Справа № 2-2823/11
Провадження № 2/0203/23/2019
УХВАЛА

10 травня 2019 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Католікян М.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 2-2823/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа – державний нотаріус Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Янкова Ірина Володимирівна, про визнання договору дійсним та визнання права власності,

у с т а н о в и в:

В провадженні Кіровського районного суду м.Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа – державний нотаріус Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Янкова І.В., про визнання договору дійсним та визнання права власності.

07 листопада 2016 року представник позивача ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, у якій просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру №АДРЕСА_1 та 2/3 квартири №АДРЕСА_2. Також заявник просить відстрочити сплату судового збору. Заяву обґрунтовано тим, що між позивачем та відповідачем дійсно виник спір і позивач вважає, що є певний ризик того, що відповідачкою може бути здійснено заходів щодо відчуження зазначених квартир на користь інших осіб для ухилення від виконання рішення суду, що ускладнить або навіть може зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглянувши подані матеріали, доходжу висновку, що заява підлягає поверненню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 151 ЦПК до заяви додаються документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Так, відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при подачі заяви про забезпечення позову заявникові необхідно сплатити судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Проте при подачі заяви не було сплачено судовий збір у повному обсязі.

У заяві представник позивача просить звільнити заявника від сплати судового збору.

Так, в силу ч.ч. 1,3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних в кримінальних справ від 17.10.2014 за № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 136 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі 12 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

В той же час у ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Наведені у клопотанні доводи заявника не дають підстав для його задоволення та звільнення його від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову, оскільки жодних доказів в обґрунтування своїх вимог не надано, а з приєднаних до заяви матеріалів не вбачається, що він дійсно позбавлений можливості сплатити судовий збір за подання заяви у встановленому законодавством розмірі. Безпідставне звільнення сплати судового збору є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом.

Так, суд, дослідивши матеріали заяви, не знайшов підстав для звільнення заявника від сплати судового збору.

Отже, приписами статті 153 ЦПК встановлено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ч. 9 ст. 153 ЦПК України, суддя,

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 2-2823/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа – державний нотаріус Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Янкова Ірина Володимирівна, про визнання договору дійсним та визнання права власності повернути заявникові.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області або через кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом п’ятнадцяти днів з дня її проголошення ухвали, відповідно до пп.15.5 п.15 ч.1 Розділу VII Перехідних положень ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя М.О. Католікян