ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 533/1370/18 Номер провадження 22-ц/814/1424/19Головуючий у 1-й інстанції Оксенюк М. М. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.,

судді: Дорош А.І., Триголов В.М,

за участю секретаря Ачкасової О.Н.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Новогалещинської селищної ради на рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 25 березня 2019 року (час ухвалення судового рішення з 13:45:23 год. до 15:05:15 год.; дата виготовлення повного тексту судового рішення - 27.03.2019 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Новогалещинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області, Комунального підприємства «Галещина» про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, встановлення факту допуску до роботи з 29 жовтня 2018 року, скасування розпорядження селищного голови про прийом на посаду від 05.11.2018 року за №53, зобов`язання видати розпорядження про прийом на посаду директора з 29.10.2018 року, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, після неодноразових уточнень просив:

- встановити факт виконання позивачем обов`язків на посаді директора комунального підприємства «Галещина» з 29.10.2018 року;

- визнати розпорядження голови Новогалещинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області №53 від 05.11.2018 року про прийняття на роботу з випробувальним терміном незаконним та його скасування;

- зобов`язати Новогалещинську селищну раду Козельщинського району Полтавської області видати розпорядження про прийняття позивача на роботу на посаду директора комунального підприємства «Галещина» з 29.10.2018 року;

- визнати рішення Новогалещинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області №56 від 09.11.2018 року про звільнення з посади незаконним та скасувати його;

-поновити позивача на роботі на посаді директора комунального підприємства «Галещина»;

- стягнути з відповідачів середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 5 226 грн.;

- стягнути з Новогалещинської селищної ради Полтавської області моральну шкоду в сумі 50 000 грн;

-зобов`язати Новогалещинську селищну раду Козельщинського району Полтавської області направити трудову книжку позивача до КП «Галещина».

Заявлені вимоги мотивовані тим, що домовленістю з головою Новогалещинської селищної ради Козельщинського району позивач фактично розпочав виконувати обов`язки директора КП «Галещина» з 29 жовтня 2018 року. Під тиском з боку працівника Новогалещинської селищної ради Козельщинського району він був вимушений написати заяву про прийом на роботу з 06 листопада 2018 року. На підставі його заяви було видане незаконне розпорядження про прийом на роботу з випробувальним строком. У подальшому у зв`язку з викриттям позивачем незаконних схем у роботі очолюваного ним підприємства за попередні роки його було незаконно звільнено.

Зазначеними діями і рішеннями відповідача йому завдано моральні страждання, які пов`язані у тому числі із неможливістю влаштуватися на роботу у зв`язку із неповерненням трудової книжки, необхідністю докладати додаткові зусилля до організації свого життя.

Рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 25 березня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Встановлено факт виконання ОСОБА_1 обов`язків на посаді директора КП «Галещина» з 29 жовтня 2018 року.

Зобов`язано КП «Галещина» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заробітну плату з 29 жовтня 2018 року, виходячи із місячного посадового окладу 4 623 грн., на умовах праці повний робочий час, та нарахувати і сплатити відповідно до законодавства податок на доходи фізичних осіб та суму єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за встановлений період роботи.

Визнано незаконним та скасовано розпорядження голови Новогалещинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області №53 від 05.11.2018 року про прийняття ОСОБА_1 на роботу з випробувальним терміном незаконним в частині дати прийняття на роботу та в частині встановлення випробувального строку.

Визнано незаконним та скасовано розпорядження голови Новогалещинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області №56 від 09.11.2018 року про звільнення ОСОБА_1 з посади.

Поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді директора КП «Галещина».

Стягнуто з КП «Галещина» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за три дні жовтня місяця, листопад та грудень 2018 року, за січень, лютий та 16 днів березня 2019 року в сумі 22 674,62 грн. з утриманням із цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті.

Зобов`язано Новогалещинську селищну раду Козельщинського району Полтавської області направити трудову книжку ОСОБА_1 до КП «Галещина».

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді директора КП «Галещина» та в частині виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Додатковим рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 02 квітня 2019 року стягнуто з КП «Галещина» та Новоголещинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області на користь держави судові витрати у розмірі по 2 114,40 грн. з кожного.

В апеляційній скарзі Новогалещинська селищна рада, посилаючись на порушення судом норм процесуального і матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначається, що суд першої інстанції при вирішенні спору по суті не звернув уваги на той факт, що наказ, на який посилається позивач від 29.10.2018 року, відсутній на підприємстві та не зафіксований ні в книзі наказів, ні в нарядах кадрових документів.

