Справа № 466/3335/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2019 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Невойт П.С.,

секретаря с/з Лань М.О.,

справа №466/3335/18

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_3 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,-

в с т а н о в и в:

03.05.2018 року ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в якій просить суд поділити в натурі між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 майно, що є їх спільною сумісною власністю та виділити у власність: ОСОБА_1 : персональний комп`ютер, телевізор «LG-42», холодильник «АЕG», пральну машинку «SAMSUNG Eco Bubblе», 1/2 автомобіля «Mitsubishi Galant», меблі спальня, стіл кухня, меблі туалет ванна, газова плита «АЕG», мікрохвильова піч «SAMSUNG», блендер «Braun», набір посуду «Luminarc 19+6» столові прибори «Aurora», 1/2 валютного рахунку в Ощадбанку; ОСОБА_2 : нетбук «Аsus», телевізор «LG28», 1/2 автомобіля «Mitsubishi Galant», меблі кухня, шафа коридор, порох отяг «Philips», витяжка, фотоапарат «ОLYMPUS», ялинка штучна, набір посуду каструль, відеокамера «SONY», меблі дитяча; судові витрати покласти на відповідача.

В обгунтування позивних вимог покликається на те, що сторони перебували у шлюбі, який рішенням Шевченківського районного суду м.Львова розірвано. Під час шлюбу сторонами набуто майно, яке підлягає поділу. Оскільки, відповідач добровільно не хоче розділити майно, то він змушений звернутися до суду за захистом порушеного його права.

Відповідач подала відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву покликається на те, що позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження своїх доводів, зокрема зазначає про відсутність будь-якої оцінки майна, місця його перебування, час та обставини набуття, технічний стан зносу та зазначення повного переліку майна, яке підлягає поділу, оскільки позивач приховав інше набуте майно під час шлюбу. Просить відмовити у позові.

Ухвалою від 04.05.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою від 06.06.2018 задоволено клопотання позивача про витребування доказів та витребувано із Регіонального сервісного центру МВС у Львівській області інформацію щодо реєстраціїї автомобіля марки Mitsubishi Galant 2.5 номер шасі НОМЕР_1 ,1998 року випуску, зеленого кольору д.н.з. НОМЕР_2 та з Львівського обласного управління Ощадбанку інформацію про наявність на ім`я ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_3 валютних рахунків у відділеннях ощадбанку у м.Львові.

Ухвалою від 20.07.218 задоволено клопотання позивач про витребування із Регіонального сервісного центру МВС у Львівській області договір купівлі продажу (СГ) (ТСЦ4641) автомобіля марки Mitsubishi Galant 2.5 номер шасі НОМЕР_1 ,1998 року випуску, зеленого кольору д.н.з. НОМЕР_2 , власник ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою від 09.08.2018 задоволено клопотання позивача про витребування з Львівського обласного управління Ощадбанку та ПАТ «Ідея Банк» інформацію про номери рахунків та рух коштів в будь-якій валюті з 19.06.2017 року і до 09.08.2018 року, які були відкриті /чи є відкриті на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_4 у філіях чи відділеннях даних установ у м.Львові.

Ухвалою від 25.10.2018 задоволено клопотання позивача про призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи .

В судовому засіданні позивач та представник позивача Тимчишин М.М., який діє на підставі ордеру серії ЛВ№069341 від 24.05.2018 року /а.с.39/ позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити.

Відповідач та представник відповідача Роюк Л.І., яка діє на підставі договору про надання правової допомоги в судовому засіданні заперечили щодо задоволення позовних вимог. Просили при ухваленні рішення врахувати те, що з відповідачем проживають діти, автомобіль не може бути предметом поділу майна, т.я. був проданий ще ушлюбі.

Заслухавши сторони та їх представників, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд приходить такого висновку.

Відповідно до положень ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини,які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків,встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи,поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб,які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України.

Відповідно до положень ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд встановив, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 12.02.218 розірвано /арк.спр.65/.

Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що стверджується свідоцтвами про народження, копії яких містяться в матеріалах справи /арк.спр.9-10/.

Під час перебування сторонами у зазначеному шлюбі, вони набули спільне майно, а саме : персональний комп`ютер, телевізор «LG-42», холодильник «АЕG», пральну машинку «SAMSUNG Eco Bubblе», автомобіль «Mitsubishi Galant», меблі спальня, стіл кухня, меблі туалет ванна, газова плита «АЕG», мікрохвильова піч «SAMSUNG», блендер «Braun», набір посуду «Luminarc 19+6» столові прибори «Aurora», нетбук «Аsus», телевізор «LG28», меблі кухня, шафа коридор, порох отяг «Philips», витяжка, фотоапарат «ОLYMPUS», ялинка штучна, набір посуду каструль, відеокамера «SONY», меблі дитяча. Вказані обставини визнаються сторонами, сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання суд не має, а тому такі обставини відповідно до положень ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Суд встановив, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 08.05.2012 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 кожен в рівних частках, а саме по 1/2 (одній другій) частині придбали у спільну власність квартиру АДРЕСА_1 .

Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 16.04.2019 встановлено порядок користування даною квартирою.

Відповідно до вимог ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

При цьому, ч.1 ст.61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Як роз`яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Таким чином, у відповідності до вищевказаних норм закону спільним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є: персональний комп`ютер, телевізор «LG-42», холодильник «АЕG», пральну машинку «SAMSUNG Eco Bubblе», автомобіль «Mitsubishi Galant», меблі спальня, стіл кухня, меблі туалет ванна, газова плита «АЕG», мікрохвильова піч «SAMSUNG», блендер «Braun», набір посуду «Luminarc 19+6» столові прибори «Aurora», нетбук «Аsus», телевізор «LG28», меблі кухня, шафа коридор, порох отяг «Philips», витяжка, фотоапарат «ОLYMPUS», ялинка штучна, набір посуду каструль, відеокамера «SONY», меблі дитяча.

