Справа № 372/1838/18
Провадження № 2-155/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2019 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Тиханського О.Б.,

за участю секретаря Авсюкевич Н.В.,

представника відповідача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення з житлового приміщення,

В С Т А Н О В И В:

02.07.2018 позивач звернувся до суду з вказаним позовом, на обґрунтування якого вказав, що 15.02.2007 між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір на суму 60000 дол. США. З метою забезпечення виконання зобовязання 15.02.2007 також було укладено договір іпотеки, відповідно до якого передано в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 в с, Трипілля Обухівського району Київської області, яка належить відповідачам на праві власності. В подальшому відповідно до договорів купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорам між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» від 25.05.2012 та між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа-Банк» від 15.06.2012 відбулась заміна кредитора по вказаному кредитному договору, та на даний час усі права кредитора належать позивачу.

Відповідач 1 належним чином не виконує взяті на себе зобовязання по кредитному договору стосовно повернення кредиту. На письмові вимоги позивача порушення не усунуті, в звязку з чим, станом на 01.12.2017 наявна заборгованість по кредитному договору становила 17998,05 дол. США заборгованість по кредиту та 8324,27 дол. США заборгованість по відсоткам. Письмові вимоги про добровільне виселення з вказаного нерухомого майна відповідачі не виконали. В звязку з цим, позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1 в с, Трипілля Обухівського району Київської області, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 26322,32 дол. США шляхом проведення прилюдних торгів, виселити відповідачів з займаного приміщення та стягнути судові витрати.

12.09.2018 представником відповідача ОСОБА_3 надано відзив на позову заяву, відповідно до якого відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог. На обґрунтування зазначив, що позивачем надано невірний розрахунок заборгованості, крім того, відповідно до рішення Обухівського районного суду Київської області було визначено суму заборгованості, яку відповідач сплатив в повному обсязі, а виконавче провадження закінчено. В звязку з цим, представник відповідача зазначає, про відсутність підстав для задоволення позову.

Представник позивача в судове засідання не зявився, хоча викликалась належним чином, подано клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечили в повному обсязі з підстав викладених в відзиві на позов, додаткового зазначили, що відповідачем сплачено всю суму заборгованості по кредитному договору ще до подання даної позовної заяви, у розмірі визначеному рішенням суду, на час розгляду справи кредитний договір припинив свою діє, а від так відсотки за користуванням кредитом та пеню позивач нараховував неправомірно. Крім того пеня нарахована за більший термін ніж нормативно визначено.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 в судове засідання не зявились, повідомлялись належним чином про час і місце судового розгляду, заяв чи клопотань до суду не надали.

Представник третьої особи в судове засідання не зявились подали клопотання про розгляд справи без їх участі при винесенні рішення покладаються на розсуд суду.

Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представників, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи.

15 лютого 2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №2626/0207/88-005, згідно якого відповідачу було надано кредит у розмірі 60000,00 доларів США, з оплатою по процентних ставках, встановлених кредитним договором і додатковими угодами до нього та з кінцевим терміном повернення 14.02.2017 року. Предметом даного договору є надання банком відповідачу в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитних коштів в сумі 60000,00 доларів США, з оплатою по процентних ставками, встановлених п. 1.3 кредитного договору та додатковими угодами до нього від 15.10.2007.

Відповідно п.1.1 кредитного договору відповідач зобов'язується повністю повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов'язання у повному обсязі до 14.02.2017. Погашення проводиться шляхом зарахування щомісяця відповідної суми на позичковий рахунок згідно додатку 1, що є невід'ємною частиною кредитного договору. Згідно додатку 1 до кредитного договору № 2626/0207/88-005 від 15.02.2007 року визначено, що відповідач зобов'язується щомісяця, в термін до 10 числа кожного місяця, здійснювати внесення платежів за кредитним договором в розмірі 500 доларів США, відповідно до графіку. Пунктом 8.1 кредитного договору встановлено, що за порушення строків погашення заборгованості за кредитом або строків сплати процентів за користування кредитом, відповідач сплачує банку пеню з розрахунку за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості.

Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі, здійснив видачу кредитних коштів відповідачу в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності в сумі 60000,00 доларів США, що підтверджується копією заяви-анкети на отримання кредиту від 06.02.2007 року.

15 лютого 2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_8 з метою забезпечення виконання зобовязання за вказаним кредитним договором укладено договір іпотеки №2626/0207/88-005-Z-2, відповідно до якого в іпотеку передано нерухоме майно, а саме квартиру №10 загальною площею 64,8 кв.м., за адресою Київська обл., Обухівський район, с. Трипілля, вул. Шевченка,87. Ринкова вартість квартири 626098 грн.,

Відповідно до п.11 іпотечного договору, іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки, у разі невиконання Іпотекодавцем основного зобовязання повністю або частково.

