ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3460/19 Справа № 203/2676/18 Суддя у 1-й інстанції - Казак С. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Каратаєва Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів - Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.,

за участю секретаря судового засідання - Лященко С.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 листопада 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" в особі Дніпропетровського обласного управління про стягнення страхового відшкодування,-

В С Т А Н О В И Л А:

02 серпня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" в особі Дніпропетровського обласного управління про стягнення страхового відшкодування. Просив стягнути з відповідача різницю між фактично виплаченою страховою виплатою та розміром завданої позивачу шкоди в ДТП з огляду на рахунки-фактури № СЧ-00873, № СЧ-0000876 від 01 червня 2018 року філії «Автосалон Мерседес» ПАТ «Дніпропетровськ-Авто» в розмірі 100977,38 грн., а також на підставі ст.625 ЦК України 3% річних, інфляційні втрати, пеню, а всього 101226 грн. (а.с.1-8).

Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 19 листопада 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» в особі Дніпропетровського обласного управління про стягнення страхового відшкодування - відмовлено (а.с.58-62).

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою. Просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що при винесенні рішення судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права, недостатньо повно досліджені письмові докази та дійсні обставини справи (а.с.64-66).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 01 вересня 2017 року між позивачем, як страхувальником і вигодонабувачем, та відповідачем, як страховиком, укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту (Автокаско) №АЗ~007/000/ (далі - Договір).

Забезпеченим транспортним засобом за цим договором є автомобіль «Mercedes-Benz E 220 d», 2017 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Страховим випадком визначено дорожньо-транспортну пригоду - пошкодження (знищення) транспортного засобу та/або його додаткового обладнання внаслідок події, що сталася під час руху транспортного засобу по автомобільній дорозі, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки, зіткнення з нерухомим транспортним засобом інших транспортних засобів або об`єктів, що рухались по автомобільній дорозі. Розмір страхової суми визначено для транспортного засобу в сумі 2400000 гривень. Строк дії договору страхування встановлено з вересня 2017 року по вересень 2018 року. Викладене підтверджується копією відповідного договору страхування (а.с.9-15).

30 травня 2018 року о 08 годині 20 хвилин мала місце ДТП на перехресті нерівнозначних доріг вул. Абхазська та вул. Високовольтна в м. Дніпрі, внаслідок якої автомобіль «Mercedes-Benz E 220 d», реєстраційний номер НОМЕР_1 отримав механічні ушкодження, що, в свою чергу, завдало позивачу майнової шкоди. Дані обставини підтверджуються копією постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2018 року (а.с.43-44).

30 травня 2018 року, представником відповідача за участю представника позивача проведено огляд пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу позивача та складено відповідний акт. Згідно акту, підписаного представниками сторін, пошкодженим, внаслідок ДТП, є лише передній бампер. Ліва блок-фара, на момент огляду, не має механічних пошкоджень та перевірки не потребує, однак в процесі експлуатації, за переконанням представника позивача, може втратити герметичність (а.с.39)

Судом також встановлено, що ДТП від 30 травня 2018 року за участю забезпеченого автомобіля позивача відповідачем визнано страховим випадком. Відповідачем, за результатами проведеного 30 травня 2018 року огляду пошкодженого авто позивача, з урахуванням даних калькуляції, отриманої з програми «AUDATEX», з огляду на п.20.5 Договору, розраховано вартість відновлювального ремонту, яка за вирахуванням ПДВ, складає 30255,09 грн. Викладені обставини підтверджуються страховим актом № КАСКО/007/000/18/0442 від 08 червня 2018 року ремонтною калькуляцією № uip_2273 від 05 червня 2018 року. (а.с.16, 40-41)

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом і не заперечувалось сторонами по справі, прийняття відповідачем рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 30255,09 гривень, а також виплата страхового відшкодування позивачу здійснено із дотриманням передбачених в пп.19.1.3 п.19, п.20.5 Договору.

