Постанова

Іменем України

30 жовтня 2019 року

м. Київ

справа №226/205/16-ц

провадження № 61-30137св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Усик Г. І. (суддя-доповідач),

суддів: Гулейкова І. Ю., Олійник А. С., Погрібного С. О., Яремка В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Шахтоуправління «Покровське»,

треті особи: Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування

від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в

м. Покровську, Головне управління Державної служби України з питань праці у Донецькій області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Димитровського міського суду Донецької області від 27 червня 2017 року у складі судді Редько Ж. Є. та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 15 серпня 2017 року у складі колегії суддів: Курило В. П., Космачевської Т. В., Новосядлої В. М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» (далі - ПАТ «ШУ «Покровське», треті особи: Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Покровську, Головне управління Державної служби України з питань праці у Донецькій області (далі - Головне управління Держпраці у Донецькій області), про визнання недійсними, скасування актів розслідування випадку погіршення стану здоров`я та зобов`язання вчинити дії.

На обгрунтування позовних вимог зазначав, що під час виконання трудових обов`язків в ПАТ «ШУ «Покровське», внаслідок гострого отруєння чадним газом з ним сталися нещасні випадки на виробництві, а саме: в ніч з 15 на 16 вересня 2015 року та в ніч з 19 на 20 вересня 2015 року, внаслідок чого він з 16 вересня по 18 вересня 2015 року та з 20 вересня по 25 вересня 2015 року перебував на лікуванні. Про нещасні випадки на виробництві керівництво шахти було повідомлено в день їх настання, проте комісії з розслідування випадків погіршення стану його здоров`я були призначені наказами підприємства лише

22 вересня 2015 року, що є порушенням підпункту 2 пункту 10 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232 (далі - Порядок). За результатами розслідування нещасних випадків на виробництві, 17 листопада 2015 року він отримав акти за формою Н-5, які були складені з порушенням вимог чинного законодавства. Оскільки викладені у актах обставини та висновки не відповідали дійсним обставинам, він звернувся зі скаргами на дії роботодавця до Головного управління Держпраці у Донецькій області, за результатами розгляду яких видано припис за формою Н-9 від 09 грудня

2015 року, та запропоновано відповідачеві провести повторне розслідування нещасних випадків, які сталися 16 та 20 вересня 2015 року. 07 грудня 2015 року він подав заяву до Красноармійського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 366 Кримінального кодексу України.

Наказом відповідача від 10 грудня 2015 року призначена комісія для проведення повторного розслідування нещасних випадків на виробництві, які сталися 16 та 20 вересня 2015 року, проте у порушення пунктів 11, 19 Порядку він не був письмово проінформований про його права та не був залучений до роботи комісії, у встановлений Порядком строк відповідач не надіслав примірники затверджених актів за результатами повторних розслідувань за формою Н-5, які він отримав лише 26 та 30 січня 2016 року.

Посилаючись на те, що акти за формою Н-5 від 19 грудня 2015 року, за результатами повторного розслідування випадків погіршення стану здоров`я, що сталися 16 вересня 2015 року о 09.10 год та 20 вересня 2015 року о 02.10 год, складені з порушенням вимог Порядку, позивач з урахуванням уточнених позовних вимог, просив визнати їх недійсними і скасувати, та визнати настання нещасних випадків, що сталися під час виконання ним трудових обов`язків 16 та 20 вересня 2015 року такими, що пов`язані з виробництвом, та зобов`язати відповідача скласти акти за формою Н-1 та Н-5.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 27 червня

