ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 року

м.Суми

Справа №585/3235/19

Номер провадження 22-ц/816/5321/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Хвостика С. Г. (суддя-доповідач),

суддів - Левченко Т. А. , Орлова І. В.

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк»

на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 01 жовтня 2019 року в складі судді Шульги В.О., ухваленого в м. Ромни,

в с т а н о в и в:

У серпні 2019 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи вимоги тим, що 07 жовтня 2010 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 8000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Оскільки позичальник приєднався до запропонованих банком умов використання кредитних коштів, тому при зміні процентної ставки, нарахуванні комісії, пені та штрафу за порушення відповідачем зобов`язань банк керувався Умовами та правилами надання банківських послуг. Скориставшись кредитними коштами, взятих на себе зобов`язань із своєчасного їх повернення ОСОБА_1 не виконав, тому станом на 23 червня 2019 року утворився борг на загальну суму 53200 грн 45 коп., з яких: 0,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 9792 грн 42 коп. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн заборгованість за нарахованими відсотками; 38498 грн 95 коп. нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 1899 грн 53 коп. нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн; а також штраф відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, який складається з: 500 грн штрафу (фіксована частина), 2509 грн 55 коп. штрафу (процентна складова), який банк просив стягнути з відповідача на свою користь.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 01 жовтня 2019 року позовні вимоги Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 07 жовтня 2010 року у сумі 9792 грн 42 коп. та судовий збір у сумі 1921 грн.

Відмовлено у задоволенні іншої частини позовних вимог.

Вказане рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення неустойки позивач оскаржив в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі позивач АТ «ПриватБанк», посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за неустойкою і ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким вказану позовну вимогу задовольнити у повному обсязі, а в іншій неоскаржуваній частині рішення суду залишити без змін.

В доводах апеляційної скарги зазначається, що суд першої інстанції не врахував обставин того, що позивач разом з анкетою-заявою надав копію довідки про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», особисто підписану відповідачем, в якій зазначена базова відсоткова ставка за користування кредитом (2,5 %), щомісячні платежі у розмірі 7 % від заборгованості, строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним, порядок нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості та розмір штрафів при порушенні термінів платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів. Відтак, на думку позивача, необґрунтованим є висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення неустойки, так як вказана умова встановлена і погоджена сторонами кредитного договору.

Від відповідача в установлений судом строк відзив на апеляційну скаргу не надходив, письмові заперечення також.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ураховуючи, що рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за простроченим тілом кредиту у сумі 9792 грн 42 коп. позивачем не оскаржується, тому відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в зазначеній частині не є предметом апеляційного перегляду.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 07 жовтня 2010 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, згідно з умовами якого останній отримав кредит у розмірі 8000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, отримавши платіжну картку «Універсальна» та персональний ідентифікаційний номер для авторизації (а.с. 9).

Як зазначено у заяві-анкеті, відповідач погодився з тим, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, з яким він була ознайомлений і погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також з Тарифами, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

Також, 07 жовтня 2010 року ОСОБА_1 підписав довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», відповідно до якої сторонами були визначені наступні умови надання кредитних коштів: пільговий період до 55 днів; базова відсоткова ставка 2,5 % на місяць з розрахунку 360 днів на залишок заборгованості; розмір щомісячних платежів (включаючи плату за використання кредитних коштів в звітному періоді) 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн і не більше залишку заборгованості, строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, що складається із: пеня (1) + пеня (2), де пеня (1) = базова процентна ставка за договором)/30 нараховується за кожний день прострочення кредиту, пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 30 грн в місяць, нараховуються 1 раз на місяць за наявності прострочення за кредитом або відсотками 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму понад 50 грн і більше; штраф за порушення строку платежів по будь-якому із грошових зобов`язань більше ніж на 30 днів у сумі 500 грн + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій (а.с. 10).

Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 23 червня 2019 року становить 53200 грн 45 коп. і складається із: заборгованості за тілом кредиту 0,00 грн; заборгованості за простроченим тілом кредиту 9792 грн 42 коп.; заборгованості за нарахованими відсотками 0,00 грн; пені за прострочене зобов`язання 38498 грн 95 коп.; пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн 1899 грн 53 коп.; а також штрафу відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, який складається з: 500 грн штрафу (фіксована частина), 2509 грн 55 коп. штрафу (процентна складова) (а.с. 5, 6-8).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені за простроченим зобов`язанням у сумі 38498 грн 95 коп., пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн у сумі 1899 грн 53 коп., а також штрафу відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, який складається з: 500 грн штрафу (фіксована частина), 2509 грн 55 коп. штрафу (процентна складова), суд першої інстанції, установивши обставини того, що у заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у цій частині. При цьому, суд вважав, що підписану відповідачем довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» не можна вважати укладеною між сторонами частиною кредитного договору від 07 жовтня 2010 року, оскільки вказана довідка не містить підтвердження того, що вона стосується анкети-заяви.

Однак, з такими висновками суду колегія суддів повністю погодитись не може, виходячи з наступного.