25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до умов якого права вимоги за кредитним договором № 2626/0207/88-005 від 15.02.2007 року ПАТ «Сведбанк» передав ПАТ «Дельта Банк». 15 червня 2012 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до умов якого права вимоги за кредитним договором № 2626/0207/88-005 від 15.02.2007 року ПАТ «Дельта Банк» передав ПАТ «Альфа- Банк».

Відповідно до рішення Обухівського районного суду Київської області від 06.11.2015, яке набрало законної сили, що станом на 01.07.2014 року сума заборгованості відповідача перед позивачем по кредитному договору № 2626/0207/88-005 від 15.02.2007 року складає 223714 гривень 90 копійок і включає в себе: заборгованість за кредитом 17 998, 05 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає - 212115, 98 гривень; заборгованість по нарахованих відсотках за користування кредитними коштами 893, 91 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає - 10 535, 17 гривень; заборгованість по пені за несвоєчасне погашення кредиту, відсотків за користування кредитними коштами 90,26 доларів США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 1063 гривень 75 копійок. В звязку з цим, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Альфа- Банк» - 223714 грн. 90 коп., заборгованості за кредитним договором та судові витрати.

Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином судом встановлено та не заперечувалось стороною відповідачів укладення кредитного договору відповідачем ОСОБА_9, термін повернення коштів визначався до 14.02.2017 року, сума заборгованості відповідно до рішення суду становить 223714,90 грн.

Відповідно до копії квитанції ПАТ КБ «ПриватБанк» від 20.08.2018 ОСОБА_1 сплатив суму приватному виконавцю ОСОБА_10 у розмірі 250560,69 грн., призначення платежу: погашення боргу за ВП №56836904 від 23.07.2018, боржник ОСОБА_3, рішення Обухівського районного суду від 06.11.2015.

20.08.2018 приватним виконавцем ОСОБА_10 по виконавчому провадженні ВП №56836904 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Альфа-Банк 223714,90 грн., заборгованості за кредитним договором, в звязку з тим, що рішення суду виконано борг з боржника стягнуто в повному обсязі.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідачем ОСОБА_3 повністю виконано рішення Обухівського районного суду Київської області від 06.11.2015 та сплачено на користь позивача ПАТ Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 250560,69 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості наданої позивачем, ОСОБА_3 має наявну заборгованість станом на 01.12.2017 по кредитному договору №2626/0207/88-005 від 15.02.2007 у розмірі 45651,61 дол. США, з них за кредитом -17998,05 дол. США, по відсоткам 8324,27 дол. США, по пені 19329,29 дол. США.

Як вбачається з наданого розрахунку заборгованість по відсоткам нарахована позивачем з 01.03.2014 по 01.12.2017 а пеня з 01.02.2014 по 01.12.2017.

05.06.2018, позивачем на імя відповідачів направлено вимогу про усунення порушень та сплати боргу у розмірі 45651,61 дол. США.

Як встановлено в судовому засіданні вказаний борг у розмірі 45651,61 дол. США., на час розгляду справи не відповідає дійсності, оскільки відповідачем в повному обсязі виконано рішення Обухівського районного суду від 06.11.2015.

Розрахунку заборгованості позивачем, з урахуванням виконання рішення Обухівського районного суду від 06.11.2015, суду не надано, а від так суд позбавлений можливості встановити факт наявності заборгованості так і її розмір.

Крім того, відповідно з висновком, викладеним у постанові ОСОБА_11 Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), відповідно до якого після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Згідно ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст.81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом .

Згідно ст. 12 ЗУ «Про іпотеку» уразі порушення іпотекодавцем обовязків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобовязання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ст.33 ЗУ «Про іпотеку» уразі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Нарахувавши відсотки за користування кредитом після винесення рішення про стягнення заборгованості та не врахувавши суму, які відповідачем сплачено на виконання даного рішення суду, позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів про наявність заборгованості відповідача за кредитом договором так і її розмір.

Таким чином, підстави для задоволення позовних вимог в частині звернення стягнення на предмет іпотеки відсутні, оскільки позивачем не доведено наявність заборгованості.

Також не підлягає до задоволення позовна вимога про виселення відповідачів, оскільки дана вимога є похідної від звернення стягнення на предмет іпотеки, а так підстави для задоволення позову в повному обсязі відсутні.

Представником відповідача надано розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу. Проте даний розрахунок судом не може бути взятий до уваги, оскільки в порушення ст.137 ЦПК України, представником відповідача не надано доказів понесення витрат на правничу допомогу, зокрема детального опису робіт та витрат, факту перерахунку коштів.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 15, 18, 76, 81,82, 89, 263-265, 274-279, 435 ЦПК України, відповідно Закону України «Про іпотеку», суд:

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення з житлового приміщення відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст виготовлено та підписано 15.01.2019.

Суддя: О.Б. Тиханський