Справа F 216/7558/14
Провадження F 4-с/216/29/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення скарги

06 травня 2019 року місто Кривий Ріг

Суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши матеріли скарги ОСОБА_2 на дії приватного виконавця, заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_3 ВFячеславович, акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з вищевказаною скаргою.

Ухвалою суду від 29 березня 2019 року скаргу було залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ч. 1 ст. 177 ЦПК України, зокрема заявником було не додано до скарги її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості учасників справи.Разом з цим, у вказаній вище ухвалі було зазначено заявнику про необхідність усунути недоліки у строк до 29 квітня 2019 року, але не більше десяти днів з дня отримання ухвали.

02 травня 2019 року до суду надійшов лист представника заявника ОСОБА_4, в якому він зазначає, що необхідності виконувати ухвалу суду та додавати до скарги її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості учасників справи на підставі положень постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року F 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» та вимогч. 1 ст. 177 ЦПК України не має необхідності.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до таких висновків.

Практикою Європейського суду з прав людини встановлено, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг.

Норми, що регулюють правила подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

На відміну від права на справедливий суд, право на доступ до суду не є абсолютним. Воно може бути обмежено, зокрема задля забезпечення нормального функціонування судової системи. У рішенні по справі «Trukh проти України» (заява F 50966/99) Європейський суд встановив, що положення стосовно сплати державного мита для подачі скарги та про забезпечення сторін у справі копіями цієї скарги слугує меті забезпечення належного адміністрування правосуддя. Сторони, яких це стосується, можуть резонно сподіватися що ці правила будуть реалізовуватись на практиці.

Скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, перелічені п. 4 ст. 74 Закону «Про виконавче провадження».

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обовFязкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.

Згідно з ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання, що також узгоджується з положеннями постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року F 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах».

Дана скарга не відповідає вимогам ч. 1 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України, про що було зазначено судом в ухвалі від 29 березня 2019 року, разом з цим, представник позивача проігнорував вказані норми діючого законодавства та не усунув недоліки своєї скарги у строк до 29 квітня 2019 року.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Із вищезазначеного вбачається, що повернення позовної заяви у відповідності до ч. 3 ст. 185 ЦПК України не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не позбавляє права позивача на повторне звернення до суду із позовом.

Керуючись ч. 3 ст. 185 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на дії приватного виконавця, заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_3 ВFячеславович, акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», - вважати не поданою та повернути заявнику, розFяснивши право повторного звернення зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу протягом пFятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пFятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.І. Бондарєва