2017 року у задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідно до статті 14 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» нещасним випадком визнається обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю або настала смерть. Обставини, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов`язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1 визначені в пункті 15 Порядку, зокрема до таких обставин віднесено раптове погіршення стану здоров`я потерпілого або його смерті під час виконання трудових (посадових) обов`язків внаслідок впливу небезпечних чи шкідливих виробничих факторів та/або факторів важкості чи напруженості трудового процесу, що підтверджено медичним висновком, або якщо потерпілий не пройшов обов`язкового медичного огляду відповідно до законодавства, а робота, що виконувалася, протипоказана потерпілому відповідно до медичного висновку. Урахувавши, що раптове погіршення стану здоров`я позивача під час виконання ним трудових обов`язків внаслідок впливу небезпечних чи шкідливих виробничих факторів не підтверджено висновками комплексних судово-медичних експертиз та виключає можливість теплового удару, а також неможливість достовірного встановлення, що наявність виявленого у крові позивача карбоксигемоглобіну є результатом його отруєння при виконанні ним робіт у шахті, беручи до уваги, що показники кількості, швидкості надходження, температури, вологості повітря, концентрації газів у місцях, де сталося погіршення стану здоров`я позивача, відповідали прийнятим нормам провітрювання та виробничої санітарії, відсутність на підприємстві у дні, коли стався нещасний випадок з позивачем, будь-яких загорянь, задимлень, пожеж, аварійних чи інших позаштатних ситуацій, перебування позивача поряд з роботою двигунів внутрішнього згорання, які б могли бути джерелом шкідливого впливу на організм позивача окису вуглецю (чадного газу), та з огляду на те, що позивач почав скаржитися на стан здоров`я 19 вересня 2015 року ще до спуску в шахту, де на думку позивача на нього відбувся вплив шкідливих виробничих факторів виробництва, суд першої інстанції вважав висновки комісії з розслідування випадків погіршення стану здоров`я позивача, що сталися 16 та 20 вересня 2015 року, викладені у актах за формою Н-5 такими, що відповідають обставинам справи та вимогам закону, а тому відсутні підстави для їх скасування.

Короткий зміст рішення апеляційного суду

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 15 серпня 2017 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення Димитровського міського суду Донецької області від 27 червня 2017 року залишено без змін.

Судове рішення апеляційної інстанції мотивовано тим, що суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував обставини справи та дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки раптове погіршення стану здоров`я потерпілого під час виконання трудових обов`язків внаслідок впливу небезпечних чи шкідливих виробничих факторів не підтверджено медичним висновком. Посилання позивача на помилковість висновку суду першої інстанції про його скарги на стан здоров`я 19 вересня

2015 року ще до спуску у шахту, спростовуються наявними у справі доказами, Апеляційний суд відхилив посилання позивача на порушення відповідачем вимог підпункту 2 пункту 10 Порядку щодо строку створення комісії з огляду на те, що в наданих позивачем листках непрацездатності щодо причин непрацездатності позивача в період з 16 вересня по 18 вересня 2015 року та з

20 вересня по 25 вересня 2015 року не було зазначено будь-яких виробничих факторів, які могли б призвести до погіршення стану його здоров`я під час роботи у шахті, а тому відповідач не був зобов`язаний створювати комісію з розслідування цих випадків. Посилання заявника на те, що причиною виникнення у його крові карбоксигебоглобіну стало відсутність ефективної вентиляції на робочому місці є необґрунтованими, оскільки згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи від 25 серпня 2016 року № 98 не можна достовірно вважати наявність виявленого у крові позивача карбоксигемоглобіну результатом отруєння саме при виконанні ним робіт у шахті 16 та 20 вересня 2015 року, конкретно встановити джерело чадного газу (окису вуглецю), внаслідок чого виникло гостре отруєння, неможливо.

Узагальнені доводи касаційної скарги та аргументів інших учасників справи

У вересні 2017 року до касаційного суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1 , у якій він, посилаючись на недотримання судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення Димитровського міського суду Донецької області

від 27 червня 2017 року і ухвалу Апеляційного суду Донецької області

від 15 серпня 2017 року, та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що висновки судів про відсутність порушення відповідачем пункту 10 Порядку щодо строку створення комісії з розслідування нещасних випадків є помилковими, оскільки про настання нещасних випадків відповідач був повідомлений 16 та 20 вересня 2015 року, а наказ про створення комісії був виданий лише 22 вересня 2015 року. Крім того, відповідач у визначений пунктом 11 Порядку строк не залучив до складу комісії представника закладу державної санітарно-епідеміологічної служби та у порушення пункту 14 Порядку при розслідуванні випадку, що стався 20 вересня 2015 року, не дослідив первинну медичну документацію. Суди попередніх інстанцій не урахували, що незважаючи на виданий Головним управлінням Держапраці у Донецькій області припис, відповідач у порушення пункту 35 Порядку не притягнув до відповідальності працівників, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, та під час проведення повторного розслідування випадків погіршення стану здоров`я у порушення пункту 11 Порядку письмово не повідомив про його права та не запросив до співпраці. Суд першої інстанції безпідставно прийняв до уваги покази свідка ОСОБА_2 , оскільки 16 вересня 2015 року він з ним не працював у парі, а тому той не міг бути свідком нещасного випадку. Вважав необгрунтованим висновки судів попередніх інстанцій про те, що він 19 вересня 2015 року скаржився на стан свого здоров`я ще до спуску у шахту, оскільки зазначена обставина не підтверджена належними та допустимими доказами.

