вилучена із землекористування Інституту для облаштування садово-городнього товариства «Ясна поляна», та в ході інвентаризації від 02 березня 2015 року виявлено, що земельні ділянки, в числі яких і спірна земельна ділянка, на території Козинцівської сільської ради Бородянського району, незаконно передані у власність (а.с. 28).

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вивчивши матеріали цивільної справи, зміст оскаржуваних судових рішень, обговоривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про часткове задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Статтею 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

За змістом загальних норм права заява про застосування позовної давності може бути розглянута, якщо вона подана під час розгляду справи в суді першої інстанції.

При цьому законом не встановлено вимог щодо форми заяви сторони про сплив позовної давності.

Відповідно до частини першої статті 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, мають, зокрема, право заявляти клопотання та відводи, давати усні та письмові пояснення судові.

Згідно зі статтею 31 ЦПК України сторони мають рівні процесуальні права і обов`язки.

Відтак заяву про сплив позовної давності може бути викладено у відзиві на позов або у вигляді окремого клопотання - письмового чи усного, що відповідає вимогам наведених статей процесуального законодавства.

Як убачається з касаційної скарги, при розгляді справи у суді першої інстанції, представник Козинцівської сільської ради обґрунтовував необхідність застосування строків позовної давності до позовних вимог прокурора, однак суд не надав оцінки такій заяві та не розглянув її.

Крім того, прокуратура Бородянського району Київської області у позовній заяві просила поновити строк позовної давності, однак суд першої інстанції зазначене клопотання не розглянув та не вирішив.

Переглядаючи справу, суд апеляційної інстанції на допущені судом першої інстанції порушення уваги не звернув та не виправив їх.

З огляду на викладене оскаржувані судові рішення не можуть вважатись законними і обґрунтованими, що є підставою для їх скасування.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до пунктів 1 та 3 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

Відповідно до частини четвертої цієї статті справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

За таких обставин, коли фактичні обставини для правильного вирішення справи не встановлені, судові рішення не можуть вважатись законними і обґрунтованими та відповідно до статті 411 ЦПК України підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції, під час розгляду якої судам належить урахувати викладене, дати відповідну оцінку заявленим у справі клопотанням про поновлення строку позовної давності та застосування строків позовної давності та вирішити їх по суті.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 11 листопада 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 27 жовтня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Петров

Судді: А. А. Калараш

С. Ю. Мартєв

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська