Справа № 758/6033/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2019 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва в складі головуючого судді Гребенюка В.В., за участю секретарів судового засідання Мишак І.Ю., Луценко К.І., Добривечір А.О., позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Подільської районної державної адміністрації м. Києва, про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та позбавлення батьківських прав, -

у с т а н о в и в:

У травні 2018 року ОСОБА_4 (надалі за текстом позивач) звернулася у суд з позовом до ОСОБА_2 (надалі за текстом відповідач), третя особа: орган опіки та піклування Подільської районної державної адміністрації в м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, з 2011 року перебувала у шлюбних відносинах з відповідачем.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя народилася донька ОСОБА_5 .

У 2014 році шлюб було припинено, після чого позивач зазначає, що донька ОСОБА_5 залишилась проживати з нею. Так, з 2014 року та по даний час донька проживає з позивачем.

З 2014 року відповідач. жодної участі у вихованні дочки не бере, матеріально не утримує. Всі питання щодо виховання та лікування дитини вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. На думку позивача, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків.

За таких підстав, просить позбавити відповідача батьківських прав щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнути з нього аліменти на утримання донька в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше як 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви та до досягнення донькою повноліття.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2018 року відкрито провадження у даній справі. (а.с. 29)

Протокольною Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 06 березня 2019 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті (а.с. 41-42)

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити позов з вищевказаних підстав.

Відповідач в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог про позбавлення його батьківських прав щодо дочки ОСОБА_6 , вимоги про стягнення аліментів визнав.

Третя особа надіслала клопотання про судовий розгляд без участі їх представника, в матеріалах справи міститься висновок Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, згідно якого вони рекомендують збільшити час для спілкування батька з дитиною та надати можливість для спілкування батька з дитиною.

Вислухавши пояснення позивача, відповідача, а також дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками є останньої відповідач та позивач, що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 23 листопада 2012 року Виконавчим комітетом Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. (а.с. 11)

ОСОБА_5 проживає з матір`ю позивачем, що не оспорюються сторонами.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої "Про ратифікацію Конвенції про права дитини; нормативно-правовий акт № 789-XII від 27.02.1991"постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ передбачено, що, держави - учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову про позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, необхідність застосування якого за обставин цієї справи не доведено, належних та допустимих доказів свідомого ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, які б були законною підставою для позбавлення його батьківських прав, позивачем не надано.

22.07.2019 року орган опіки та піклування Подільської районної в м. Києві державної адміністрації склали висновок № 106-5815 про недоцільність позбавлення батьківських прав відповідача стосовно малолітнього ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , 2012 р.н. (а.с. 53-54)

Судом також встановлено та не оспорюються сторонами, що відповідач періодично зустрічався з дочкою, надавав матеріальну допомогу на утримання дочки.

Встановивши відсутність свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками, а також наявність конфлікту між батьками, які не могли дійти порозуміння у питаннях виховання спільної дитини, а також те, що батько дитини виявляв намір спілкуватись з дочкою, проти позбавлення батьківських прав заперечує, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

При встановленні розміру аліментів, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, а також його можливість надавати утримання.

В судовому засіданні встановлено, що у відповідача на утриманні перебуває батько пенсіонер та мати, інвалід 1 групи.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про стягнення щомісячно з відповідача, на користь позивачана утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти у розмірі ј частини від усіх видів заробітку ( доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову - 14.05.2018 року до досягнення дитиною повноліття.

З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

З урахуванням часткового задоволення позову, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,60,88,130,174,208,212,213,215,218 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Подільської районної державної адміністрації м. Києва, про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та позбавлення батьківських прав - задовольнити частково;

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 кошти на утримання дитини (аліменти) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини заробітку з усіх його видів доходів, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.05.2018 року і до повноліття дитини;

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць;

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок;

В іншій частині в задоволенні вимог - відмовити;

Повне найменування:

позивач - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 );

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 );

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи, а також особами, що не брали участі у справі (якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки) - повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду у письмовій формі з дотриманням вимог ст. 356 ЦПК України, - протягом тридцяти днів з дня його проголошення; учасником справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - з дня отримання копії повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску й з інших поважних причин;

Законної сили рішення суду набирає після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано;

В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду;

Відповідно до п. п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя В.В. Гребенюк