Позивач 01 та 04 червня 2018 року самостійно, без узгодження із відповідачем та без запрошення представника відповідача звернувся до двох СТО: філії «Автосалон Мерседес» ПАТ «Дніпропетровськ-Авто» та ПП « Віктор і Сини», де йому провели огляд пошкодженого транспортного засобу та визначили вартість відновлювального ремонту автомобіля, про що було складено першим СТО два рахунки-фактури №СЧ-0000873 та №СЧ-000876 від 01 червня 2018 року на суму 9330,96 гривень (ПДВ - 1555,16 гривень) та 121901,51 гривень (ПДВ - 20316,92 гривень), а другим - рахунок від 04 червня 2018 року на суму 133379,44 гривень (ПДВ - 22229,91 гривень) (а.с.17-19).

02 липня 2018 року позивач звернувся до відповідача із відповідною письмовою претензією, в якій просив сплатити йому залишок страхового відшкодування, розрахований як різниця сукупної суми за рахунками-фактурами №СЧ-0000873, №СЧ-000876 від 01 червня 2018 року (131232,47 гривень (в тому числі ПДВ - 21872,08 гривень) та фактично виплаченої суми страхового відшкодування в розмірі 30255,09 гривень. Відповіддю від 17 липня 2018 року відповідачем відмовлено у задоволенні претензії (а.с.20-25, 45)

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд виходив з їх безпідставності та необґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Нормою ст.980 ЦК України, ст.4 Закону України «Про страхування» визначено, що предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Положеннями ст.988 ЦК України передбачено, що страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Аналогічне положення щодо обов`язку страховика містить ст.20 Закону України «Про страхування».

Згідно з ч. 2 ст. 8 зазначеного Закону страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. (ст.979 ЦК України, ч. 1. ст. 16 закону України «Про страхування»).

Згідно з ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Як вбачається з матеріалів справи, 01 вересня 2017 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «УПСК» був укладений Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів «Mercedes-Benz E 220 d», реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.9-15).

Предметом страхування за Договором страхування виступають майнові інтереси позивача пов`язані з володінням, експлуатацією і розпорядженням транспортним засобом «Mercedes-Benz E 220 d», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

У результаті дорожньо-транспортної пригоди застрахований транспортний засіб отримав пошкодження. Згідно акту огляду транспортного засобу, підписаного представниками сторін, пошкодженим внаслідок ДТП є лише передній бампер, а ліва блок-фара, на момент огляду, не має механічних пошкоджень та перевірки не потребує, однак в процесі експлуатації, за переконанням представника позивача, може втратити герметичність (а.с.39)

По факту дорожньо-транспортної пригоди ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» прийняло рішення про визнання даної події страховим випадком та про виплату страхового відшкодування та здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 30255,09 грн.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до Договору страхування, вартість матеріального збитку встановлюється згідно акту товарознавчої експертизи або калькуляції AUDATEX, чи рахунку СТО погодженого із страховиком.

На виконання вказаного пункту Договору страхування, 05 червня 2018 року складена калькуляція AUDATEX № uip 2273, у відповідності до якої вартість відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу складає 30255,09 грн.

Фактично ремонт не преведений.

Відповідно до пп.19.2.15, 19.2.16 п.19, пп.20.1.7, 20.1.9 п.20.1 Договору страхувальник зобов`язаний: письмово узгодити зі страховиком вибір СТО та вартість ремонту транспортного засобу, а також забезпечити належні умови для проведення пошкодженого транспортного засобу представниками страховика та/або експертних установ; надати страховику або його представнику для огляду пошкодження транспортного засобу до початку ремонту; у разі виявлення під час проведення ремонтно-відновлювальних робіт прихованих пошкоджень, призупинити такі роботи до огляду страховиком виявлених прихованих пошкоджень транспортного засобу. Ненадання можливості страховику огляду прихованих пошкоджень транспортного засобу є підставою для відмови в оплаті вартості відновлення таких пошкоджень.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, приймаючи рішення про відмову у стягненні недоплаченої суми страхового відшкодування, як підставу для визначення розміру матеріального збитку, правомірно не прийняв рахунки СТО надані позивачем, оскільки такі рахунки зі страховиком не погоджувалися. Крім того, ремонт транспортного засобу на час розгляду справи в суді першої інстанції не був проведений, що не дає можливості визначитися із фактично понесеними витратами.

За вказаних обставин, доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду першої інстанції вимогам закону є безпідставними.

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Отже, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволенню.

Що стосується судових витрат понесених апелянтом, то колегія суддів їх не переглядає, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.

Судді: