ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/1876/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Костенка А.М.,

секретар судового засідання Кошельник В.М.,

з участю апелянта, представника відповідача,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області про визнання довіреності недійсною за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Чевилюк З.А. від 22 серпня 2019 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

У грудні 2018 року позивач, звертаючись в суд з цим позовом до відповідача, вказував, що постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08.12.2017 року у справі №686/19039/17-а задоволено позов ОСОБА_1 до Хмельницького об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Хмельницької області про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 09.08.2003 року в розмірі 90% від суми місячної заробітної плати без обмеження максимальним розміром.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27.03.2018 року апеляційну скаргу Хмельницького об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Хмельницької області задоволено, скасовано вказану постанову та прийнято нову постанову, якою відмовлено у задоволенні позову.

27.03.2018 року при розгляді справи №686/19039/17-а спеціаліст-юрисконсульт відділу представництва інтересів Фонду у судах та інших органах юридичного управління Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області Роюк В.Ю. надала до Вінницького апеляційного адміністративного суду довіреність №149/11 від 03.01.2018 року на право представляти інтереси Хмельницького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області, чим ввела суд в оману, не повідомивши про припинення з 21.03.2018 року цієї юридичної особи. За таких обставин Хмельницьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області вже не могло приймати участь у розгляді справи 27.03.2018 року, оскільки з припиненням державної реєстрації припинено його здатність мати процесуальні права та обов`язки.

Тому просив визнати довіреність Хмельницького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області вих. №149/11 від 03.01.2018 року на право представляти його інтереси спеціалістом-юрисконсультом відділу представництва інтересів Фонду у судах та інших органах юридичного управління Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області Роюк В.Ю. недійсною з 21.03.2018 року, тобто з моменту припинення юридичної особи.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 серпня 2019 року відмовлено у задоволені позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання довіреності Хмельницького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області вих. №149/11 від 03.01.2018 року на право представляти його інтереси спеціалістом-юрисконсультом відділу представництва інтересів Фонду у судах та інших органах юридичного управління Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області Роюк Вікторією Юріївною недійсною з 21.03.2018 року, тобто з моменту припинення юридичної особи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду як незаконне та ухвалити нове, яким задовольнити його позов.

На його думку, судом першої інстанції не враховано, що Хмельницьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Хмельницької області не могло брати участь у розгляді справи 27 березня 2018 року, оскільки з припиненням державної реєстрації припинено його здатність мати процесуальні права та обов`язки. Проте керівництво Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відрядило ОСОБА_2 до Вінницького апеляційного адміністративного суду для участі у розгляді даної справи в якості представника вже припиненого Хмельницького об`єднаного управління ПФУ Хмельницької області. В свою чергу ОСОБА_2 , достовірно знаючи про припинення з 21.03.2018 року юридичної особи, яку вона представляє, завідомо неправдиво повідомила суд про наявність в неї законних повноважень представляти іншу особу в суді 27.03.2018 року при розгляді справи № 686/19039/17-а за його позовом про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії, надала до Вінницького апеляційного адміністративного суду довіреність №149/11 від 03.01.2018 року на право представляти інтереси Хмельницького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області.

Приймаючи рішення про відмову в позові, суд не врахував, що 16.11.2016 року Верховний суд України, розглядаючи справу № 6-1443цс16, вказав на аспекти недійсності такої угоди, а також підкреслив ознаки для «схвалення в майбутньому такого виду правочинів».

Оспорювана довіреність суперечить Цивільному Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, так як особа, яка її видавала достовірно знала про відсутність необхідного обсягу цивільної дієздатності після припинення очолюваної нею юридичної особи.

У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду без зміни з огляду на те, що ОСОБА_1 не доведено належними та допустимими доказами недодержання в момент видачі спірної довіреності вимог ст. 203 ЦК України, у зв`язку з чим підстави для визнання недійсним правочину відсутні.

В засіданні апеляційного суду апелянт підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів.

Представник відповідача просив відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.

Колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, судом встановлено, що постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08.12.2017 року у справі №686/19039/17-а задоволено позов ОСОБА_1 до Хмельницького об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Хмельницької області про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції від 09.08.2003 року в розмірі 90% від суми місячної заробітної плати без обмеження максимальним розміром.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27.03.2018 року апеляційну скаргу Хмельницького об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Хмельницької області задоволено, скасовано вказану вище постанову та прийнято нову постанову, якою відмовлено у задоволенні позову.

27.03.2018 року при розгляді справи №686/19039/17-а спеціаліст-юрисконсульт відділу представництва інтересів Фонду у судах та інших органах юридичного управління Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області Роюк Вікторія Юріївна надала до Вінницького апеляційного адміністративного суду довіреність №149/11 від 03.01.2018 року на право представляти інтереси Хмельницького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Хмельницьке об`єднане управління Пенсійного фонду України припинено шляхом реорганізації 21.03.2018 року.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості та безпідставності заявлених вимог.

Доводи апеляційної скарги про те, що оспорювана довіреність суперечить закону і наявні підстави для визнання її недійсною, є безпідставними.

Так, за змістом ч.ч. 1, 3 ст. 244 ЦК України представництво, яке грунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю.

Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами (ч. 1 ст. 246 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч. 1 ст. 215 ЦК України).

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України).

За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Суд повинен встановити наявність цього права, чи було таке право порушене, у чому саме полягало порушення та з урахуванням позовних вимог захистити право у спосіб, передбачений цивільним законодавством або в інший спосіб, що встановлений договором або законом.

Відсутність встановленого за результатами розгляду справи факту порушення права особи, зумовлює неможливість реалізації його захисту в судовому порядку. У такому разі у суду немає правових підстав для задоволення позову.

Позова заява ОСОБА_1 не містить викладення обставин про те, яким чином оскаржувана довіреність порушує право позивача і яке саме право порушене, за захистом якого порушеного права він звертається до суду.

Встановлено, що позивач не був учасником правовідносин з оформленням оспореної довіреності та не довів порушення його прав і законних інтересів внаслідок вчинення відповідачем правочину з оформлення довіреності на представництво інтересів юридичної особи, відтак суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги про порушення відповідачем охоронюваних законом прав та законних інтересів, зокрема права на справедливий суд, права на судовий захист, є безпідставними.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 листопада 2019 року.

Судді Л.М. Грох

Р.С. Гринчук

А.М. Костенко