Дата документу 08.05.2019
Справа № 334/1065/19
Провадження № 2/334/1946/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Козлової Н.Ю., при секретарі Манюхіні О.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району до ОСОБА_1 про відшкодування коштів надміру виплаченої тимчасової допомоги,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування коштів надміру виплаченої тимчасової допомоги.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що на обліку в управлінні соціального захисту населення знаходиться справа по призначенню тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, ОСОБА_1. На підставі заяви відповідача від 23.11.2017р. та наданого необхідного пакету документів відповідачу була призначена і виплачувалася тимчасова допомога. Згідно рішення про призначення державної допомоги сім’ям з дітьми від 27.11.2017р. відповідачу була призначена тимчасова щомісячна допомога строком на шість місяців з 01.11.2017 по 30.11.2017 в розмірі 888,50 грн., з 01.12.2017 по 30.04.2018 в розмірі 930,00 грн., з подальшим призначенням кожні шість місяців із подальшим поновленням пакету документів за умови, що батько дитини не сплачує аліменти.

Однак, відповідач не повідомила про всі обставини, що впливають на призначені тимчасової державної допомоги, а саме про те, що вона здійснює підприємницьку діяльність чим порушила Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям батьки яких ухиляються від сплати аліментів.

Таким чином відповідач за період з листопада 2017 року по квітень 2018 року включно незаконно отримала тимчасову державну допомогу в сумі 5538,50 грн.

Тому просить суд стягнути з відповідача надміру виплачену тимчасову допомогу у розмірі 5538,50 грн., а також судові витрати, які були ними понесені у зв’язку зі зверненням із позовом до суду у вигляді судового збору.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач повідомлена про розгляд справи, шляхом надіслання ухвали про відкриття провадження разом з матеріалами позовної заяви на адресу її реєстрації. Відповідач відзиву на позов у встановлені судом строки не подала, причини неявки суду не повідомила, з заявою про розгляд справи у її відсутність до суду не зверталась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Сторони не звертались до суду з клопотання про розгляд справи в загальному позовному провадженні.

Суд, за згодою представника позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст.ст. 223 ч. 4, 279, 280 ЦПК України.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що на обліку в управлінні соціального захисту населення знаходиться справа по призначенню тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, ОСОБА_1. На підставі заяви відповідача від 23.11.2017р. та наданого необхідного пакету документів відповідачу була призначена і виплачувалася тимчасова допомога. Згідно рішення про призначення державної допомоги сім’ям з дітьми від 27.11.2017р. відповідачу була призначена тимчасова щомісячна допомога строком на шість місяців з 01.11.2017 по 30.11.2017 в розмірі 888,50 грн., з 01.12.2017 по 30.04.2018 в розмірі 930,00 грн., з подальшим призначенням кожні шість місяців із подальшим поновленням пакету документів за умови, що батько дитини не сплачує аліменти.

У заяві на призначення тимчасової допомоги відповідач взяла на себе зобов’язання повідомити про всі обставини, що впливають на призначення тимчасової допомоги, ставила свій підпис і усвідомлювала, що надання неточних чи неповних відомостей тягне за собою відповідальність за законодавством України та одночасно давала згоду на отримання інформації відносно себе, та членів своєї сім’ї, пов’язаною з наданням допомоги.

Відповідно до ч. 8 та ч. 9 статті 181 Сімейного кодексу України (далі - СК України), якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога з урахуванням матеріального стану сім'ї, у якій виховується дитина. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги, розмір визначається Кабінетом Міністрів України.

Для призначення тимчасової допомоги одержувач подає органу соціальної захисту населення за місцем проживання (перебування): заяву за формою, затверджено Мінсоцполітики; копію свідоцтва про народження дитини; декларацію про доходи та майновий стан осіб, що звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім’ї); інформація про склад сім’ї заявника зазначається в декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги.

Залежно від підстав, на яких призначається тимчасова допомога, додатково подаються такі документи: рішення суду (виконавчий лист) про стягнення з одного з батьків аліментів на дитину; довідка державної виконавчої служби, що підтверджує факт несплати аліментів одним з батьків протягом шести місяців, що передують місяцю звернення.

Тимчасова допомога призначається кожні шість місяців починаючи з місяця, в якому подані усі необхідні документи із подальшим поновленням пакету документів за умови, що батько дитини не сплачує аліменти. Для призначення допомоги на наступний шестимісячний строк одержувач подає заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, декларацію про доходи та майновий стан осіб, що звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги та довідку про неотримання аліментів.

Позивачем за період з 01.11.2017р. по 30.04.2018р. включно відповідачу виплачувалась тимчасова державна допомога в сумі 5538,50 грн.

У липні 2018 року позивачу стало відомо, що відповідач веде підприємницьку діяльність на спрощеній системі оподаткування та є платником єдиного податку першої групи.

Згідно Витягу з реєстру платників єдиного податку № 498 від 12.06.2018 року та довідки № 3266/14/0.829.08-28 від 14.06.2018 року, виданої Запорізькою ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області, відповідач з 20.02.2017р. знаходиться на обліку у відділені Дніпровському районі м. Запоріжжя Запорізької ОДПІ та з 01.03.2017р. здійснює підприємницьку діяльність на спрощеній системі оподаткування (І група).

Пунктом 8-1 Порядку визначено, що середньомісячний сукупний дохід сім’ї визначається згідно з Методикою обчислення сукупного доходу сім’ї для всіх видів соціальної допомоги на підставі довідки про доходи і декларації про доходи та майновий стан осіб, що звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. Для фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування та є платниками єдиного податку першої групи, незалежно від отриманих (неотриманих) доходів до сукупного доходу за кожен місяць враховується дохід на рівні двох розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, чинного на відповідний місяць.

Отже, відповідач не повідомила про всі обставини, що впливають на призначення тимчасової державної допомоги, а саме про те, що вона здійснює підприємницьку діяльність чим порушила Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів.

Таким чином відповідач за період з листопада 2017 року по квітень 2018 року включно незаконно отримала тимчасову державну допомогу в сумі 5538,50 грн.

Наведені вище обставини свідчать про те, що порушення відповідачем вимог чинного законодавства України перешкоджає проведенню державної політики в частині розподілення бюджетних коштів для виплати державних допомог сім’ям з дітьми і не сприяє ефективному проведенню державної соціальної політики в напрямку захисту населення, тобто завдає шкоди державі.

Оскільки відповідач не сплатив у добровільному порядку надміру виплачену тимчасову допомогу, стягнення повинно бути здійснено у примусовому порядку, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню кошти надміру виплаченої тимчасової допомоги.

Також, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 223, 259, 263, 264, 265, 268, 280-284, 289 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району до ОСОБА_1 про відшкодування коштів надміру виплаченої тимчасової допомоги - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, АДРЕСА_1) на користь держави в особі управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району () надміру виплачену тимчасову допомогу в сумі 5538 (п’ять тисяч п’ятсот тридцять вісім) гривень 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, АДРЕСА_1) на користь держави в особі управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району () суму судового збору в розмірі 1921 (одна тисяча дев’ятсот двадцять одна) гривня 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Козлова Н. Ю.