Вказували, що суд першої інстанції неправильно застосував до спірних правовідносин п.1 Роз`яснення Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці та заробітної плати та не звернув увагу на статут КП «Галещина».

Також вказували, що судом першої інстанції не надано оцінку доказам щодо неналежного виконання позивачем своїх посадових обов`язків чим порушено вимоги ст. 76,89 ЦПК України.

Окрім того, посилались на порушення судом положень 240-1 КЗпП України.

Правом подачі відзиву на апеляційну скаргу позивач не скористався.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Відповідно п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення, у разі порушення судом першої інстанції норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права.

З матеріалів справи вбачається, що розпорядженням Новогалещинського селищного голови №53 від 05.11.2018 року позивача на підставі його заяви (т.1 а.с.69) прийнято на роботу з 06.11.2018 року на посаду в.о. директора КП «Галещина» з випробувальним терміном один місяць (т.1 а.с.12,70).

КП «Галещина» є юридичною особою, зареєстрованою згідно з законодавством України. Засновником підприємства є Новогалещинська селищна рада (а.с.11, 23-29,228-231, том 1).

Згідно п.1.3. Статуту підприємства майно підприємства перебуває у комунальній власності територіальної громади селища Нова Галещина Козельщинського району Полтавської області та закріплюється за ним на праві оперативного управління (т.1 а.с.228 зворот).

Відповідно до п.6.3. Статуту підприємства керівництво поточною діяльністю Підприємства здійснює директор, який призначається на посаду та звільняється розпорядженням Новогалещинського селищного голови (т.1 а.с.230).

Рішенням №2 від 09 листопада 2018 року сесії Новогалещинської селищної ради рекомендовано селищному голові звільнити ОСОБА_1 з посади в.о. директора КП «Галещина» (т.1 а.с.77).

Розпорядженням Новогалещинського селищного голови №56 від 09.11.2018 року позивача звільнено з посади в.о. директора КП «Галещина» з 12 листопада 2018 року згідно п.11 ст. 40 КЗпП України (т.1 а.с.101).

Листом Виконкому Новогалещинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області № 853 від 15.11.2018 року повідомлено ОСОБА_2 , що в зв`язку зі звільненням останнього з посади в.о. директора КП «Галещина» йому необхідно з`явитися у зручний для нього робочий день і час для отримання трудової книжки. Також вказували, що вже 12.11.2018 року та 14.11.2018 року ними було повідомлено ОСОБА_1 про необхідність отримання трудової книжки (т.1 а.с.13).

Згідно довідки №2 від 10.01.2018 року Управління праці та соціального захисту населення Золотоніської районної державної адміністрації позивач перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа (т.1а.с.14).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з доведеності факту допуску позивача до роботи з 29 жовтня 2018 року, незаконності прийняття його на роботу з іспитовим строком та незаконності звільнення.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з такого.

За змістом ст.13, ст.81 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторону спору - саме вона має підтвердити фактичні обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, шляхом подання суду належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів (ст.77-80 ЦПК України).

За правилами ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Задоволена судом першої інстанції вимога про встановлення факту виконання позивачем обов`язків на посаді директора КП «Галещина» з 29 жовтня 2018 року і покладення на КП «Галещина» обов`язку нарахувати і виплатити позивачу заробітну плату з 29 жовтня 2018 року.

Відповідно до ст.24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим при укладенні трудового договору з фізичною особою.

При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За змістом наведеної норми закону працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, який оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу

У підтвердження факту початку виконання обов`язків директора КП «Галещина» з 29 жовтня 2019 року ОСОБА_1 надав суду завірену ним особисто світлокопію наказу від того ж числа. У наказі, який підписаний самим ОСОБА_1 , з посиланням на домовленість із селищним головою смт.Галещина ОСОБА_3 зазначається про прийняття посади директора і початок роботи з 29 жовтня 2018 року (т.1 а.с.16). Окрім, світлокопії цього документа і особистих пояснень ОСОБА_1 , який не допитувався як свідок (ст.234 ЦПК України), у справі відсутні будь-які підтвердження (докази) того, що ОСОБА_1 розпочав виконувати обов`язки директора КП «Галещина», реально виконував функціональні обов`язки керівника підприємства.

