Сарненський районний суд
____________________________________________________________________
Справа №572/590/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року м.Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області в складі

головуючого судді Рижого О.А.

при секретарі Мороз Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сарни цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Любиковицька сільська рада, про встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася із заявою про встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування позову в заяві пояснила, що 05.12.2001 року померла її баба, ОСОБА_2. За життя ОСОБА_2 залишила заповіт, яким на випадок своєї смерті заповіла земельну частку пай заявниці. Заявниця в заяві вказує, що з 2018 року вона звернулася до державного нотаріусу з метою оформлення спадщини та їй було відмовлено у звFязку з пропуском встановленого ст. 1270 ЦК України шестимісячного строку для прийняття спадщини та у зв'язку з відсутністю доказів вступу та управління майном спадкодавця на час відкриття спадщини. Заявниця також зазначила, що на час смерті ОСОБА_2 проживала разом з нею та по її смерті вступила в управління спадковим майном. Тому заявник просить встановити, факт постійного проживання її як спадкоємця разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини.

Заявник в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду від неї надійшла заява, в якій вона просить справу розглядати у її відсутність, заявлені вимоги підтримує, просить їх задоволити.

Представник заінтересованої особи до суду не з'явився, проте надали суду заяву, в якій заявлені вимоги заявника визнають, не заперечують проти їх задоволення.

Суд, дослідивши письмові докази приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил. Встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла 05.12.2001 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ГЮ F103088, виданого 05.12.2001 року.

Із свідоцтва про щлюб від 15.11.1980 р. серії ІІ-АБ F647104 вбачається, що заявниця врезультаті одруження набула прізвище ОСОБА_1.

Із свідоцтва про народження від 29.10.1960 р. серії ІІІ-УР заявниці вбачається, що її дошлюбне прізвище являється ОСОБА_4 та її матірFю є ОСОБА_4.

Із свідоцтва про народження серії І-УР F408173 ОСОБА_4 вбачається, що її дошлюбне прізвище було Палій. Що підтверджує факт родинних відносин між заявницею та спадкодавцем.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне їй за життя майно.

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ F089330 від 20.08.2004 р. ОСОБА_2 належала земельна ділянка, загальною площею 3,33 га, розташована на території Любиковицької сільської ради Сарненського району для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

З відповіді на усне звернення ОСОБА_1, завідувач Сарненської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_5 від 05.12.2018 р. вбачається, що оскільки нею пропущено, встановлений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини після померлої бабуся ОСОБА_2, яка померла 05.12.2001 р., а саме не подано заяву про прийняття спадщини, яка передбачена ч.1 ст. 1269 ЦК України, а також не пред'явлені докази про фактичний вступ в управління майном, які необхідні згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України, ОСОБА_1 не може оформити спадщину та їй рекомендовано звернутися для вирішення даного питання до суду.

За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК України, порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. У випадку, якщо спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, він має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини.

Згідно з п. 3.22 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 F 296/5, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання, доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Отже, у випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені п. 3.22 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з роз'ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 F 7, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до п. 23 цієї ж Постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Як встановлено у судовому засіданні, на день своєї смерті ОСОБА_2 проживала без реєстрації за адресою с. Білятичі вул. Центральна,90, Сарненського району Рівненської області, а саме по місцю проживання та реєстрації заявниці ОСОБА_1, хоча була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою виданою Любиковицькою сільською радою F 198.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що наявні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 10, 13, 19, 76-81, 89, ч. 2 ст. 247, 258-259, 263-265, 293-294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Любиковицька сільська рада, про встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - задоволити.

Встановити факт, постійного проживання спадкоємця ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2 (жительки с. Білятичі вул. Центральна,90, Сарненського району Рівненської області) разом зі спадкодавцем, а саме бабою, ОСОБА_2, яка померла 05.12.2001 року на час відкриття спадщини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Рижий О.А.