Провадження № 2/325/365/2019
Справа № 325/1648/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2019 року Приазовський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Пантилус О.П., за участю секретаря Орманджи Ф.К., представника позивача адвоката Ковальова Д.В., розглянувши в смт.Приазовське Запорізької області у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , поданим її представником ОСОБА_2 , до акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії;

ВСТАНОВИВ:

представник позивача Ковальов Д.В. звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати незаконними дії відповідача АТ КБ ПРИВАТБАНК щодо списання у період часу з 31 березня 2019 року по 15 травня 2019 року з рахунку позивача ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 1000,00 гривень;

- зобов`язати відповідача зарахувати на картковий рахунок ОСОБА_1 безпідставно списані грошові кошти у розмірі 1000,00 гривень, з підстав, передбачених ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

В обґрунтування вимог в позові зазначено, що 13 червня 2018 року Приазовським районним судом Запорізької області ухвалене рішення у справі № 325/1838/17 за позовом акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким відмовлено в задоволенні позову. Постановою Апеляційного суду Запорізької області від 30 серпня 2018 року апеляційна скарга АТ КБ ПРИВАТАНК залишена без задоволення. Відповідно до вказаних рішень судів у ОСОБА_1 відсутня будь яка заборгованість перед банком. Позивач як споживач банківських послуг має платіжну банківську картку АТ КБ ПРИВАТБАНК. 31 березня 2019 року за виконання роботи на виборах Президента України позивачу було зараховано на вище наведену платіжну картку 1000,00 гривень. Однак, грошові кошти банком безпідставно списані з карти споживача. З приводу незаконних дій ОСОБА_1 звернулася до поліції із заявою про вчинене кримінальне правопорушення, станом на 13 червня 2019 року кримінальне провадження не розпочате. На адвокатський запит від 22.08.2019 року відомості про рух коштів по платіжній карті ОСОБА_1 банком не надані. Безпідставно списані кошти підлягають поверненню.

04 Жовтня 2019 року представник відповідача АТ КБ ПРИВАТБАНК Мельникова Я.В. подала відзив на позов, в якому заперечуючи проти вимог позову зазначила, що між позивачем та банком не було укладено жодних договорів позики, за якими у АТ КБ ПРИВАТБАНК могла виникнути заборгованість. Стосовно справи № 325/1838/17 зазначила, що рішеннями суду першої інстанції та апеляційного суду в задоволенні вимог банку було відмовлено з підстав пропуску строків позовної давності. Однак, вважає що рішеннями суду дію кредитного договору № б/н від 14 січня 2009 року не припинено, тобто договір є діючим та сторони мають право діяти відповідно до умов кредитного договору. Просить у задоволенні позовної заяви відмовити у повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_2 , який діє на підставі доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги р№ ММЦ-129 від 28 травня 2019 року, в судовому засіданні підтримав вимоги з підстав та за обставин, викладених в позові. Також пояснив, що на час відкриття нової картки для виплат № НОМЕР_1 його клієнт ОСОБА_1 зобов`язань перед банком не мала. Зазначена картка була відкрита для отримання заробітної плати. Згідно умов банку, що опубліковані на сайті Приватбанку, картки для виплат передбачають зберігання на них тільки власних коштів клієнта.

Представник відповідача АТ КБ ПРИВАТБАНК, який 28.10.2019 повідомлений про розгляд справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, в судове засідання 21.11.2019 не з`явився без повідомлення про причини неявки.

На виконання ухвали суду від 24.09.2019 щодо витребування відомостей про рух коштів по картковому рахунку ОСОБА_1 за період із 31.03.2019 по 01.05.2019, відповідачем 29.10.2019 надані виписка з картки № НОМЕР_1 і довідка про загальну суму коштів, що надійшли на картку та суму, що списана.

Із досліджених документів судом встановлено, що рішенням Приазовського районного суду Запорізької області у справі №2/325/24/2018 (325/1838/17) від 13 червня 2018 року, у задоволенні позову публічного акціонерного товариства Комерційний Банк ПРИВАТБАНК до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 14.01.2009 відмовлено у зв`язку з пропуском позивачем строків позовної давності.

Відповідно до постанови апеляційного суду Запорізької області від 30 серпня 2018 року, апеляційну скаргу банку залишено без задоволення. Рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 13 червня 2018 року у даній справі змінено в частині правового обґрунтування відмови у стягненні відсотків та неустойки після закінчення строку дії картки (договору) 01.12.2012 року з позовної давності на безпідставність. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін. Постанова набрала законної сили 30 серпня 2018 року.

