Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.07.2019 Справа №607/14718/19

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Герчаківської О.Я.,

за участю секретаря судового засідання Лобач І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення в її користь аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно у розмірі 3000 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спільний син сторін ОСОБА_3 проживає разом з позивачем та знаходиться на її повному утриманні, відповідач не приймає участі у матеріальному забезпеченні дитини, тобто ухиляється від покладеного на нього законом обов`язку.

Ухвалою судді від 21 червня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до нього про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина визнає частково, просить стягувати з нього аліменти в сумі 1500 грн. На даний час не має постійного місця роботи, а тому аліменти просить стягувати у твердій грошовій сумі. Зазначає, що він є здоровим, інших утриманців у нього немає.

У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, з підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Ознайомившись із письмовими заявами учасників судового розгляду та оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного.

Як слідує із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 19 квітня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, сторони 19 квітня 2012 року зареєстрували шлюб.

Від цього шлюбу в подружжя народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що вбачається із свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 30 жовтня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції.

Із відмітки ВГІРФО Тернопільського РВ УМВС України в Тернопільській області в паспорті громадянки України ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 , виданому у червні 2012 року Тернопільським РВ УМВС України в Тернопільській області, слідує, що позивач зареєстрована у АДРЕСА_1 .

Згідно довідки № 545, виданої 11 червня 2019 року виконкомом Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, син сторін ОСОБА_3 проживає без реєстрації в АДРЕСА_1 .

Оскільки спільний син сторін проживає з позивачем і між сторонами не досягнуто згоди щодо участі відповідача в його утриманні ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів.

За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права.

Відповідно до ч. ч. 2, 8, 9, 10 ст. 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно зі ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є працездатним, однак офіційно не працевлаштований, інших утриманців не має, про що сам відповідач зазначив у письмовій заяві, поданій ним 16 липня 2019 року до суду. Стан здоров`я ОСОБА_2 суд вважає задовільним, оскільки доказів про зворотне суду не надано та в судовому засіданні не здобуто. Тобто, за своїм станом здоров`я та матеріальним становищем ОСОБА_2 може виконувати обов`язки по утриманню малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відтак, у зв`язку з тим, що малолітній син сторін потребує матеріальної допомоги, а відповідач зобов`язаний утримувати сина до досягнення ним повноліття, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з 19 червня 2019 року до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

За таких обставин суд вважає, що рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, слід допустити до негайного виконання.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає до стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 76-78, 206, 258-268, 273, 352-355, 430 Цивільного процесуального кодексу України, статями 75-76, 180-184 Сімейного кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з 19 червня 2019 року до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Головуючий суддяО. Я. Герчаківська