Посилаючись на наведене, а також на неправильне застосування судами попередніх інстанцій до спірних правовідносин Закону України «Про охорону праці», Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», ОСОБА_1 просив задовольнити касаційну скаргу.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу із суду першої інстанції.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

24 травня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, ЦПК України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Верховного Суду від 11 липня 2019 року справу призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши наведені у касаційній скарзі доводи, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Установлені судами фактичні обставини справи

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 з 04 липня 2011 року перебував у трудових відносинах з ПАТ «ШУ «Покровське», працюючи гірником очисного вибою. 05 жовтня 2015 року його звільнено з підприємства за власним бажанням.

За результатами повторного розслідування випадку погіршення стану здоров`я, що стався 16 вересня 2015 року о 09.10 год. з ОСОБА_1 на ПАТ «ШУ «Покровське», комісією, яка була призначена за наказом від 10 грудня 2015 року № 2834 ТБ на підставі припису Головного управління Держпраці у Донецькій області Н-9 від 09 грудня 2015 року № 06.6-03/43, складено акт за формою Н-5, затверджений 19 грудня 2015 року.

З обставин, за яких стався нещасний випадок, викладених у пункті 3 зазначеного акта, вбачається, що 15 вересня 2015 року о 23.20 год. позивач прибув на територію підприємства для роботи у четверту зміну. Після отримання наряду

16 вересня 2015 року о 00.50 год., ОСОБА_1 разом з робітниками дільниці № 3 спустився у шахту і направився до місця виконання наряду - монтажного хідника 12 південного конвеєрного штреку блоку № 10, куди прибув о 01.20 год., де приступив до буріння шпурів для установки шильїв. ОСОБА_1 і ОСОБА_3 виконували наряд спочатку розрізу, а ОСОБА_2 і ОСОБА_4 вище на 100 м. Приблизно о 04.00 год. ОСОБА_1 відчув погіршення стану здоров`я: нудоту, біль у потилиці та скронях, про що повідомив помічника начальника дільниці ОСОБА_5 , який запропонував позивачу відпочити на свіжому повітрі. Після відпочинку, вийшовши на 12 південний штрек блоку № 10, ОСОБА_1 знову відчув нездужання. О 08.30 год. виїхав на поверхню шахти, о 09.10 год. звернувся до поверхневого медичного пункту зі скаргами на загальне нездужання, де медична сестра ОСОБА_6 надала йому першу медичну допомогу. Зі слів ОСОБА_1 стан його здоров`я покращився, після чого він покинув територію підприємства та самостійно звернувся до Димитровської центральної міської лікарні (далі - Димитровська ЦМЛ). У період з 16 вересня 2015 року по 18 вересня 2015 року ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні у терапевтичному відділенні лікарні, з якої був виписаний19 вересня

2015 року.

У пункті 1 акта за формою Н-5 зазначені наслідки нещасного випадку: тепловий удар? Отруєння чадним газом неявної етіології. У пункті 6 акта зазначено, що за період 15 - 16 вересня 2015 року вплив шкідливих виробничих факторів, що могли б призвести до погіршення стану здоров`я позивача не зафіксовано, а тому підстав для складання акту про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, за формою Н-1 немає.

За результатами повторного розслідування випадку погіршення стану здоров`я, що стався 20 вересня 2015 року о 02.10 год. з ОСОБА_1 на ПАТ «ШУ «Покровське», комісією, яка була призначена за наказом від 10 грудня 2015 року № 2835 ТБ на підставі припису Головного управління Держпраці у Донецькій області Н-9 від 09 грудня 2015 року № 06.6-03/43, складено акт за формою Н-5, затверджений 19 грудня 2015 року.