Суд першої інстанції у порушення вимог ст.89 ЦПК України безпідставно визнав цей доказ достатнім навіть всупереч тій обставині, що цей наказ не зареєстрований і відсутній на підприємстві. Суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам, які були пред`явлені відповідачем у заперечення цієї обставини, а саме заяві ОСОБА_4 від 05 листопада 2018 року про звільнення його з посади директора КП «Галещина», розпорядженню Новогалещинського селищного голови №54 від 06 листопада 2018 року про звільнення ОСОБА_4 з посади директора КП «Галещина» з 06 листопада 2018 року, фінансовим документам, датованим 01 - 06 листопада 2018 року, які підписані ОСОБА_4 (т.1 а.с.63-68).

Доводи позивача про написання ним заяви про прийняття на роботу 05 листопада 2018 року (т.1 а.с.63) під тиском не підтверджені належними і допустимими доказами.

Підсумовуючи, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції у наведеній частині не є законним та обґрунтованим.

Задоволена судом першої інстанції вимога про визнання незаконним і скасування розпорядження голови Новогалещинської селищної ради №53 від 05 листопада 2018 року про прийняття ОСОБА_1 на роботу в частині дати прийняття і встановлення випробувального строку.

Як встановлено вище апеляційним судом факт початку роботи ОСОБА_1 на посаді директора КП «Галещина» з 29 жовтня 2018 року не підтверджений належними і допустимими доказами.

Згідно наявних у справі документів вбачається, що 05 листопада 2018 року ОСОБА_1 власноруч написана заява на ім`я селищного голови ОСОБА_3 про прийняття на роботу на посаду в.о. директора КП «Галещина» з 06 листопада 2018 року (т.1 а.с.69) і розпорядженням голови Новогалещинської селищної ради №53 від 05 листопада 2018 року ОСОБА_1 прийнято на посаду в.о. директора КП «Галещина» з 06 листопада 2018 року з випробувальним терміном один місяць (т.1 а.с.70).

Відповідно до ст.26 КЗпП України при укладенні трудового договору може бути обумовлене угодою сторін випробування з метою перевірки відповідності працівника роботі, яка йому доручається. Умова про випробування повинна бути застережена в наказі (розпорядженні) про прийняття на роботу. Випробування не встановлюється при прийнятті на роботу, зокрема внутрішньо переміщених осіб.

Учасникам справи не заперечується і підтверджено належним доказом те, що ОСОБА_1 відноситься до категорії внутрішньо переміщених осіб (т.1 а.с.14), отже, зважаючи на імперативність норми ст.26 КЗпП України, розпорядження голови Новогалещинської селищної ради №53 від 05 листопада 2018 року у частині застереження (встановлення) випробування строком один місяць є незаконним.

Таким чином, висновок суду першої інстанції щодо незаконності розпорядження голови Новогалещинської селищної ради у частині встановлення випробувального строку при прийнятті ОСОБА_1 на роботу є обґрунтованим.

Задоволена судом першої інстанції вимога про визнання незаконним і скасування розпорядження голови Новогалещинської селищної ради №56 від 09 листопада 2018 року про звільнення ОСОБА_1 .

Згідно п.10 ч.4 ст.42 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» до компетенції (повноважень) селищного голови віднесено вирішення питання про призначення на посади та звільнення з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, керівників підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім керівників дошкільних, загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів

Пунктом 6.3 Статуту КП «Галещина» встановлено, що керівник підприємства призначається на посаду і звільняється з посади розпорядженням Новогалещинського селищного голови (т.1 а.с.230).

Як слідує з розпорядження Новогалещинського селищного голови №56 від 09 листопада 2018 року (т.1 а.с.101), ОСОБА_1 звільнено з 12 листопада 2018 року згідно п.11 ст.40 КЗпП України (встановлення невідповідності працівника займаній посаді, на яку його прийнято протягом строку випробування). Як на підставу прийнятого рішення у розпорядженні зроблене посилання на протокол позачергової дванадцятої сесії Новогалещинської селищної ради сьомого скликання від 09 листопада 2018 року, зі змісту якого вбачається, що сесія селищної ради відмовила селищному голові у затверджені кандидатури ОСОБА_1 на посаду директора КП «Галещина» (т.1 а.с.72-74).

Обгрунтовуючи законність такої процедури (погодження кандидатури на зайняття посади директора комунального підприємства), відповідачі посилалися на Положення про порядок призначення на посаду та звільнення із займаної посади керівників комунальних підприємств, затверджене рішенням двадцять п`ятої сесії сьомого скликання Новогалещинської селищної ради від шостого жовтня 2017 року (т.1 а.с.86-89).

Зазначеним Положенням (п.1.2.1.) встановлено, що керівники комунального підприємства призначаються на посаду на умовах контракту за розпорядженням селищного голови після погодження кандидатури сесією селищної ради.

