Справа № 331/2421/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд м.Запоріжжя в складі :

головуючого - судді Скользнєвої Н.Г.,

за участю : секретаря Постарнак М.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ :

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів.

Позов обґрунтовано тим, що позивач є інвалідом першої групи з дитинства по зору. Має повнолітнього працездатного сина ОСОБА_3 , 1990 р.н.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.10.2016 року, яке набрало законної сили 08.11.2016 року, з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 300,00 грн. на місяць, починаючи з 17.08.2016 року і довічно.

Приймаючи таке рішення суд виходив з того, що відповідач офіційно не працює, має мінливий дохід.

На даний час відповідач працює, одержує постійний дохід, тобто його матеріальне становище значно покращилось.

В той же час, аліменти в розмірі 300,00 грн. відповідач на його користь більше року взагалі не сплачує. Такий розмір аліментів недостатній для купівлі ліків, продуктів харчування, оплати комунальних послуг.

У зв`язку з наведеним, матеріальне становище позивача постійно погіршується.

Окрім повнолітнього працездатного сина ОСОБА_3 він має двох повнолітніх, працездатних дочок ОСОБА_4 , 1993 р.н. та ОСОБА_5 , 1988 р.н., з яких на його користь на підставі судових рішень стягуються аліменти. Проте, дочки ухиляються від сплати аліментів, що також свідчить про погіршення її матеріального становища.

На підставі викладеного, посилаючись на статті 192, 202,205 СК України, просить стягнути з ОСОБА_3 на свою користь аліменти у розмірі 1/5 частині усіх видів доходів щомісячно та довічно.

01 липня 2019 року від відповідача до суду надійшов відзив на позов, який обґрунтовано таким ( а.с.28).

На теперішній час відповідач не працює, на його утриманні знаходиться матір, яка є інвалідом першої групи, має важке психічне захворювання шизофренію і потребує постійного догляду. Крім нього, у його матері не має близьких родичів, які б могли надавати їй , в тому числі фінансову допомогу. На підставі викладеного, він не має фінансової можливості надавати допомогу позивачу у визначеному ним розмірі.

Крім того, звертає увагу суду на те, що дохід позивача значно перевищує його ( відповідача) дохід.

12 липня 2019 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій він зазначив, що відповідач працює, одержує постійний дохід, має легковий автомобіль, що спростовує твердження ОСОБА_3 про його скрутне матеріальне становище.

Мати відповідача, яка є інвалідом, окрім сина ОСОБА_3 має двох повнолітніх працездатних дочок ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , які також повинні надавати їй допомогу, що спростовує твердження відповідача про те, що він є єдиним близьким родичем, який утримує матір ( а.с.37).

Заяви, клопотання.

03 червня 2019 року від ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання про витребування з ГУ ДФС у Запорізькій області відомостей щодо одержання ОСОБА_3 регулярних доходів ( заробітної плати, тощо) та в яких розмірах ( а.с.15).

01 липня 2019 року від ОСОБА_1 до суду надійшов відзив на позов ( а.с.28).

12 липня 2019 року від ОСОБА_1 до суду надійшла відповідь на відзив ( а.с.37).

09 жовтня 2019 року від представника відповідача адвоката Рибалко О.Р. до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи ( а.с.47).

18 листопада 2019 року від позивача до суду надійшло клопотання про долучення до справи документів на підтвердження придбання ним ліків ( а.с.51).

Процесуальні дії по справі.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04 червня 2019 року провадження по справі відкрито ; вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження; справу призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні ( а.с.20-21).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 липня 2019 року провадження по справі закрито, справу призначено до розгляду по суті ( а.с.41).

В суді позивач позов підтримав з підстав, викладених по його тексту ; просить його задовольнити. Крім того, пояснив, що на даний час відповідач у повному обсязі сплатив йому

Представник відповідача в суді проти позову заперечує з підстав, викладених по тексту відзиву на позов ; просить в задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши в порядку, визначеному в підготовчому засіданні у справі, докази, якими вони обґрунтовуються, приходить до наступного.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03 жовтня 2016 року , яке набрало законної сили 08.11.2016 року по справі № 331/5666/16-ц ( провадження № 2/331/1395/2016) стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на його утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень щомісячно, починаючи з 17 серпня 2016 року і довічно ( а.с.9-10).

Вказаним судовим рішенням встановлено, що ОСОБА_6 є батьком ОСОБА_3 ; ОСОБА_1 є інвалідом першої групи по зору та перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Жовтневому району.