З пункту 3 зазначеного акта вбачається, що 19 вересня 2015 року о 18.00 год. позивач прибув на територію підприємства для роботи у третю зміну. Отримавши у нарядній дільниці № 3 наряд на буріння шпурів у монтажному хіднику 12 південної лави блоку № 10, ОСОБА_1 попросив заступника начальника дільниці № 3 ОСОБА_7 замінити йому наряд, у зв`язку з поганим самопочуттям, але ОСОБА_7 його прохання не задовольнив. Після отримання наряду о 19.00 год. ОСОБА_1 разом з працівниками дільниці № 3 спустився у шахту і направився до місця виконання наряду. При переміщенні до робочого місця позивач декілька разів зупинявся, так як відчував себе недобре. До робочого місця ОСОБА_1 у супроводі ОСОБА_2 прибув о 20.20 год. У процесі виконання змінного завдання позивач періодично перепочивав, так як відчував слабкість і нудоту. Про погіршення стану здоров`я ОСОБА_1 повідомив гірничого майстра ОСОБА_8 та помічника начальника дільниці

№ 3 ОСОБА_9 20 вересня 2015 року о 01.40 год. позивач був супроводжений робітниками дільниці № 3 до підземного медичного пункту. Після надання медичної допомоги хворий був супроводжений до поверхневого медичного пункту, а звідти доставлений о 04.30 год. у терапевтичне відділення Димитровської ЦМЛ, де знаходився на лікуванні до 25 вересня 2015 року.

У пункті 1 акта зазначені наслідки нещасного випадку: тепловий удар? Отруєння чадним газом неявної етіології. З пункту 6 акта убачається, що 19 - 20 вересня 2015 року впливу шкідливих виробничих факторів, які б могли привести до погіршення стану здоров`я позивача, не зафіксовано, а тому підстав для складання акту про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, за формою Н-1 не має.

Згідно з записами у журналі обліку звернень «Амбулаторія», ОСОБА_1 звертався до медичного пункту 16 вересня 2015 року о 09.10 год зі скаргами на погане самопочуття та 20 вересня 2015 року о 02.10 год зі скаргами на запаморочення, нудоту та блювоту.

Відповідно до епікризу № 6294/1099 та листка непрацездатності, ОСОБА_10 з 16 вересня 2015 року по 18 вересня 2015 року знаходився на стаціонарному лікуванні у терапевтичному відділенні Димитровської ЦМЛ з діагнозом: гостре отруєння чадним газом легкого ступеню. Тепловий удар 16 вересня 2015 року? Поліп стравоходу. Із анамнезу захворювання убачається, що позивач скаржився на загальну слабкість, головну біль, запаморочення, нудоту, вважає себе хворим з 04.00 год 16 вересня 2015 року, коли під час підземних робіт у шахті, в умовах, зі слів хворого, підвищеної температури навколишнього середовища при відключених вентиляторах з`явилися, а потім посилилися зазначені симптоми, однократно була блювота. Близько 08.40 год. звернувся до медичного пункту шахти, у направленні до лікарні відмовлено, самостійно звернувся до поліклініки. При лабораторному дослідженні у крові позивача встановлена наявність карбоксигемоглобіну 16 вересня 2015 року у кількості 22 процентів,

17 вересня 2015 року - 15 процентів, 18 вересня 2015 року - 10 процентів.

Відповідно до епікризу № 6374/1113 та листка непрацездатності, ОСОБА_10 з

20 вересня 2015 року по 25 вересня 2015 року знаходився на стаціонарному лікуванні у терапевтичному відділенні Димитровської ЦМЛ з діагнозом: гостре отруєння чадним газом легкого ступеню. Поліп стравоходу. Кіста правої гайморової пазухи. Із анамнезу захворювання убачається, що позивач скаржився на загальну слабкість, запаморочення, нудоту, стан його здоров`я погіршився 20 вересня 2015 року після спуску в шахту, де він звернувся до медичного пункту та отримав направлення до лікаря. При лабораторному дослідженні у крові позивача встановлена наявність карбоксигемоглобіну

20 вересня 2015 року у кількості 18 процентів, 21 вересня 2015 року - 16 процентів, 22 вересня 2015 року - 7 процентів, 23 вересня 2015 року - 6 процентів, 24 вересня 2015 року - 2 проценти.

