Справа № 148/428/19
Провадження №2-о/148/36/19
У Х В А Л А

Іменем України

04 березня 2019 року м.Тульчин

Суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Ковганич С.В., розглянувши заяву керівника Немирівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Кинашівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, за участі заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації Тульчинської районної державної адміністрації, про передачу безхазяйного нерухомого майна - гідротехнічної споруди водного об'єкту, урочище "Суворів став" у комунальну власність Кинашівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області,

В С Т А Н О В И В :

Керівник Немирівської місцевої прокуратури звернувся до суду з заявою в інтересах держави в особі Кинашівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області про передачу безхазяйного нерухомого майна - гідротехнічної споруди водного об'єкту, урочище "Суворів став" у комунальну власність Кинашівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області.

В обгрунтування представництва інтересів Кинашівської сільської ради Тульчинського району, керівник Немирівської місцевої прокуратури зазначив, що оскільки держава бере участь у формуванні доходів бюджетів місцевого самоврядування, не перехід у комунальну власність територіальної громади об'єктів безхазяйного нерухомого майна несе потенційну загрозу для економіки села, району, області та вцілому для держави. З часу взяття на облік об'єкту безхазяйного нерухомого майна Кинашівська сільська рада позбавлена можливості використовувати та розпоряджатися ним для суспільних потреб. Крім того, в структурі апарату даної сільської ради відсутня посада юриста, а також працівника з юридичною освітою, який мав би досвід у підготовці заяв чи позовів до суду.

Відповідно до ст. 121 Конституції України, однією з функцій прокуратури є представництво інтересів громадянина або держави в суді.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 56 ЦПК України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб’єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Верховним Судом в ухвалі від 19.07.2018 у справі №822/1169/17 висловлено позицію щодо представництва прокурором інтересів держави в суді в рамках ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру». Так, згідно з частиною третьою статті 23 Закону України “Про прокуратуру” прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб’єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; 2) у разі відсутності такого органу.

Перший “виключний випадок” передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий – відсутність такого органу. Однак, підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб’єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

“Не здійснення захисту” виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб’єкта владних повноважень – він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

“Здійснення захисту неналежним чином” виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

“Неналежність” захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, включає досудове з’ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Суд звертає увагу, що захищати інтереси держави повинні, насамперед, відповідні суб’єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб’єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб’єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб’єктом звернення до суду і замінювати належного суб’єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Аналогічна позиція також висловлена Верховним Судом у Постанові від 20.09.2018 в рамках розгляду справи № 924/1237/17.

Пункт 3 частини першої статті 131-1 Конституції України, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, свідчить про те, що прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України).

При цьому, всупереч вимогам статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокуром не надано жодного доказу на підтвердження того, що захист порушених інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадку коли відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що заява керівника Немирівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Кинашівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області про передачу безхазяйного нерухомого майна - гідротехнічної споруди водного об'єкту, урочище "Суворів став" у комунальну власність Кинашівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, підлягає поверненню.

Одночасно, відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України, позивачу слід роз'яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись п. 4 ч. 4, ч. 7 ст. 185 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву керівника Немирівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Кинашівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, за участі заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації Тульчинської районної державної адміністрації, про передачу безхазяйного нерухомого майна - гідротехнічної споруди водного об'єкту, урочище "Суворів став" у комунальну власність Кинашівської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, повернути заявнику разом із всіма доданими до неї документами.

Роз'яснити керівнику Немирівської місцевої прокуратури, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її складання шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: