П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 травня2019 року м. Київ

Справа № 756/15123/18

Провадження: № 22-ц/824/7200/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Гаращенко Д.Р., Пікуль А.А.,

секретар Глухенька М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 22 листопада 2018 року, постановлену під головуванням судді Жука М.В., у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», ОСОБА_1 про визнання правочину недійсним та застосування наслідків його недійсності,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», ОСОБА_1 про визнання правочину недійсним та застосування наслідків його недійсності

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 22 листопада 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне провадження у даній справі.

Не погодившись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та закрити провадження у вказаній справі.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції не врахував, що позов пред'явлений до відповідачів, які не зареєстровані в Оболонському районі, відповідно даний позов не підсудний Оболонському районному суду м. Києва. Також, суд першої інстанції не врахував вимоги статтей 185, 257 ЦПК України, оскільки в Оболонському районному суді м. Києва розглядається інший позов до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу і застосування наслідків недійсності договору.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 квітня 2019 року ОСОБА_1 поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали Оболонського районного суду м.Києва від 22 листопада 2018 року та відкрито апеляційне провадження у справі.

Правом надання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до вимог ст. 360 ЦПК України інші учасники справи не скористались.

У судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 проти апеляційної скарги заперечували, посилаючись на законність оскаржуваного судового рішення.

Інші учасники справи в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від скаржника ОСОБА_1 02 травня 2019 року надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з його перебуванням за межами України. Дане клопотання залишено судом без задоволення, оскільки будь-яких належних доказів на підтвердження обставин, зазначених в клопотання, відповідачем не надано. За таких обставин колегія суддів відповідно до вимог частини 2 статті 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за відсутності відповідачів.

Заслухавши пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відкриваючи провадження по даній справі, суд першої інстанції виходив із того, що позовна заява відповідає вимогам чинного законодавства та віднесена до предметної, суб'єктної, інстанційної та територіальної юрисдикції Оболонського районного суду м. Києва.

З таким висновком суду першої інстанції судова колегія погоджується виходячи з наступного.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов'язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у пункті 1 статті 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову у вказаній справі є визнання недійним договору купівлі-продажу квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно частини 1 статті 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов'язані між собою позовні вимоги пред'явлені одночасно щодо декількох об'єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об'єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до положень статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

До позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання правочину з нерухомістю недійсним.

Посилання скаржника на той факт, що в Оболонському районі м. Києва жоден з відповідачів не зареєстрований, а тому справа не підсудна Оболонському районному суду м.Києва, є безпідставними, оскільки заявлений спір повинен розглядатися за правилами виключної підсудності.

Доводи апеляційної скарги про те, що в провадженні суду перебуває інший позов ОСОБА_2 до тих самих відповідачів з тих самих підстав за № провадження 2-з/756/262/18 судова колегія до уваги не приймає, оскільки предметом вказаної справи був розгляд заяви про забезпечення позову до подачі позову, що передбачено частиною 2 статті 149 ЦПК України, відповідно до якої забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За таких підстав, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги є неприйнятними, і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення питання, у зв'язку з чим підстави для скасування ухвали суду відсутні.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала Оболонського районного суду м. Києва від 22 листопада 2018 року постановлена з дотриманням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому, відповідно до положень статті 375 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги та залишенню ухвали суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 375, 382-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 22 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 13 травня 2019 року.

Головуючий Т.О. Невідома

Судді Д.Р.Гаращенко

А.А. Пікуль