З повідомлення головного лікаря Димитровської ЦМЛ від 19 січня 2016 року вбачається, що карбоксигемоглобін - це хімічне з`єднання, яке утворюється при взаємодії оксиду вуглецю (чадного газу) з пігментом крові гемоглобіном. Надлишок карбоксигемоглобіну призводить до кисневого голодування, запаморочення, нудоти, блювоти, а у тяжких випадках - смерті. Карбоксигемоглобін штучно руйнується медичним шляхом, період напіврозпаду - 4-6 год. Оксид вуглецю виникає при неповному згоранні вуглеводородів, дерева, кам`яного вугілля і інших горючих матеріалів. Оксид вуглецю утримується у вихлопних газах автомобілів, у газах, що виникають при неповному згоранні горючих матеріалів у несправних печах, на кухнях, у великій кількості виникає при пожежах, вибухах. Діагноз ОСОБА_1 «тепловий удар» визначений під питанням, оскільки на момент огляду не підтверджувався симптоматикою. Захворювання поліп стравоходу і кіста правої гайморової пазухи з отруєнням позивача чадним газом зв`язку не мають. У графі лікарняних листів «причина непрацездатності» підкреслено «невиробнича травма» через відсутність документів на підтвердження факту травми на виробництві.

Відповідно до листа головного лікаря Димитровської ЦМЛ від 26 жовтня

2015 року, зазначеним медичним закладом 16 вересня 2015 року та 21 вересня 2015 року були направлені екстрені повідомлення на адресу ПАТ «ШУ «Покровське» про звернення потерпілого ОСОБА_1 з посиланням на нещасний випадок на виробництві з використанням факсимільного зв`язку. Екстрене повідомлення від 16 вересня 2015 року отримано відповідачем

21 вересня 2015 року, про що свідчить вхідний номер реєстрації повідомлення у ПАТ «ШУ «Покровське» 3-2148/1 від 21 вересня 2015 року.

На підставі наказів відповідача від 22 вересня 2015 року № 2202ТБ та № 2203ТБ створено комісії по розслідуванню нещасних випадків з ОСОБА_1 , за наслідками роботи яких складено акти за формою Н-5 невиробничого характеру, затверджені 05 листопада 2015 року.

Не погодившись з висновками комісії, викладеними у актах, ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держпраці у Донецькій області, яке повідомило, що директору ПАТ «ШУ «Покровське» видано припис за формою Н-9 від 09 грудня 2015 року з пропозицією провести повторне розслідування нещасних випадків, наказом якого від 10 грудня 2015 року призначена відповідна комісія.

Згідно з актом перевірки стану провітрювання і виробничої санітарії у підготовчому забої монтажного хіднику 12 південної лави блоку № 10

від 16 вересня 2015 року, затвердженого головним інженером шахти, забій забезпечений розрахунковою кількістю повітря, а саме: до призабійного простору надходить Qф=297 м2/хв. свіжого повітря при розрахунковому Qф=275 м2/хв., швидкість повітря - 20 м від груди вибою склала V=0,28 м/сек, температура повітря склала 24,8 градусів, відносна вологість повітря становила W=74 проценти, концентрація СО - 0,0 процентів, СН4 - 0,0 процентів.

Відповідно до виписки з вентиляційного журналу (форма № 2) за фактичними замірами у монтажному хіднику 12 південної лави блоку № 10 від 20 вересня

2015 року, акта перевірки стану провітрювання і виробничої санітарії у підготовчому забої монтажного хіднику 12 південної лави блоку № 10

від 20 вересня 2015 року, затвердженого головним інженером шахти, швидкість повітряної струї склала V=0,28 м/сек, температура повітря - 24,6 градусів, відносна вологість повітря - W=74 процентів до призабійного простору надходить Qф=300 м2/хв. свіжого повітря при розрахунковому Qф=275 м2/хв., концентрація СО - 0,0 процентів, СН4 - 0,4 процента, СО2 - 0,00 процентів.