Відповідно до виписки з картки № НОМЕР_1 за період з 31.03.2019 року по 01.05.2019 року: 16.04.2019 на картку надійшло зарплати 215,50 грн. і 215,50 грн., списано банком в цей день заборгованості по іншій картці 215,50 грн. і 215,50 грн.; 26.04.2019 надійшло зарплати 230,01 грн., списано банком в цей день 115,01грн., 29.04.2019 - 57, 50 грн,, 30.04.2019 - 50 грн.

Згідно виписки та довідки банку, за вказаний період на картку всього надійшло 661,00 грн., з яких списано банком 653,51 гривень.

Відповідач стверджує, що незважаючи на рішення судів, заборгованість за кредитним договором існує і підлягає стягненню.

Суд не погоджується з наведеними доводами відповідача, виходячи із наступного.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (стаття 18 ЦПК України).

Рішення Приазовського районного суду Запорізької області у справі №2/325/24/2018 (325/1838/17) від 13 червня 2018 року та постанова Апеляційного суду Запорізької області у цій справі, яким відмовлено банку в задоволенні позову про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором підлягають обов`язковому виконанню.

Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених в постанові від 28.03.2018 при вирішенні справи № 444/9519/12, право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Враховуючи наведені обставини на час відкриття картки 5 НОМЕР_2 у позивача будь-яких зобов`язань перед АТ КБ ПРИВАТБАНКОМ не було.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідачем не доведено про наявність законних підстав для списання грошей із карткового рахунку позивача.

Статтею 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на належну якість продукції та обслуговування.

У зв`язку з встановленими обставинами дії банку щодо списання заборгованості, в стягненні якої судом відмовлено, є незаконними.

Частиною першою статті 1066 ЦК України передбачено, що за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка.

Відповідно до частини третьої статті 1066 ЦК України банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Відповідачем не наведено підстав, передбачених будь яким договором, наявності в нього права списувати кошти з карткового рахунку позивача та такі підстави відсутні, так як відповідні умови повинні бути зазначені в письмовому договорі, підписаному обома сторонами. Такий письмовий договір суду не наданий.

При вирішенні аналогічного спору у справі № 751/631/17 Верховний Суд в постанові від 11.09.2019 року таким же чином застосував норми закону.

Частиною 1 статті 1071 ЦК України передбачено, що банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження.

Встановлено, що ОСОБА_1 розпорядження на списання коштів зі свого рахунку не давала.

Відповідно до частини 2 ст. 1071 ЦК грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Підстав передбачених частиною 2 ст.1071 ЦК для списання коштів судом не встановлено, а відповідачем не наведено.

Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. У разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: 1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк (ч.2 , п.1 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів»).

У статті 1073 ЦК України зазначено, що в разі безпідставного списання банком з рахунка клієнта банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що АТ КБ ПРИВАТБАНК безпідставно списано з рахунку клієнта ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 653,51 гривень.

Вимоги позивача ОСОБА_1 в частині стягнення 346,49 гривень задоволенню не підлягають, оскільки матеріалами справи не підтверджено списання зазначеної суми.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст..5 ЦПК здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Враховуючи вище наведене, права споживача підлягають судовому захисту, згідно ст..22 Закону України «Про захист прав споживачів», шляхом припинення дії у спосіб, що зазначений позивачем, визнавши незаконними дії відповідача щодо списання у період часу з 31 березня 2019 року по 15 травня 2019 року грошових коштів у розмірі 653, 51 гривень і зобов`язавши АТ КБ ПРИВАТБАНК зарахувати на картковий рахунок ОСОБА_1 безпідставно списані грошові кошти.

Відповідно статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Позивачем заявлена немайнова вимога. Розмір судового збору за подання такої вимоги передбачений ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» для юридичних осіб 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1921 грн.

На підставі ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави в розмірі 1536,80 гривень, пропорційно до частково задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 18, 76-84, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати дії відповідача щодо списання в період часу з 31 березня 2019 року по 15 травня 2019 року з рахунку ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , грошових коштів в сумі 653 (шістсот п`ятдесят три) гривні 01 коп. незаконними.

Зобов`язати акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК", , юридична адреса: 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, буд. 1Д, зарахувати на картковий рахунок ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , безпідставно списані гроші в сумі 653 (шістсот п`ятдесят три) гривні 01 коп.

В іншій частині вимог відмовити.

Стягнути із акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК", , юридична адреса: 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, буд. 1Д, на користь держави на рахунок UA6026001, отримувач: ГУК у м.Києві/ м.Київ/22030106, код класифікації доходів бюджету 22030106, Казначейство України (ЕАП), на відшкодування судового збору 1536 ( одна тисяча п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Приазовський районний суд Запорізької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана на рішення суду протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 26 листопада 2019 року.

Суддя О.П. Пантилус