Згідно п.1.1.1. воно (Положення) затверджене відповідно до ст.29 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», проте у зазначеній нормі Закону в редакції, що діяла на час затвердження Положення, до делегованих повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить

погодження в установленому порядку кандидатур для призначення на посаду керівників підприємств, установ та організацій, розташованих на відповідній території, які перебувають у державній власності.

У ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» відсутні норми, які б надавали сесії селищної ради право погоджувати кандидатури керівників комунальних підприємств або ж певним чином обмежувати право селищного голови призначати на посаду і звільняти з посад керівників комунальних підприємств.

Таким чином, Положення про порядок призначення на посаду та звільнення із займаної посади керівників комунальних підприємств як локальних нормативний акт суперечить закону та не може бути застосований до спірних правовідносин.

Враховуючи неправомірність встановлення випробувального строку при прийнятті ОСОБА_1 на роботу, невідповідність Положення Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», суд першої інстанції зробив правомірний висновок про незаконність розпорядження селищного голови про звільнення ОСОБА_1 з роботи.

Задоволена судом першої інстанції вимога про поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

22 березня 2019 року судом першої інстанції отримана копія рішення №12 від 28 лютого 2019 року позачергової сімнадцятої сесії сьомого скликання Новогалещинської селищної ради (т.2 а.с.16) про припинення КП «Галещина», утворення ліквідаційної комісії і затвердження її складу.

Ухвалюючи рішення про поновлення ОСОБА_1 на роботі, суд першої інстанції не звернув уваги на зазначену обставину та не перевірив чи існує реальна можливість поновлення працівника на роботі у зв`язку з ліквідацією підприємства.

Відповідно до ст.240-1 КЗпП України у разі, коли працівника звільнено без законної підстави або з порушенням встановленого порядку, але поновлення його на попередній роботі неможливе внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації, орган, який розглядає трудовий спір, зобов`язує ліквідаційну комісію або власника (орган, уповноважений управляти майном ліквідованого підприємства, установи, організації, а у відповідних випадках - правонаступника), виплатити працівникові заробітну плату за весь час вимушеного прогулу. Одночасно орган, який розглядає трудовий спір, визнає працівника таким, якого було звільнено за пунктом 1 статті 40 цього Кодексу. На такого працівника поширюються пільги і компенсації, передбачені статтею 49-3 цього Кодексу для вивільнюваних працівників, а його зайнятість забезпечується відповідно до Закону України "Про зайнятість населення".

З досліджених апеляційним судом документів, що надані представником Новогалещинської селищної ради (т.2 а.с.143-193) вбачається, що КП «Галещина» фактично ліквідоване : його майно передане на баланс КП «ЖКП Новогалещинської селищної ради», працівники звільнені у зв`язку з переведенням до КП «ЖКП Новогалещинської селищної ради», до контролюючих органів передана відповідна інформація і документація, підприємство фактично ліквідоване без правонаступництва.

Отже, поновлення ОСОБА_1 на посаді директора КП «Галещина» не є можливим, у зв`язку чим до спірних правовідносин слід застосувати норми ст.240-1 КЗпП України, а саме визнати його таким, якого було звільнено за пунктом першим статті 40 КЗпП України, і зобов`язати Новогалещинську селищну раду (як власника) виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за весь час вимушеного прогулу.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 прийнятий на роботу 06 листопада і незаконно звільнений 12 листопада 2018 року, тобто позивач пропрацював на підприємстві п`ять днів і йому нарахована заробітна плата у розмірі 1 050 грн. 68 коп. (без обов`язкових відрахувань), до сплати (на руки) - 845 грн. 80 коп. (т.1 а.с.104), отже на Новогалещинську селищну раду слід покласти обов`язок виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за вказаний період.

Період вимушеного прогулу визначається з 13 листопада 2018 року по 26 березня 2019 року, оскільки 25 березня судом першої інстанції ухвалено рішення про поновлення на роботі, яке допущене до негайного виконання.

При розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу апеляційний суд керується положеннями абзацу другого п.2 і п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08 лютого 1995 р., згідно яких працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Таким чином, середньоденний заробіток ОСОБА_1 складав 845,80 грн. /п`ять днів = 169,16 грн.

Період з 13 листопада 2018 року по 26 березня 2019 року становить 92 робочих дні, отже плата за вимушений прогул становить 92 х 169,16 = 15 562 грн.72 коп.

Питання судових витрат.