Згідно з висновком комісійної судово-медичного експертизи від 08 вересня

2016 № 184, проведеної за матеріалами кримінального провадження

№ 0002704 за фактом погіршення стану здоров`я ОСОБА_1 , у позивача 16 вересня 2015 року встановлено наявність у крові 22 процентів карбоксигемоглобіну та 20 вересня 2015 року - 18 процентів карбоксигемоглобіну, легкий ступінь гострого отруєння чадним газом, що відповідає легким тілесним ушкодженням. Причиною виникнення карбоксигемоглобіну у крові ОСОБА_1 могли бути: паління тютюнових виробів, знаходження на робочому місці чи поряд з механізмами з двигунами внутрішнього згорання при відсутності ефективної вентиляції, в осередку пожежі з задимленням, обігрів опалювальними приладами з відкритими нагрівальними елементами та інше. Конкретно джерело окису вуглецю, внаслідок чого у крові позивача виявлено карбоксигемоглобін, встановити неможливо. У зв`язку з відсутністю дослідження крові на наявність карбоксигемоглобіну перед спуском до шахти 15 вересня 2015 року та 19 вересня 2015 року встановити його наявність у крові перед спуском в шахту неможливо. Встановлені діагнози: гостре отруєння чадним газом легкого ступеню свідчать про потрапляння до організму шкідливої речовини - чадного газу (окису вуглецю), а не про конкретне місце знаходження джерела шкідливого впливу. Шкідливе джерело (чадний газ) за умови знаходження в зоні роботи декількох людей діє токсично на всіх присутніх, токсична дія чадного газу не буває вибірковою, але чутливість до нього індивідуальна і залежить від особливостей конкретного організму. Випадки погіршення здоров`я ОСОБА_1 16 вересня 2015 року та 20 вересня 2015 року могли бути і наслідком шкідливого впливу на організм позивача факторів зовнішнього середовища, які не знаходяться в шахті, а саме: куріння, вдихання вихлопних газів автомобіля, вдихання диму від багаття та інші причини. Випадок погіршення здоров`я ОСОБА_1 20 вересня 2015 року не міг бути наслідком незавершеного лікування випадку гострого отруєння чадним газом легкого ступеню з погіршенням стану здоров`я 16 вересня 2015 року, тому що під час лікування з 16 вересня 2015 року по 18 вересня 2015 року зміст карбоксигемоглобіну знизився до 12 процентів, а 20 вересня 2015 року цей показник у крові хворого знов був на рівні 18 процентів. У осіб, які палять, вміст карбоксигемоглобіну у крові може підійматися до 15-20 процентів без ознак гострого отруєння. На підставі аналізу наданої медичної документації зроблено висновок про не встановлення будь-яких об`єктивних даних про наявність у ОСОБА_1 теплового удару.

У висновку комісійної судово-медичного експертизи від 25 серпня 2016 року

№ 98 зазначено, що вирішити питання щодо причинного зв`язку можливого погіршення стану здоров`я ОСОБА_1 з відповідною симптоматикою (слабкість, нудота, головна біль) 16 та 20 вересня 2015 року після отримання ушкоджень в ділянці голови 29 серпня 2015 року після травмування у побуті внаслідок падіння з велосипеду не є можливим через ненадання медичних документів, які містять повноцінну та вичерпну інформацію щодо перебігу цієї травми, а також можливі консультації вузьких спеціалістів (у тому числі невролога, нейрохірурга). Згідно наданих медичних документів Димитровської ЦЛМ при лабораторному дослідженні крові позивача встановлена наявність карбоксигемоглобіну 16 вересня 2015 року у кількості 22 процентів, 17 вересня 2015 року - 15 процентів, 18 вересня 2015 року - 12 процентів, 20 вересня

2015 року - 18 процентів, 21 вересня 2015 року - 16 процентів, 22 вересня

2015 року - 7 процентів, 23 вересня 2015 року - 6 процентів, 24 вересня

2015 року - 2 проценти, що свідчить про те, що незадовго до надходження до лікувальної установи 16 та 20 вересня 2015 року на організм ОСОБА_1 вплинув хімічний фактор, а саме: оксид вуглецю в повітрі навколишнього середовища, яким він дихав. Частка оксиду вуглецю в тютюновому димі становить 2-6 процента, і концентрація його у повітрі, яким дихає курець (котрим є позивач), досягає 516 мг/м3, а тому у крові курця концентрація карбоксигемоглобіну становить 2-15 процентів, а у тих, хто не палить, - близько 1 процента. Комісія дійшла висновку, що не можна достовірно вважати наявність виявленого у лікувальній установі карбоксигемоглобіну у крові ОСОБА_1

16 вересня 2015 року у кількості 22 проценти та 20 вересня 2015 року у кількості 18 процентів результатом отруєння саме після виконання ним робіт в шахті. З огляду на зазначену вище динаміку концентрації карбоксигемоглобіну в крові ОСОБА_1 , а також на те, що карбоксигемоглобін є нестійким хімічним з`єднанням, особливо на фоні відповідного лікування, комісія вважала, що погіршення стану здоров`я ОСОБА_1 20 вересня 2015 року з відповідною клінічною симптоматикою не могло бути наслідком незакінченого та неповноцінного лікування випадку погіршення здоров`я, який відбувся

16 вересня 2015 року, а є прямим наслідком повторного впливу повітря з вмістом підвищеної кількості оксиду вуглецю, встановлення обставин впливу та джерел якого не входить до компетенції судово-медичної експертизи.