Сторонами визнається той факт, що вищезазначене майно було набуто подружжям в період шлюбу та є їхньою спільною сумісною власністю. Щодо належності даного майна до спільного майна подружжя між сторонами спору не виникає. Разом із цим, згоди щодо поділу спільного майна між сторонами не досягнуто.

При цьому сторонами погоджено орієнтовна вартість майна, з метою уникнення проведення його оцінки за рахунок власних коштів. Суд погодився з переліком майна, яке слід виділити у власність кожному з колишнього подружжя, за виключенням газової плити «АЕG», яку позивач просив залишити йому. Оскільки позивач запропонував залишити за відповідачем меблі кухні, витяжку, посуд, тому доцільно залишити за нею і газову плиту «АЕG», т.я. з нею залишаються проживати діти. До того ж позивачу виділено у власність мікрохвильова піч.

Щодо позовних вимог позивача про поділ валютного рахунку в Ощадбанку 2500дол. США, то суд приходить до такого.

Згідно з наданої інформації від 07.06.2018 за №29-06/52882/2018-13/вих. у філії Львівське обласне управління АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_2 відкритих рахунків немає /арк.спр.51/.

Згідно наданої інформації від 14.08.2018 №14.1/4528/БТ на ім`я ОСОБА_2 за період з 19.06.2017 і до 09.08.2018 не було відкритих рахунків в ПАТ «Ідея Банк» /арк.спр.95/.

Оскільки, витребуваною судом інформацією не підтверджено наявність коштів на рахунках на ім`я ОСОБА_2 , тому суд приходить переконання що дана позовна вимога не підлягає до задоволення.

Щодо позовної вимоги про поділу автомобіля «Mitsubishi Galant», то суд приходить такого.

Згідно договору купівлі-продажу транспортного засобу 17/11/00750 автомобіля «Mitsubishi Galant», 1998р.в., д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 відчужила даний автомобіль ОСОБА_5 /арк.спр.81-82/ . Вартість даного автомобіля складає 11000грн.

За клопотання позивача у справі призначено судову авто товарознавчу експертизу.

Згідно висновку №55 судової автотоварознавчої експертизи ринкова вартість автомобіля «Mitsubishi Galant», 2,5см.куб, реєстраційний номер НОМЕР_2 станом на момент відчуження 17.11.2017 становить 145899,50грн. /арк.спр.160-168/.

Пунктом 30 постанови Пленуму ВСУ від 21 грудня 2007 року № 11 визначено, що у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Відчуження автомобіля «Mitsubishi Galant», 2,5см.куб, реєстраційний номер НОМЕР_2 здійснено як зазначає позивач, без відома ОСОБА_8 . Коштів від його відчуження позивач не отримував, але на момент відчуження сторони перебували у шлюбі і кошти, як встановлено в судовому засіданні, були використання на потреби сім`ї.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що оскільки між сторонами не досягнуто згоди щодо вартості зазначеного рухомого майна; в матеріалах справи наявний договір купівлі-продажу даного транспортного засобу, що підтверджує реалізацію транспортного засобу, що є оформленням договірних відносин купівлі- продажу транспортного засобу та засвідчує дійсну вартість відчужуваного автомобіля, а тому позивач має право на грошову компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля від тієї суми, за яку він був проданий. Однак, враховуючи те, що сума за яку продано автомобіль становить 11000 гривень суд приходить до переконання, що дані кошти використані в інтересах сім`ї та не підлягають поділу.

У зв`язку із цим, оскільки сторони покладені на них процесуальні обов`язки пов`язані з тягарем доказування по справі не виконали та в порушення вимог ст.12,81 ЦПК України не довели дійсної вартості вищевказаного майна на час розгляду справи, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які викладені у постанові від 21 грудня 2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК.

Згідно ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

Відповідно до ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній власності, вважається, що частка співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ст.71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Як встановлено судом, домовленості між сторонами щодо збільшення або зменшення часток майна що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя не було, договір про поділ спільного майна між ними не укладався.

Отже, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши належним чином зібрані по справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд такі витрати залишає за сторонами.

Керуючись ст. 12, 13, 76, 89, 141, 247, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

позов задовольнити частково.

Виділити у власність:

ОСОБА_1 меблі і майно, що знаходяться у квартирі АДРЕСА_1 : персональний комп`ютер,

телевізор «LG-42», холодильник «АЕG», пральну машинку «SAMSUNG Eco Bubblе», меблі спальня, стіл кухня, меблі туалет ванна, мікрохвильова піч «SAMSUNG», блендер «Braun», набір посуду «Luminarc 19+6» столові прибори «Aurora»,

ОСОБА_2 меблі і майно, що знаходяться у квартирі АДРЕСА_1 : нетбук «Аsus», телевізор «LG28», меблі кухня, газова плита «АЕG»,, витяжка, шафа коридор, порохотяг «Philips», фотоапарат «ОLYMPUS», ялинка штучна, набір посуду каструль, відеокамера «SONY», меблі дитяча.

Судові витрати залишити за сторонами.

У решті у задоволенні позовних вимог відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , НОМЕР_5 , прож. АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ,ІПН НОМЕР_6 , прож. АДРЕСА_2 .

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст судового рішення виготовлений 31.05.2019 року.

Суддя П. С. Невойт