За змістом статей 525, 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язання повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У статті 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Виходячи з вимог частини першої статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як зазначено у статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У статті 599 ЦК України йдеться про те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Так, матеріалами справи доведено, що відповідач, підписавши довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», погодився зі встановленням відповідальності за несвоєчасне погашення заборгованості у вигляді пені, що складається із: пеня (1) + пеня (2), де пеня (1) = базова процентна ставка за договором)/30 нараховується за кожний день прострочення кредиту, пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 30 грн в місяць, нараховуються 1 раз на місяць за наявності прострочення за кредитом або відсотками 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму понад 50 грн і більше; а також штрафу за порушення строку платежів по будь-якому із грошових зобов`язань більше ніж на 30 днів у сумі 500 грн + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій (а.с. 10), у зв`язку з чим висновки суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення вказаної суми неустойки не ґрунтуються на вимогах закону та не відповідають фактичним обставинам справи, так як матеріалами справи доведено, що підписана відповідачем 07 жовтня 2010 року довідка про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору від 07 жовтня 2010 року.

Водночас, ураховуючи обставини того, що ні умовами підписаної відповідачем анкети-заяви, ні довідкою про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» не встановлена відповідальність у вигляді пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн у сумі 1899 грн 53 коп., тому висновки суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог у вказаній частині є законними і обґрунтованими.

Крім того, досліджуючи доводи апеляційної скарги про задоволення позовних вимог в частині стягнення пені і штрафу, колегія суддів виходить з наступного.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі статтею 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

У підписаній сторонами довідці про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» передбачено право банку нараховувати та обов`язок позичальника сплачувати пеню за несвоєчасне погашення заборгованості, що складається із: пеня (1) + пеня (2), де пеня (1) = базова процентна ставка за договором)/30 нараховується за кожний день прострочення кредиту, пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 30 грн в місяць, нараховуються 1 раз на місяць за наявності прострочення за кредитом або відсотками 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму понад 50 грн і більше; а також штраф за порушення строку платежів по будь-якому із грошових зобов`язань більше ніж на 30 днів у сумі 500 грн + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій (а.с. 10).

Отже, умовами укладеного сторонами 07 жовтня 2010 року кредитного договору передбачено застосування пені і штрафу за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом.

Враховуючи вищенаведене та відповідно до ст. 549 ЦК України стосовно того, що штраф і пеня мають застосовуватись у вигляді цивільно-правової відповідальності за порушення зобов`язання, тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення, тобто, строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Такий правовий висновок зроблено Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15.

Отже, колегія суддів дійшла висновку про відмову у стягненні з відповідача пені, не допускаючи, тим самим, подвійної відповідальності.

Щодо визначеного позивачем до стягнення розміру штрафу, то на думку колегії суддів, з огляду на умови укладеного між сторонами кредитного договору, його процентна складова має розраховуватись із суми тіла кредиту, так як згідно розрахунку позивача заборгованість за нарахованими відсотками відсутня (а.с. 5, 6-8), наступним чином: 500 грн + (9792,42 грн * 5 %) = 989 грн 62 коп., а не 2509 грн 55 коп., як заявлено в позові.

За таких обставин, коли суд першої інстанції ухвалив рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення неустойки з частковим порушенням норм матеріального і процесуального права, так як висновки суду першої інстанції в цій частині неповністю відповідають фактичним обставинам справи, тому рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимоги про стягнення неустойки у вигляді пені і штрафу необхідно скасувати і ухвалити в цій частині нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог, яким стягнути з відповідача на користь позивача штраф у сумі 989 грн 62 коп.

В іншій оскаржуваній частині щодо відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення пені рішення суду є законним і обґрунтованим, тому його необхідно залишити без змін.

Отже, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України рішення суду в частині розподілу судових витрат підлягає зміні.

Оскільки позовні вимоги задоволено на 20,27 % (10782,04 грн * 100 % / 53200,45 грн), тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції у сумі 389 грн 39 коп. (20,27 % від 1921 грн), а не 1921 грн, як визначив суд першої інстанції, тому рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат підлягає зміні.

Також, пропорційно до часткового задоволення позовних вимог у розмірі 20,27 % з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати зі сплати судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції у сумі 584 грн 08 коп. (20,27 % від 2881 грн 50 коп.).

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, виходячи із оскарженої частини рішення суду, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 4, ч. 4; 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» задовольнити частково.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 01 жовтня 2019 року в даній справі в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення неустойки у вигляді пені і штрафу скасувати і ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» в зазначеній частині задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» штраф за порушення строків виконання зобов`язання за кредитним договором б/н від 07 жовтня 2010 року у сумі 989 грн 62 коп.

В іншій оскаржуваній частині рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 01 жовтня 2019 року в даній справі залишити без змін.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 01 жовтня 2019 року в даній справі в частині розподілу судових витрат змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції у сумі 389 грн 39 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції у сумі 584 грн 08 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 28 листопада 2019 року.

Суддя-доповідач: С.Г. Хвостик

Судді: Т.А. Левченко

І.В. Орлов