Нормативно-правове обґрунтування та висновки Верховного Суду

Відповідно до положень статті 22 Закону України «Про охорону праці» роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов`язковим для роботодавця. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку.

На момент проведення розслідування нещасного випадку, що стався з

ОСОБА_1 , був чинним Порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232.

Відповідно до підпункту 2 пункту 10 Порядку роботодавець, одержавши повідомлення про нещасний випадок (крім випадків, передбачених пунктом 37 цього Порядку), зобов`язаний протягом доби утворити комісію у складі не менш як три особи та організувати проведення розслідування.

Згідно з пунктом 7 Порядку розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, гострого професійного захворювання і гострого професійного та інших отруєнь, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрусу, зсуву, повені, урагану тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день, зникнення, а також настання смерті працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов`язків.

Про кожний нещасний випадок потерпілий або працівник, який його виявив, чи інша особа - свідок нещасного випадку повинні негайно повідомити керівника робіт, який безпосередньо здійснює контроль за станом охорони праці на робочому місці, чи іншу уповноважену особу підприємства і вжити заходів до надання необхідної допомоги потерпілому (пункт 8 Порядку).

Пунктом 14 Порядку передбачено, що комісія зобов`язана протягом трьох робочих днів з моменту її утворення: обстежити місце настання нещасного випадку, одержати письмові пояснення потерпілого, якщо це можливо, опитати осіб - свідків нещасного випадку та причетних до нього осіб; визначити відповідність умов праці та її безпеки вимогам законодавства про охорону праці; з`ясувати обставини і причини настання нещасного випадку; вивчити первинну медичну документацію (журнал реєстрації травматологічного пункту лікувально-профілактичного закладу, звернення потерпілого до медичного пункту або медико-санітарної частини підприємства, амбулаторну картку та історію хвороби потерпілого, документацію відділу кадрів, відділу (служби) охорони праці тощо); визначити, пов`язаний чи не пов`язаний нещасний випадок з виробництвом; установити осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, а також розробити план заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам; скласти у п`яти примірниках акт проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 згідно з додатком 3 та акт про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, за формою Н-1 згідно з додатком 4 (у разі, коли нещасний випадок визнано таким, що пов`язаний з виробництвом) і передати їх роботодавцеві для затвердження; скласти у разі виявлення гострого професійного захворювання (отруєння), пов`язаного з виробництвом, крім актів за формою Н-5 і Н -1, у шістьох примірниках картку обліку професійного захворювання (отруєння) за формою П-5 (далі картка за формою П-5) згідно з додатком 5. У разі коли нещасний випадок визнаний комісією таким, що не пов`язаний з виробництвом, складається акт за формою Н-5.

Пунктом 15 Порядку визначено вичерпний перелік обставин, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов`язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1, серед яких:

- виконання потерпілим трудових (посадових) обов`язків за режимом роботи підприємства, у тому числі у відрядженні;

- перебування на робочому місці, на території підприємства або в іншому місці для виконанням потерпілим трудових (посадових) обов`язків чи завдань роботодавця з моменту прибуття потерпілого на підприємство до його відбуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства, в тому числі протягом робочого та надурочного часу;

- підготовка до роботи та приведення в порядок після закінчення роботи знарядь виробництва, засобів захисту, одягу, а також здійснення заходів щодо особистої гігієни, пересування по території підприємства перед початком роботи і після її закінчення;

- виконання завдань відповідно до розпорядження роботодавця в неробочий час, під час відпустки, у вихідні, святкові та неробочі дні;

- проїзд на роботу чи з роботи на транспортному засобі, що належить підприємству, або іншому транспортному засобі, наданому роботодавцем відповідно до укладеного договору;

- одержання потерпілим травми або інших ушкоджень внаслідок погіршення стану його здоров`я, яке сталося під впливом небезпечного виробничого фактора чи середовища у процесі виконання ним трудових (посадових) обов`язків, що підтверджено медичним висновком;

- раптове погіршення стану здоров`я потерпілого або його смерті під час виконання трудових (посадових) обов`язків внаслідок впливу небезпечних чи шкідливих виробничих факторів та/або факторів важкості чи напруженості трудового процесу, що підтверджено медичним висновком, або якщо потерпілий не пройшов обов`язкового медичного огляду відповідно до законодавства, а робота, що виконувалася, протипоказана потерпілому відповідно до медичного висновку та інші.

