Провадження №2/200/3641/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2019 р. суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Єлісєєва Т.Ю. розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

27.08.2018 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №б/н від 24.01.2013 року у розмірі 114 258,52 грн., а також покласти на відповідача понесені позивачем судові витрати.

Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг у зв'язку із чим підписав заяву №б/н від 24.01.2013 року, згідно якої відповідач отримав кредит у розмірі 18 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Строк кредитування та розмір відсотків за користування кредитом позивачем у позові не зазначені. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України і відповідно формулярами та стандартними формами є «ОСОБА_2 та правила надання банківських послуг», «Тарифи Банку». Позивач вказує, що підписаною заявою відповідача підтверджується факт повного інформування останнього про умови кредитування в банку, які були надані відповідачу для ознайомлення в письмовій формі. Позивач зазначає, що свої зобов'язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитним коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. При цьому, відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов'язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Позивач вказує, що з порушенням відповідачем зобов'язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 08.07.2018 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 185 669,17 грн., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту у розмірі 16 268,41 грн.; заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 3955,05 грн.; пеня у розмірі 165 445,71 грн. Однак, позивач просить стягнути меншу суму заборгованості, оскільки законом це не заборонено, а саме: 16 268,41 грн. заборгованості за тілом кредиту, 3955,05 грн. заборгованості за відсотками, 94035,06 грн. пені за період з 24.01.2013 р. по 01.12.2017 р.

Ухвалою суду від 07.09.2018 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

11.02.2019 року до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач зазначає, що договір від 24.01.2013 року сплив строком дії, оскільки кредитна картка була видана з терміном дії до 02.2017 року, отже нарахування відсотків за користування кредитом після вказаної дати є протиправним. Відповідач частково визнала позов, а саме на суму 62 728,91 грн.

За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об'єктивно та всебічно з'ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплачені відсотки.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Позивачем на підтвердження позовних вимог надано копію заяви - анкети про приєднання до ОСОБА_2 і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», витяг з ОСОБА_2 і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, довідку про зміну умов кредитування та розрахунок заборгованості.

24.01.2013 року відповідач підписала анкету - заяву про приєднання до ОСОБА_2 і правил надання банківських послуг, зі змісту якої неможливо встановити яку саме банківську послугу бажала отримати відповідач, оскільки відповідні графи залишені не заповненими.

Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, наданої позивачем, 08.05.2013 року відповідачу було встановлено кредитний ліміт в розмірі 18 000 грн., строк дії картки до 02.2017 року, розмір відсоткової ставки не визначений.

В цей же час, суд враховує, що відповідачем визнається факт укладення кредитного договору та не оспорюються умови, на яких він укладений.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п. 2.1.1. Витягу з ОСОБА_2 та Правил надання банківських послуг, які долучені позивачем до матеріалів позовної заяви, вказані умови використання кредитних карт ПАТ КБ ПриватБанку, Пам'ятка клієнта/Довідка про умови кредитування, Тарифи на випуск і обслуговування кредитних карт (Тарифи), а так само Заява про приєднання до ОСОБА_2 та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, встановлюють правила випуску, обслуговування і використання кредитних карт Банку.

ОСОБА_2 регулюють відносини між банком і клієнтом по випуску і обслуговуванню карт. Банк випускає клієнту картку на підставі заяви, належним чином заповненої і підписаної клієнтом. Випуск картки і відкриття рахунку картки здійснюється у випадку прийняття банком позитивного рішення щодо можливості випуску клієнту картки. Клієнт зобов'язується виконувати правила випуску, обслуговування і використання карт банку і за наявності додаткових карт забезпечити виконання правил власниками додаткових карт.

Згідно п. 2.1.1.2. вищевказаного Витягу з ОСОБА_2 та Правил надання банківських послуг, для надання послуг банк видає клієнту картку, її вид визначений у Пам'ятці клієнта/Довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладання договору являється дата отримання картки, вказана у заяві.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позивачем не надано доказів перевипуску кредитної карти відповідача, у звязку з чим, суд вважає встановленим факт припинення строку дії кредитного договору 28.02.2017 року.

Верховний Суд в Постанові від 31.10.2018 року у справі №202/4494/16ц зазначив, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання. Саме такі висновки містяться у постановах ОСОБА_3 Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року (справа № 14-154цс18).

Відповідно до розрахунку позивача, виконаного станом на 08.07.2018 року, заборгованість відповідача складає 185 669,17 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 16 268,41 грн.; заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 3955,05 грн.; пеня у розмірі 165 445,71 грн.

Суд враховує, що відповідач, заперечуючи розмір нарахованих відсотків, власного розрахунку не надала.

Згідно ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Враховуючи, що розмір пені, заявлений до стягнення в кілька разів перевищує розмір заборгованості за тілом кредиту та відсотками, позивачем не надано доказів завдання збитків відповідачем, внаслідок порушення зобовязання, відповідачем частково визнано позов, суд приходить до висновку про зменшення розміру пені до 42 505,45 грн.

Таким чином, оскільки позивачем протиправно нараховано пеню та відсотки за межами строку дії кредитного договору, збитків позивачу не завдано, а пеня з урахуванням принципів розумності, справедливості та балансу інтересів сторін підлягає зменшенню судом, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором станом на 28.02.2017 року в сумі 62728,91 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 16 268,41 грн., заборгованість за відсотками 3955,05 грн., пеня 42505,45 грн.

В порядку ст. 141 ЦПК України судові витрати розподіляються пропорційно задоволеної частини позовних вимог. На підстав вищевикладеного, керуючись ст.ст.265, 354, 355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, 49101, АДРЕСА_1) на користь акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» (, 01001, м.Київ, вул.Грушевського, 1д) заборгованість за кредитним договором б/н від 24.01.2013 року станом на 28.02.2017 року в сумі 62728,91 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 16 268,41 грн., заборгованість за відсотками 3955,05 грн., пеня 42505,45 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, 49101, АДРЕСА_1) на користь акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» (, 01001, м.Київ, вул.Грушевського, 1д) судовий збір в розмірі 627,29 грн.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено сторонами шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення суду, тобто з 26 лютого 2019 року.

Суддя Т.Ю. Єлісєєва