РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/71/19

Провадження № 2/700/125/19

12 лютого 2019 року смт.Лисянка

Лисянський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Яценко Г.М.,

за участю секретаря судового засідання Сіденко Н.П.,

прокурора Прудиуса О.А,

відповідачів ОСОБА_1,

ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу №700/71/19 провадження №2/700/125/19 за позовом Звенигородської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі: Бужанської сільської обєднаної територіальної громади Лисянського району Черкаської області до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління державного агентства рибного господарства у Черкаській області про відшкодування збитків завданих кримінальним правопорушенням,

установив:

Заступник керівника Звенигородської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі: Бужанської сільської обєднаної територіальної громади Лисянського району Черкаської області до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління державного агентства рибного господарства у Черкаській області про відшкодування збитків завданих кримінальним правопорушенням.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вироком Лисянського районного суду Черкаської області від 05.11.2018 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнано виннимИ у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України.

Вироком встановлено, що ОСОБА_1 спільно іЗ ОСОБА_2 у період часу з 13.00 години до 16.30 години 27.07.2018 року за допомогою саморобного знаряддя лову виготовленого із сіткового полотна вічком 20 мм, що натягнуте з двох довших сторін та двох бічних сторін на металевий каркас трикутної пірамідальної форми, розмірами 170х70 см «рогеля», на річці Гнилий Тікич, що протікає у с. Бужанка, Лисянського району Черкаської області, діючи умисно, порушуючи вимоги ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» та п. 4.5 «Правил спортивного та любительського риболовства» затверджені наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 року № 19, здійснили незаконний лов раків в кількості 196 (сто девяносто шість) штук у результаті чого заподіяли істотну шкоду рибному господарству України на загальну суму 4998 гривень 00 копійок.

Вирок суду набрав законної сили 05.12.2018 року.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про тваринний світ» тварини, які перебувають у стані природної волі в межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, інші об'єкти тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону і які перебувають у державній власності, а також об'єкти тваринного світу, що у встановленому законодавством порядку набуті у комунальну або приватну власність і визнані об'єктами загальнодержавного значення, належать до природних ресурсів загальнодержавного значення.

Згідно ст. 66 Конституції України, кожен зобовязаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

У статтях 10, 63 Закону України «Про тваринний світ» зазначено, що громадяни зобовязані відшкодувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу, внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Проте, в добровільному порядку завдану державі шкоду ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не відшкодували.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

У відповідності до п. 7 ч. 3 ст. 29, п. 4 ч. 1. ст. 69-1 Бюджетного кодексу України грошові стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності є джерелами формування Державного бюджету України.

У відповідності до п. 7 ч. 3 ст. 29 Бюджетного кодексу України, 30 відсотків грошових стягненНЯ за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності є джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України .

У відповідності до п. 4 ч. 1. ст. 69-1 Бюджетного кодексу України, до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів обєднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, є джерелом формування спеціального фонду державного бюджету України та місцевих бюджетів,

Встановлено, що шкода, завдана навколишньому природному середовищу незаконним ловом раків Бужанською сільською обєднаною територіальною громадою, Лисянського району, Черкаської області не відшкодовуваласЯ.

У звязку з вищевикладеним, а також враховуючи те що, Бужанською сільською обєднаною територіальною громадою, Лисянського району, Черкаської області заходи спрямовані на відшкодування шкоди заподіяної внаслідок вчинення злочину ОСОБА_1 та ОСОБА_2, діями яких державі завдано істотної шкоди на суму 4998 грн. протягом тривалого часу не вживаються - прокурор звертається з позовом до відповідного суду з метою представництва інтересів держави.

Прокурор у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнали повністю та не заперечували проти задоволення позовних вимог.

Управління державного агентства рибного господарства у Черкаській області у судове засідання не зявилися, звернувся до суду з заявою, в якій просить справу розглянути без його участі позов підтримав у повному обсязі.

Представник Бужанської сільської обєднаної територіальної громади Лисянського району, Черкаської області у судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою, в якій просить справу розглянути без його участі.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до пункту 3 статті 131-1 Конституції України, на органи прокуратури України покладено представництво держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначених законом.

Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Підставою представництва у суді інтересів держави - наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою. Обираючи форму представництва, прокурор визначає, у чому полягає порушення або загроза порушення інтересів держави чи громадянина, обґрунтовує необхідність їх захисту.

Статтею 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що у випадках встановлених законом, до суду можуть звертатись органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або держави та суспільні інтереси.

Згідно статті 45 ЦПК України, у випадках, встановлених законом, прокурор може звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб, або держави чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах.

Вироком Лисянського районного суду Черкаської області від 05.11.2018 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України.

