РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1889/18

06 лютого 2019 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді Грипіч Л. А.

з участю секретаря Федас І. О.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Костопіль в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1, правонаступниками якої є ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та на 1/2 частину земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання права власності на 1/2 частину будівельних матеріалів та обладнання, використаних в процесі будівництва житлового будинку та господарських будівель.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 25.10.1990 року вони з відповідачем уклали шлюб, який рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 30.06.2015 року за ініціативи відповідача було розірвано.

За час перебування в шлюбі у них з відповідачем наявне спільно набуте майно, а саме житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1. Вказаний житловий будинок був збудований ними самочинно, тобто без належних дозволу та проекту на будівництво, внаслідок чого Костопільським районним судом Рівненської області від 04.05.2018 року їй було відмовлено у задоволенні позову про поділ незавершеного будівництвом будинку та земельної ділянки.

Відповідач відмовляється узаконювати та реєструвати даний житловий будинок, незважаючи на те, що ступінь його готовності становить 98.6%, а також те, що він збудований з дотриманням діючих будівельних норм та правил.

Враховуючи позицію Костопільського районного суду, що відображена в рішенні від 04.05.2018 року, поділу підлягають будівельні матеріали та обладнання, що використані в процесі будівництва житлового будинку та господарських будівель, в зв'язку з чим позивач просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частину будівельних матеріалів та обладнання, використаних в процесі будівництва житлового будинку та господарських будівель.

Ухвалою Костопільського районного суду від 01.08.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Костопільського районного суду від 19.09.2018 року до участі у справі було залучено ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в якості правонаступників позивача ОСОБА_1, оскільки позивач померла ІНФОРМАЦІЯ_3

Правонаступниками позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до суду було подано заяву про зміну предмету позову, в якій вони просили визнати за ними право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та на 1/2 частину земельної ділянки. В обґрунтування заяви про зміну предмету позову, позивачі вказали, що згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що 22.01.2019 року на підставі Декларації про готовність об'єкта до експлуатації, серія та номер РВ20, виданої 18.01.2019 року Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області за відповідачем зареєстровано право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 145.7 кв. м та земельну ділянку місця розташування за кадастровим номером НОМЕР_3, площею 0,095 га.

Оскільки відповідач здійснив узаконення самовільного будівництва за адресою: АДРЕСА_1, про яке вказано у позовній заяві. Тобто, якщо станом на момент подання позовної заяви до суду поділу підлягали лише будівельні матеріали та обладнання, що використані в процесі будівництва житлового будинку та господарських будівель, то у зв'язку з узаконенням відповідачем самовільного будівництва, поділу підлягає об'єкт нерухомого майна, а саме житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1

В підготовче судове засідання позивачі та їх представник - адвокат Кузьменюк Н. М. не з'явилися, звернулися до суду з письмовими заявами про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги з урахуванням заяви про зміну предмету позову підтримали в повному обсязі.

Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги з урахуванням заяви про зміну предмету позову визнав в повному обсязі.

Згідно ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд рахує за вірне прийняти визнання відповідачем пред'явленого позову, оскільки це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим.

Матеріалами справи встановлено, що 25 жовтня 1990 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 30.06.2015 року розірвано. Від спільного подружнього життя сторони мають двох повнолітніх дітей: дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1

За час перебування у шлюбі сторони самочинно побудували житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 0,095 га, власником якої є відповідач, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю від 09.12.1998 року серії НОМЕР_4

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що 22.01.2019 року на підставі Декларації про готовність об'єкта до експлуатації, серія та номер РВ20, виданої 18.01.2019 року Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області за відповідачем зареєстровано право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 145.7 кв. м та земельну ділянку місця розташування за кадастровим номером НОМЕР_3, площею 0,095 га.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 позивач ОСОБА_1 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5, виданого 16.08.2018 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Рівненській області.

Правонаступниками позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до суду було подано заяву про зміну предмету позову, в якій було зазначено, що в зв'язку з узаконенням відповідачем самовільного будівництва житлового будинку, поділу підлягає об'єкт нерухомого майна, а саме житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і норма статті 368 ЦК України.

Відповідно до положень статей 81, 116 ЗК України , п.18-2 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 16.04.2004 року " Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", окрема земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду.

Якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до статей 120 ЗК, 377 ЦК України.

Суд приходить до висновку, що спірні житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка, на якій він знаходиться площею 0,095 га, були набуті в період шлюбу і являються спільною сумісною власністю, відповідно ст.60 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

Частиною 1 ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Враховуючи, що відповідачем було визнано змінені позовні вимоги правонаступників позивача про поділ майна колишнього подружжя та визнання права власності на 1/2 його частини , то суд рахує, що сторонами за домовленістю поділено спільне майно.

У відповідності до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову.

Оскільки позивачем при подачі позову сплачено судовий збір в розмірі 5 286,00 грн. (квитанція №19040268 від 30.07.2018), то поверненню підлягає 2643,00 грн.

Інша частина судового збору в сумі 2643,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь правонаступників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 60, 63, 70 Сімейного кодексу України, ст. ст. 369, 372,377 ЦК України, ст.120 ЗК України, ст. ст. 10, 11, 12, 141,142, 206, 247, 258 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, правонаступниками якої є ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та на 1/2 частину земельної ділянки - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 право власності на

- 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями загальною площею 145,7 кв.м., житловою площею 80,2 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна:234.

на 1/2 частину земельної ділянки площею 0.095 га, кадастровий номер:НОМЕР_3, розташовану в м.Костопіль Рівненської області, цільове призначення: обслуговування житлового будинку та господарських будівель, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна:234.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судовий збір в сумі 2643,00 (дві тисячі шістсот сорок три) грн.

Зобов'язати Управління державної казначейської служби у Костопільському районі повернути ОСОБА_2 та ОСОБА_3 50 відсотків судового збору в сумі43,00 (дві тисячі шістсот сорок три) грн., сплаченого відповідно до квитанції №19040268 від 30.07.2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено

18 лютого 2019 року.

СуддяЛ. А. Грипіч