Справа № 522/9799/19
Номер провадження 6/522/1002/19
УХВАЛА

19 червня 2019 року Суддя Приморського районного суду міста Одеси Свячена Ю.Б., розглянувши заяву представника ТОВ « УЛФ-ФІНАНС» за участі ТОВ « Ріал Істет Бізнес Груп», Арбітражного керуючого ОСОБА_1 , Приватного виконавця Журид С.М., ТОВ « Український лізинговий фонд» про заміну сторони у виконавчому провадженні , -

ВСТАНОВИВ:

Представник ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, зазначивши, що на підставі виконавчого документу, який є виконавчим написом № 2360 від 23.12.2014 року приватного нотаріуса КМНО Голубничої О.В. ТОВ «Український лізинговий фонд» подало Приватному виконавцю Журид С.М. заяву, на підставі якої 16.05.2019 року було відкрито виконавче провадження № 59128920 по поверненню від ТОВ «Ріал Істейт Бізнес Груп» належного Лізингодавцю ТОВ «Український лізинговий фонд» майна - автомобілю AUDI Q7 2013 року випуску, vin :WAUZZZ4l8DD033782, номер та серія знаку: НОМЕР_1 , який переданий у користування на підставі Договору фінансового лізингу №1288/05/13-В від 30.05.2013 року. На даний час виконавче провадження не закінчено, транспортний засіб не повернутий. Також заявник вказує, що 17.03.2017 року відповідно до договору про відступлення права вимоги № 2 ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» набуло всі права та обов`язки ТОВ « Український лізинговий фонд» за Договором фінансового лізингу, предметом якого є спірний автомобіль, а саме: AUDI Q7 2013 року випуску , vin: WAUZZZ4l8DD033782, номер та серія знаку : НОМЕР_1 , який переданий у користування на підставі Договору фінансового лізингу № 1288/05/13-В від 30.05.2013 року. Відповідно до п. 2.8 Договору про відступлення права вимоги № 2 ТОВ « УЛФ-ФІНАНС» замінило ТОВ « Український лізинговий фонд» як сторону лізингодавця в договорі фінансового лізингу та набуло статусу правонаступника ТОВ «Український лізинговий фонд» у судових процесах та виконавчих провадженнях.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що у прийнятті заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні має бути відмовлено виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

У ст. 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За ст. 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

Відповідно до ч.1 ст. 20 ГПК України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках.

Як вбачається зі змісту заяви, заявник просить замінити сторону у виконавчому провадженні, яке було відкрито на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса КМНО Голубничої О.В. про повернення майна, а саме автомобіля AUDI Q7 2013 року випуску, vin : WAUZZZ4l8DD033782, номер та серія знаку: НОМЕР_1 , який переданий у користування на підставі Договору фінансового лізингу №1288/05/13-В від 30.05.2013 року, у зв`язку з тим, що ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» є процесуальним правонаступником ТОВ «Український лізинговий фонд» відповідно до договору про відступлення права вимоги № 2 від 17.03.2017 року, тобто в даному випадку склались правовідносини між юридичними особами у зв`язку із здійсненням ними господарської діяльності, які відносяться до юрисдикції господарського суду.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів. З огляду на це, не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" передбачено, що скарги, заяви, подання мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК і ГПК.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, суд вважає за доцільне відмовити у прийнятті заяви представника ТОВ «УЛФ-ФІНАНС» про заміну сторони у виконавчому провадженні та роз`яснити заявнику право на звернення з позовною заявою до Господарського суду Одеської області.

Керуючись ст.ст 55, 124, 125 Конституції України, ч.1 ст. 4, ч. 1 ст. 19, п.1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України , суд -

ПОСТАНОВИВ:

У прийнятті заяви представника ТОВ « УЛФ-ФІНАНС» за участі ТОВ «Ріал Істет Бізнес Груп», Арбітражного керуючого ОСОБА_1 , Приватного виконавця Журид С.М., ТОВ «Український лізинговий фонд» про заміну сторони у виконавчому провадженні, - відмовити.

Роз`яснити заявнику право на звернення з позовною заявою до Господарського суду Одеської області.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Ю.Б. Свячена