Справа № 669/654/19
Провадження № 2/669/335/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2019 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі :

головуючої - судді Бараболі Н.С.,

за участю секретаря Рудої Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Білогір`я цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Залузької сільської ради Білогірського району Хмельницької області про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

18 червня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , Залузької сільської ради Білогірського району Хмельницької області про визнання за нею права власності на житловий будинок з господарськими будівлями за АДРЕСА_1 . Вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 . Після його смерті вона є спадкоємицею за законом, проте позбавлена можливості оформити спадкові права на житловий будинок з господарськими будівлями, який належав останньому, оскільки будівлі не були зареєстровані у органах реєстрації нерухомого майна.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася. В поданій до суду заяві просила розгляд справи проводити у її відсутності, позов підтримала.

Представник Залузької сільської ради Білогірського району Хмельницької області належним чином і своєчасно повідомлений про дату розгляду справи в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позов ОСОБА_1 визнав.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просив розгляд справи проводити у його відсутності, позов ОСОБА_1 визнав.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ознайомившись із письмовими заявами сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що житловий будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1 , було побудовано в 1968 році. При його будівництві права суміжних землекористувачів не порушені. Власником житлового будинку рахувався ОСОБА_4 на підставі діючого на той час законодавства. Вказані обставини підтверджуються даними довідок Залузької сільської ради Білогірського району Хмельницької області №562 від 05 червня 2019 року (а.с.12), №565 від 05 червня 2019 року (а.с.14) та даними технічного паспорту на житловий будинок (а.с.9-10).

ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії, НОМЕР_1 , виданим Залузькою сільською радою Білогірського району Хмельницької області 02 червня 1972 року, рішенням Білогірського районного суду №669/696/16-ц від 31.08.2016 року про розірвання шлюбу (а.с.6).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вбачається із свідоцтва про його смерть, серії НОМЕР_2 , виданого 21 травня 2019 року Білогірським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області (а.с.8).

Згідно довідки Залузької сільської ради Білогірського району Хмельницької області №561 від 05 червня 2019 року ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час смерті проживав та був зареєстрований по АДРЕСА_1 , та склад його сім`ї був слідуючий: ОСОБА_2 , 1968 року народження син, ОСОБА_2 , 1978 року народження - донька (а.с.11).

ОСОБА_1 , позивач по справі, фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 .

Згідно інформації приватного нотаріуса Білогірського районного нотаріального округу в Хмельницькій області Рогожиної Ю.М. №372/01-16 від 19 липня 2019 року спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 не заводилась (а.с.30).

Незважаючи на фактичне прийняття спадщини позивач не може оформити право на спадщину на житловий будинок, оскільки спадкодавцем право власності на житловий будинок не було зареєстровано в органах реєстрації нерухомого майна, що підтверджується повідомленням приватного нотаріуса Білогірського районного нотаріального округу в Хмельницькій області Рогожиної Ю.М. про відмову у оформленні спадщини на житловий будинок з господарськими будівлями, що належав спадкодавцю ОСОБА_3 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок (а.с.10).

Порядок та умови прийняття в експлуатацію обєктів будівництва на законодавчому рівні вперше встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року №449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом державного замовлення». Тобто до 05 серпня 1992 року не передбачалася процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 вересня 2009 року «Про затвердження Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт» було передбачено, що підставою для оформлення права власності на приватні житлові будинки, дачні та садові будинки, споруджені до 05 серпня 1992 року, є складений БТІ висновок про технічний стан будівлі та документ, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій вона розміщена. Зазначена постанова втратила чинність 02 червня 2011 року.

Законом України від 17 лютого 2011 року «Про регулювання містобудівної діяльності» (Закон №3038-VI) встановлено, що прийняття в експлуатацію зведених до 31 грудня 2009 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю за результатами технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж таких об`єктів за наявності документа, що посвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій вони розташовані.

Відповідно до ст.58 Конституції України нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, тому загальні правила прийняття в експлуатацію не можуть поширюватися на приватні житлові будинку з господарськими будівлями та спорудами, які збудовані до 05 серпня 1992 року.

Житловий будинок ОСОБА_3 збудований в 1968 році, тому для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно було б достатньо технічного паспорта, складеного за результатами технічної інвентаризації, виписки із погосподарської книги сільської ради, рішення місцевої ради про згоду на оформлення права власності на нерухоме майно.

Проте, право власності ОСОБА_3 на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 , як власника, припинилося на підставі п.11 ч.1 ст.346 ЦК України у звязку із його смертю.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, тому до позивача, як до спадкоємця, який прийняв спадщину, відповідно до ст.1216 цього ж Кодексу, перейшли всі права власника майна, проте із за відсутності на житловий будинок правовстановлюючих документів, оформити право власності на вказане майно у позасудовому порядку неможливо.

Згідно ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають в державі, тому у суду є всі підстави для розгляду вказаного позову та достатньо доказів вважати, що житловий будинок з господарським будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 , повинен належати позивачу, як спадкоємиці ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

У частині 4 ст.206 ЦПК України вказано, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вимоги позивача ґрунтуються на законних вимогах, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не знаходить, позов підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.346, 1216, 1268 ЦК України, ст.ст.200, 206, 229, 247, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою с.Корниця Білогірського району, Хмельницької області, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Хмельницького апеляційного суду через Білогірський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя підпис Н. С. Бараболя

З оригіналом згідно.

Суддя Білогірського районного суду Н.С. Бараболя