Провадження № 22-ц/812/1120/19
У х в а л а

23 липня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі судді Шаманської Н.О., вивчивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 квітня 2014 року про залишення позову без розгляду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

в с т а н о в и в :

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 квітня 2014 року позов залишено без розгляду на підставі ч.3 ст. 169 ЦПК України (в редакції, яка були чинною на дату постановлення ухвали) у зв`язку з повторною неявкою у судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

28 травня 2019 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на зазначену ухвалу суду першої інстанції. Одночасно подав і клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження в якому зазначав, що не був повідомлений про розгляд справи, судових повісток не отримував, про оскаржувану ухвалу не знав. Проте, зазначене посилання спростовується матеріалами витребуваної апеляційним судом справи (а.с. 73,75). Крім того, ОСОБА_1 є позивачем у справі, не позбавлений можливості вільного та безоплатного доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень.

Зважаючи на викладене, ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 12 червня 2019 року причини пропуску строку на апеляційне оскарження, викладені у клопотанні, визнано неповажними та апеляційну скаргу залишено без руху . ОСОБА_1 надано десятиденний строк для подачі мотивованого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з зазначенням поважних причин його пропуску та сплати судового збору. 12 червня та повторно 3 липня 2019 року копія зазначеної ухвали направлена судом ОСОБА_1 на його електронну адресу, яку він вказав та на Головпоштамт до вимоги у м. Києві з якого він направляв апеляційну скаргу.

ОСОБА_1 зареєстрований у м. Євпаторія, що знаходиться на тимчасово окупованій території Криму. Згідно листа АТ «Укрпошта» від 22 листопада 2018 року кримська сторона відмовляється отримувати внутрішні поштові відправлення з материкової частини України. За такого, АТ «Укрпошта» не має можливості доставки поштових відправлень до півострова Крим.

Відповідно до положень ст. 121 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15 квітня 2014 року учасники справи, остання відома адреса місця проживання (перебування) чи місцезнаходження яких знаходиться на тимчасово окупованій території і які не мають офіційної електронної адреси, повідомляються про ухвалення відповідного судового рішення шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням на веб-адресу такого судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень. З моменту розміщення такої інформації вважається, що особа отримала судове рішення.

10 липня 2019 року Миколаївським апеляційним судом повідомлено ОСОБА_1 про ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 12 червня 2019 року, якою залишено його апеляційну скаргу без руху шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади (а.с.112, 113). За такого, 10 липня 2019 року є датою, коли ОСОБА_1 вважається таким, що отримав судове рішення.

Проте, у встановлений строк, він не усунув вказаних в ухвалі недоліків.

Можливість поновлення строку на апеляційне оскарження в разі його пропуску з поважних причин передбачена ст. 354 ЦПК України.

Частиною 4 ст. 357 ЦПК України передбачено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

За змістом ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (ст. 129 Конституції України). Реалізація цього права здійснюється, зокрема шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій.

У рішенні у справі "Устименко проти України" від 29 жовтня 2015 Європейський суд з прав людини вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Рябих проти Росії" ).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України" від 03 квітня 2008 року).

Оскільки наведені ОСОБА_1 причини для поновлення строку на апеляційне оскарження, зазначені в заяві про поновлення строку від 23 травня 2019 року, були визнані судом неповажними, інших поважних причин пропуску строку він не надав, а безпідставне поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, яке набрало законної сили, є порушенням вимог пункту 1 статті 6 Конвенції, у відкритті апеляційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 127, 358 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 квітня 2014 року про залишення позову без розгляду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання і з цього часу протягом тридцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.О.Шаманська