Ухвала

Іменем України

23 липня 2019 року

м. Київ

справа № 565/284/15-ц

провадження №61-13095ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Русін Тетяни Сергіївни на ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 21 березня 2019 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 21 травня 2019 року у справі за заявою представника правонаступника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Русін Тетяни Сергіївни про збільшення позовних вимог у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування квартири,

ВСТАНОВИВ:

19 березня 2019 року представник ОСОБА_1 - адвокат Русін Т. С. подала заяву про збільшення позовних вимог, в якій просила застосувати правові наслідки недійсності договору дарування квартири та визнати за померлою ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 21 березня 2019 року повернуто заяву представника правонаступника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Русін Т. С. про збільшення позовних вимог у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування квартири.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 21 травня 2019 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Русін Т. С. залишено без задоволення, ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 21 березня 2019 року залишено без змін.

У липні 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Русін Т. С.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Русін Т. С., посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до статті 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі. У разі направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції зміна предмета, підстав позову не допускаються, крім випадків, визначених цією статтею. Зміна предмета або підстав позову при новому розгляді справи допускається в строки, встановлені частиною третьою цієї статті, лише у випадку, якщо це необхідно для захисту прав позивача; зміною фактичних обставин справи, що сталася після закінчення підготовчого засідання, або, якщо справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження, - після початку першого судового засідання при первісному розгляді справи. У разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої та частинами третьою і четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у рішенні суду.

Повертаючи заяву про збільшення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що ця заява є фактично заявою з новою додатковою позовною вимогою майнового характеру, а тому не може подаватись після закінчення підготовчого засідання у даній справі, тобто не у встановлений ЦПК України строк. З таким висновком погодився і суд апеляційної інстанції.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Русін Т. С. зазначає, що заявник скористався своїм правом і подала до суду, з метою зміни предмета позову, 19 березня 2019 року заяву про збільшення позовних вимог шляхом доповнення до основного позову ще однієї вимоги. В судовому засіданні 21 березня 2019 року головуючим суддею було проголошено повний текст заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Русін Т. С. про збільшення позовних вимог, але не надано можливості для вручення копій заяви всім учасникам процесу. На думку заявника, це стало причиною подачі заяви про збільшення позовних вимог до початку проведення підготовчого засідання суду.

Вказані доводи касаційної скарги не можуть бути прийняті судом, оскільки зазначені заявником обставини відповідно до статті 49 ЦПК України не надають право збільшити або зменшити розмір позовних вимог після закінчення підготовчого засідання або після початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Отже, суд першої та апеляційної інстанції прийшли до правильного висновку, що по своїй суті заява представника ОСОБА_1 - адвоката Русін Т. С. фактично є заявою з новими позовними вимогами майнового характеру, яка подана після закінчення підготовчого засідання без направлення копії заяви про збільшення позовних вимог іншим учасникам справи і така заява не може бути прийнята судом та підлягає поверненню заявнику.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити, якщо суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що правильність застосування судом першої інстанції та апеляційним судом норм процесуального права не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Русін Т. С. на ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 21 березня 2019 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 21 травня 2019 року є необґрунтованою.

Згідно з частиною п`ятою статті 394 ЦПК України, у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Русін Тетяни Сергіївни на ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 21 березня 2019 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 21 травня 2019 року у справі за заявою представника правонаступника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Русін Тетяни Сергіївни про збільшення позовних вимог у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування квартири відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. В. Білоконь

О. М. Осіян