Згідно з пунктом 33 Порядку контроль за своєчасністю та об`єктивністю проведення розслідування нещасних випадків, підготовкою матеріалів розслідування, веденням обліку нещасних випадків, вжиттям заходів до усунення причин нещасних випадків здійснюють органи державного управління, органи державного нагляду за охороною праці, виконавча дирекція Фонду та її робочі органи відповідно до компетенції.

Зазначені у цьому пункті органи та особи мають право вимагати відповідно до компетенції від роботодавця проведення повторного (додаткового) розслідування нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акта за формою Н-5 або Н-1, визнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом, і складення акта за формою Н-1 у разі, коли виявлено порушення вимог цього Порядку.

Абзацом 2 пункту 54 Порядку передбачено, що рішення спеціальної комісії в іншому складі щодо результатів повторного (додаткового) спеціального розслідування обставин і причин настання нещасного випадку може бути оскаржено лише у судовому порядку.

Відповідно до частини першої статті 57 ЦПК України 2004 року, доказами є

будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною першою статті 60 ЦПК України 2004 року передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно статті 179 ЦПК України 2004 року предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обгрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторін, суд не може збирати докази за власною ініціативою.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та надавши їм належну правову оцінку, з урахуванням зазначених вище положень чинного законодавства, суди попередніх інстанцій дійшли обгрунтованого висновку про недоведеність позивачем його тверджень про невідповідність проведеного відповідачем повторного (додаткового) розслідування нещасних випадків, що сталися 16 та 20 вересня 2015 року, вимогам Порядку та наявність обґрунтованих підстав вважати, що зазначені події є такими, що пов`язані з виробництвом.

Посилання заявника на те, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкових висновків про те, що він не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що нещасний випадок настав у робочий час та у зв`язку з виконанням посадових обов`язків є безпідставними, оскільки наведені у касаційній скарзі доводи не спростовують правильність висновків судів попередніх інстанції, які грунтуються на повному та всесторонньому з`ясуванні обставин справи, оцінці наданих сторонами доказів у їх сукупності, які суд касаційної інстанції відповідно до вимог статті 400 ЦПК України не вправі переоцінювати.

Посилання заявника на те, що суди попередніх інстанцій не звернули увагу на те, що створення роботодавцем комісії відбулося з порушенням строку, передбаченого пунктом 10 Порядку, оскільки комісія повинна бути сформована протягом доби у складі не менш як три особи, та пункту 11 Порядку щодо незалучення до складу комісії представника закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, не є підставою для скасування правильних по суті судових рішень, оскільки, як правильно зазначили суди, ОСОБА_1 не доведено, що нещасні випадки настали у робочий час у зв`язку з виконанням ним трудових обов`язків. Крім того, предметом скасування є акти за формою Н-5 від 19 грудня 2015 року, які були складені після проведення повторного (додаткового) розслідування подій, які сталися 16 та 20 вересня 2015 року.

Інші доводи касаційної скарги також зводяться до незгоди з висновками судів попередніх інстанцій щодо установлених ними обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження та належної оцінки судами, які обгрунтовано їх спростували.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За наслідками розгляду касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що суди першої та апеляційної інстанцій правильно визначили характер правовідносин, вірно застосували закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідили матеріали справи, надали належну правову оцінку доводам сторін та зібраним у справі доказам. Оскаржувані судові рішення є законними та обгрунтованими, а тому відсутні підстави для задоволення касаційної скарги.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 415, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Димитровського міського суду Донецької області від 27 червня

2017 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 15 серпня

2017 року залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Г. І. Усик

Судді: І. Ю. Гулейков

А. С. Олійник

С. О. Погрібний

В. В. Яремко