УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Лукінової К.С.

за участю секретаря Кожемяка Ю.І.

розглянувши у м. Дніпро подання державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області «про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1», -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з поданням, в якому ставиться питання про оголошення у розшук громадянина ОСОБА_1, який є боржником за судовим рішенням виданим Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська від 04.03.2013 року у справі F 403/12176/12.

Боржник ухиляється від виконання судового рішення. Під час здійснення виконавчих дій було встановлено, що боржник за зазначеною адресою не проживає.

Державний виконавець в судове засідання не з'явився, але просить суд розглянути подання в його відсутність.

У відповідності до ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Як встановлено судом, на виконанні державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській областіперебуває виконавче провадження F ВП 40985254 від 25.11.2013 року про примусове виконання виконавчого листа, виданого Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

На даний час рішення суду не виконано.

Відповідно до ч. 1ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження", у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Згідно із ч. 1ст. 438 ЦПК України, розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Пунктом 3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України F512/5 від 02 квітня 2012 року, встановлено, що перед зверненням до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника-фізичної особи або дитини, який здійснюється відповідно до ст. 40 Закону, державний виконавець вживає заходів спрямованих на встановлення фактичного місцезнаходження боржника-фізичної особи або дитини щодо:

а) отримання відповіді на запит від відповідних територіальних органів МВС України щодо місця реєстрації особи;

б) отримання інформації від учасників виконавчого провадження та інших осіб, у тому числі усно (в такому випадку отримана інформація відображається в акті державного виконавця), про можливі місця перебування боржника;

в) перевірки наявності боржника за можливими місцями його перебування, встановленими під час проведення виконавчих дій;

г) отримання інформації щодо місця роботи боржника;

ґ) отримання інформації про боржника з інших джерел.

Разом з тим, державним виконавцем не надано доказів того, що ОСОБА_1 отримував постанову про відкриття виконавчого провадження, виклики державного виконавця та інші документи.

Вбачається, що доказів того, що боржнику відомо про наявність виконавчого провадження про зобовFязання його вчинити певні дії, державним виконавцем суду не надано.

Проте, сам факт одного виходу державного виконавця за останньою відомою адресою боржника та за місцем роботи за весь період здійснення виконавчих дій, не виявлення боржника та його майна за цією адресою, не свідчить про його свідоме ухилення від виконання рішення суду.

Суду не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що державним виконавцем вживались дії для виконання рішення суду, для розшуку боржника та його майна, а також, що боржник ухиляється від виконання рішення.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що подання державного виконавця про оголошення розшук боржника ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження, ст. 438ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні подання державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області «про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1».

Відповідно до ч. 1ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другійстатті 358 цього Кодексу.

Відповідно до п.15.5 ч.1Перехідних положень ЦПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя К.С. Лукінова