Вироком встановлено, що ОСОБА_1 спільно із ОСОБА_2 в період часу з 13,00 години до 16,30 години 27.07.2018 року за допомогою саморобного знаряддя лову виготовленого із сіткового полотна вічком 20 мм, що натягнуте з двох довших сторін та двох бічних сторін на металевий каркас трикутної пірамідальної форми, розмірами 170х70 см «рогеля», на річці Гнилий Тікич, що протікає у с. Бужанка, Лисянського району Черкаської області, діючи умисно, порушуючи вимоги ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» та п. 4.5 «Правил спортивного та любительського риболовства» затверджені наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999 року, здійснили незаконний лов раків в кількості 196 (сто девяносто шість) штук у результаті чого заподіяли істотну шкоду рибному господарству України на загальну суму 4998 гривень 00 копійок.

Вирок суду набрав законної сили 05.12.2018 року.

Таким чином, вина ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є доведеною, відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду у кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Пунктом 6.2. Правил любительського і спортивного рибальства передбачено, що шкода, заподіяна громадянами України, іноземцями та особами без громадянства незаконним (з порушенням Правил рибальства) виловом, добуванням або знищенням цінних видів риб, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водоймах, відшкодовується порушниками відповідно до такс, затверджених постановою КМУ від 21.11.2011 № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів». Згідно розрахунку матеріальної шкоди, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 нанесено збитків Бужанській сільській обєднаній територіальній громаді, Лисянського району, Черкаської області на суму 4998,00 грн.

Згідно із ч. 4 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку і розмірах, встановлених законодавством.

Відповідно до статтей 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Згідно із ст.20 Закону України «Про рибне господарство», промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» - шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодування за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про рибне господарство», промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об'єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об'єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України.

Стаття 10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони центрального органу виконавчої влади у галузі рибного господарства мають повноваження подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб'єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно ст. 37 Закону України "Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів" водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об'єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об'єктами права власності українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України.

Таким чином, природні ресурси (в тому числі водні біоресурси), які відповідно до Конституції України та інших законодавчих актів є матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування, права власника (володіння, користування, розпоряджання) щодо яких, від імені Українського народу, здійснюють органи місцевого самоврядування, як юридичні особи, є майном певної територіальної громади (у даному випадку Бужанської сільської обєднаної територіальної громади, Лисянського району, Черкаської області).

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом (ст. 13 Конституції України).

На підставі статті 10 Закону України «Про тваринний світ», громадяни відповідно закону зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу.

Статтею 324 Цивільного кодексу України передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу.

Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України.

Таким чином, шкода, завдана внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, повинна бути відшкодована відповідній місцевій раді за місцем завдання шкоди (у даному випадку Бужанської сільської обєднаної територіальної громади, Лисянського району, Черкаської області).

Керуючись ст.ст. 116 ЦК України, ст.ст. 3, 6, 7, 10, 12, 259-260, 264 -266, 269 ЦПК України , ст. ст. 5, 25, 27, 52-1, 57, 63 Закону України «Про тваринний світ», ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. ст. 29, 69 Бюджетного кодексу України, ст.10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Звенигородської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі: Бужанської сільської обєднаної територіальної громади Лисянського району Черкаської області до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління державного агентства рибного господарства у Черкаській області про відшкодування збитків завданих кримінальним правопорушенням задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт громадянина України МЕ 539548, ідентифікаційний код НОМЕР_1) кошти в сумі 2499 гривень шкоди, завданої навколишньому природному середовищу вчиненим злочином, з яких на рахунок Бужанської сільської обєднаної територіальної громади Лисянського району Черкаської області, код доходу: 24062100 4, р/р 683, одержувач казначейство України, МФО 899998, - 50% від 2499 грн, шкоди, на рахунок спеціального фонду Черкаського обласного бюджету - 20% від 2499 грн завданої навколишньому природному середовищу вчиненим злочином, до спеціального фонду Державного бюджету України - 30% від 2499 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт громадянина України НЕ 638347, ідентифікаційний код:НОМЕР_2) кошти в сумі 2499 гривень шкоди, завданої навколишньому природному середовищу вчиненим злочином, з яких на рахунок Бужанської сільської обєднаної територіальної громади Лисянського району Черкаської області, код доходу: 24062100, 4, р/р 683, одержувач казначейство України, МФО 899998, - 50% від 2499 грн, шкоди, на рахунок спеціального фонду Черкаського обласного бюджету - 20% від 2499 грн завданої навколишньому природному середовищу вчиненим злочином, до спеціального фонду Державного бюджету України - 30% від 2499 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт громадянина України МЕ 539548, ідентифікаційний код НОМЕР_1) судовий збір на користь держави у розмірі 960 грн 50 коп (девятсот шістдесят грн пятдесят коп).

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт громадянина України НЕ 638347, ідентифікаційний код:НОМЕР_2) судовий збір на користь держави у розмірі 960 грн 50 коп (девятсот шістдесят грн пятдесят коп).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 22 лютого 2019 року.

Суддя Г.М. Яценко