Ухвала

Іменем України

14 листопада 2019 року

м. Київ

справа № 664/2240/19

провадження № 61-19571 ск 19

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Кривцової Г. В.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Хом`ячука Юрія Павловича на ухвалу Цюрупинського районного суду Херсонської області від 12 серпня 2019 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року, винесені за результатами розгляду заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до

ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів у розмірі 127 100,00 грн.

До початку розгляду справи ОСОБА_2 подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просила накласти арешт на належне ОСОБА_1 на праві власності майно, а саме: житловий будинок

АДРЕСА_1 .

Ухвалою Цюрупинського районного суду Херсонської області від 12 серпня 2019 року, залишеною без змін постановою Херсонського апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року, заяву ОСОБА_2 задоволено частково.

З метою забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів накладено арешт на нерухоме майно, а саме: на 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, розташованого за адресою:

АДРЕСА_1 , та зареєстрованого на праві власності за ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 та за адресою:

АДРЕСА_2 .

У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2019 року, представник ОСОБА_1 - адвокат Хом`ячук Ю. П просить скасуватиухвалу Цюрупинського районного суду Херсонської області від 12 серпня 2019 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року і ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, обґрунтовано тим, що судом вжито заходів забезпечення позову за відсутності обґрунтованого клопотання позивача, порушено вимоги щодо співмірності заходу забезпечення позову із заявленими позовними вимогами.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги, у відкритті касаційного провадження

у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Судами встановлено, що ОСОБА_2 , звертаючись із заявою про забезпечення позову, зазначала про те, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно може значно утруднити виконання можливого рішення суду у цій справі, оскільки відповідач ухиляється від укладення договору купівлі-продажу житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , та не має наміру повертати грошові кошти, які були надані нею відповідачу в якості завдатку в рахунок придбання цього самого житлового будинку. Крім того, вказаний будинок є єдиним майном відповідача на неокупованій частині України.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції, враховуючи характер спору і суть позовних вимог, дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову пропорційно до заявлених позовних вимог, наклавши арешт на 1/2

частини належного відповідачу на праві власності житлового будинку

з відповідною частиною господарських будівель і споруд. Застосований судом першої інстанції захід забезпечення позову є співмірним з позовними вимогами та не є надмірно обтяжливим для особи, по відношенню до якої такий захід застосовано.

Частиною першою статті 159 ЦПК України передбачено, що у випадку закриття провадження або залишення позовної заяви без розгляду з інших, ніж зазначені у частині першій статті 155 цього Кодексу, підстав або у випадку ухвалення рішення суду щодо повної або часткової відмови у задоволенні позову відповідач або інша особа, чиї права або охоронювані законом інтереси порушені внаслідок вжиття заходів забезпечення позову, має право на відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову, за рахунок особи, за заявою якої такі заходи забезпечення позову вживалися.

Статтею 154 ЦПК України визначений порядок здійснення зустрічного забезпечення.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити, якщо суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі

з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо: правильне застосовування норми права

є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування

чи тлумачення.

Правильність застосування судами норм процесуального права при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову, мотивуванні судових рішень не викликає розумних сумнівів.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Хом`ячука Ю. П. на ухвалу Цюрупинського районного суду Херсонської області від 12 серпня 2019 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року

є необґрунтованою.

Згідно з частиною п`ятою статті 394 ЦПК України, у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Хом`ячука Юрія Павловича на ухвалу Цюрупинського районного суду Херсонської області від 12 серпня

2019 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 10 жовтня

2019 року, винесені за результатами розгляду заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Г. В. Кривцова