Зазначені обставини, встановлені рішенням у цивільній справі, в силу положень пункту 4 частини четвертої статті 82 ЦПК України, не підлягають доказуванню у цій справі.

Згідно довідки Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Жовтневому району від 24 травня 2019 року за № 02-02/234 позивач , починаючи з грудня 2018 року отримує соціальну допомогу, як особа з інвалідністю з дитинства 1 групи, щомісячно у розмірі 3 074,90 грн. ( а.с.4).

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДФС України про суми виплачених доходів від 03.07.2019 р. за № 71533 ОСОБА_3 в період з 021.01.2015 р. будь-яких доходів не отримував та відповідно податків не сплачував ( а.с.40).

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 02.05.2019 року , складеного державним виконавцем Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ в Запорізькій області Мітіною Т.В., станом на 30.04.2019 року, ОСОБА_3 має заборгованість по аліментах перед ОСОБА_1 , у розмірі 24 512,23 грн. ( а.с.7).

Проте, в суді позивач зазначив, що станом на теперішній час заборгованість по аліментах відповідачем погашена у повному обсязі і на день розгляду справи в суді вказаний розрахунок заборгованість по аліментах є неактуальним.

Обставина щодо знаходженні на утриманні відповідача матері інваліда 1 групи з психічного захворювання шизофренії позивачем не заперечувалась.

Судом приймається до уваги той факт, що матір відповідача, окрім сина відповідача по справі, має двох повнолітніх, працездатних дочок - ОСОБА_4 , 1993 р.н. та ОСОБА_5 , 1988 р.н., з яких на користь позивача на підставі судових рішень стягуються аліменти.

За приписами статті 51 Конституції України, повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Відповідно до частин першої, третьої статті 172 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов`язаних із наданням такого піклування.

Статтею 202 СК України передбачено, що повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов`язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає.

Відповідно до роз`яснень пункту 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги ( ст. 202 СК), не є абсолютним. Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги.

Згідно частини першої статті 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Відповідно до роз`яснень пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Позов обґрунтовано тим, що на даний час відповідач ОСОБА_3 працює, одержує постійний дохід, має легковий автомобіль, тобто його матеріальне становище значно покращилось.

Між тим, як зазначив позивач, його матеріальне становище погіршилось у зв`язку з тим, що його повнолітні діти : ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , з яких в судовому порядку на його користь стягнуті аліменти, від їх сплати ухиляються ; його стан здоров`я погіршується ; витрати на придбання ліків збільшуються.

Правилами статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до вимог статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до частин п`ятої, шостої, сьомої статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Із змісту вказаної норми права вбачається, що відомості про факти, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, повинні бути одержані із зазначених у законі джерел і передбаченими у законі способами.

ОСОБА_1 не надав суду належних, допустимих, достовірних і достатніх у розумінні статей 77-80 ЦПК України доказів на підтвердження того, що матеріальний стан відповідача поліпшився у такій мірі, що він вже має можливість сплачувати аліменти більше присудженої рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03 жовтня 2016 року суми.

Крім того, рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03 жовтня 2016 року встановлено, що станом на грудень 2015 року ОСОБА_1 отримував державну соціальну допомогу як інвалід з дитинства 1 групи у розмірі 1 611,00 грн.; станом на липень 2017 року державна соціальна допомога складала 2 561,90 грн., а вже станом на квітень 2019 року, починаючи з грудня 2018 року, сума державної допомоги становить 3 074, 90 грн.

Наведене свідчить про збільшення розміру доходу ОСОБА_1 .

Крім того, в суді встановлено, що існуюча станом на 30.04.2019 року заборгованість по аліментах у розмірі 24 512,23 грн. відповідачем станом на день розгляду цієї справи в суді погашена у повному обсязі. Цю обставину позивач в суді не заперечував.

Наведене також свідчить про збільшення розміру доходу позивача.

Доводи ОСОБА_1 про неотримання ним доходів у вигляді аліментів, присуджених за судовими рішеннями, від інших працездатних дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , судом до уваги не приймаються, оскільки на їх підтвердження позивачем не надано доказів.

На підставі встановлених в суді обставин, аналізу вищезазначених норм матеріального права, суд не вбачає підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 10-13, 60,74,79, 84,88, 259, 263-265 ЦПК України, частинами першою, третьою статті 172, статтею 202 , частиною першої статті 273 СК України, суд

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_2 ) про зміну розміру аліментів, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду в 30-денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення складено 28 листопада 2019 року.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя : Н.Г.Скользнєва

18.11.2019