Справа № 199/6507/19
(2-др/199/19/19)
справа №199/6507/19
провадження № 2-др/199/19/19
Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Подорець О.Б.
за участю секретаря Столяренко А.І.,
за участі учасників справи:
представника позивача адвоката Кайдаш С.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро питання щодо ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім», де третя особа Моторно (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
24 жовтня 2019 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська розглянуто цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім», де третя особа Моторно (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та ухвалено рішення, яким позов задоволено частково (а.с.65-68).
29.10.2019 через канцелярію суду надійшла заява ОСОБА_2 представника позивача ОСОБА_1 , в якій ставиться питання стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу при розгляді даної справи.
В судовому засіданні ОСОБА_2 представник позивача ОСОБА_1 заяву про відшкодування судових витрат підтримала у повному обсязі, просила її задовольнити.
Інші учасники справи до суду не з`явилися, повідомлені належним чином, про причини неявки суд не сповістили.
Вислухавши представника позивача, розглянувши заяву про відшкодування судових витрат, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Право на правничу допомогу в Україні гарантовано ст. 59 Конституції України та ст. 15 ЦПК України.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких згідно п.1 ч.3 цієї статті віднесено витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до суду надано договір про надання правової допомоги від 01 жовтня 2019 року, додаткова угода №1 до договору про надання правової допомоги від 21 жовтня 2019 року, укладені між ОСОБА_1 та адвокатом Кайдаш С.І., копія акта виконаних робіт від 24 жовтня 2019 року та від 08 листопада 2019 року, квитанції АТ КБ «Приватбанк» від 29.10.2019 про сплату 2900 грн. та від 08.11.2019 на суму 500 грн.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про ухвалення по справі додаткового рішення, яким слід стягнути з Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 3400 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. 270 ЦПК України, суд, -
Доповнити рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім», де третя особа Моторно (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до апеляційного суду через суд першої інстанції.

Повний текст рішення складено 08 листопада 2019 року.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач Приватне акціонерне товариство «Київський страховий дім», 6, місце знаходження вул. Артема, 37-41, 4-й поверх, м. Київ, 04053.

Третя особа - Моторно (транспортне) страхове бюро України, , місце знаходження Русанівський бульвар,8, м. Київ, 02002.

Суддя О.Б.Подорець