Частиною 13 ст.141 ЦПК України визначено, що суд апеляційної чи касаційної інстанціях, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною 1 та п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як вбачається з матеріалів справи позивач при подачі позову до суду, згідно ЗУ «Про судовий збір», був звільнений від сплати судового збору за позовні вимоги про: встановлення факту виконання позивачем обов`язків на посаді директора комунального підприємства «Галещина» з 29.10.2018 року; визнання розпорядження голови Новогалещинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області №53 від 05.11.2018 року про прийняття на роботу з випробувальним терміном незаконним та його скасування; зобов`язання Новогалещинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області видати розпорядження про прийняття позивача на роботу на посаду директора комунального підприємства «Галещина» з 29.10.2018 року; визнання рішення Новогалещинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області №56 від 09.11.2018 року про звільнення з посади незаконним та скасування його;поновлення позивача на роботі на посаді директора комунального підприємства «Галещина»; стягнення з відповідачів середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 5226 грн..

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено в частині: визнання незаконним і скасувати розпорядження голови Новогалещинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області №53 від 05.11.2018 року про прийняття ОСОБА_1 на роботу в частині встановлення випробувального строку; визнання незаконним та скасування розпорядження голови Новогалещинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області №56 від 09.11.2018 року про звільнення ОСОБА_1 з посади; зобов`язання ліквідаційної комісії КП «Галещина» нарахувати і виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за період роботи з 09 листопада 2018 року по 12 листопада 2018 року у розмірі 1 050 грн. 68 коп. (без відрахувань і податків, на руки - 845 грн. 80 коп.); зобов`язання ліквідаційної комісії КП «Галещина» виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу (92 робочі дні) у сумі 15 562 грн.72 коп.; визнання ОСОБА_1 звільненим за пунктом першим статті 40КЗпП України.

Таким чином, з ліквідаційної комісії КП «Галещина»( Новогалещинської селищної ради) на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подачу ОСОБА_1 позову до суду у розмірі 704,80 х 4 = 2819,20 грн.

При подачі апеляційної скарги Новогалешинською селищною радою Козельщинського району Полтавської області сплачено судовий збір у розмірі 2018,40 + 1152,60 = 3171 + 3172,20 = 6343,20 грн. (т.2 а.с.95, 96, 114).

Апеляційну скаргу задоволено частково.

Згідно п.36 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року, якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позовних вимог точно визначити неможливо, то судові витрати розподіляються між сторонами порівну.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Якщо обидві сторонни звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, Новогалешинська селищна рада Козельщинського району Полтавської області має право на повернення 50% від сплаченої суми за подачу апеляційної скарги, тобто 3 171,60 грн.

Відповідно до ч.10 ст.141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Оскільки з Новогалешинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 819,20 грн., а за рахунок держави Новогалешинська селищна рада Козельщинського району Полтавської області має право на 3 171,60 грн., то у компенсування за рахунок держави Новогалешинська селищна рада Козельщинського району Полтавської області має право на різницю судових витрат, покладених на обидві сторони, відповідно до п.10 ч.141 ЦПК України, у розмірі 3 171,60 грн. - 2 819,20 грн. = 352 грн. 40 коп.

У зв`язку з наведеним слід звільнити Новогалешинську селищну раду Козельщинського району Полтавської області від обов`язку сплачувати судовий збір на користь держави.

Керуючись ст.367, п.2 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст.376, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Новогалещинської селищної ради задовольнити частково.

Рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 25 березня 2019 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати незаконним і скасувати розпорядження голови Новогалещинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області №53 від 05.11.2018 року про прийняття ОСОБА_1 на роботу в частині встановлення випробувального строку.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Новогалещинської селищної ради Козельщинського району Полтавської області №56 від 09.11.2018 року про звільнення ОСОБА_1 з посади.

Зобов`язати Новогалещинську селищну раду Козельщинського району Полтавської області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за період роботи з 09 листопада 2018 року по 12 листопада 2018 року у розмірі 1 050 грн. 68 коп. (без відрахувань і податків, на руки - 845 грн. 80 коп.).

Зобов`язати Новогалещинську селищну раду Козельщинського району Полтавської області виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу (92 робочі дні) у сумі 15 562 грн.72 коп. (без відрахувань і податків).

Визнати ОСОБА_1 звільненим за пунктом першим статті 40 КЗпП України.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Компенсувати Новогалешинській селищній раді Козельщинського району Полтавської області за рахунок держави судовий збір у розмірі 352 грн. 80 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 24 липня 2019 року.

Головуючий суддя О. А.Лобов

Судді А.І.Дорош

В.М. Триголов