Справа № 2о-114/2008
Провадження № 22-ц/810/607/19
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

29 липня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі судді судової палати у цивільних справах Коновалової В.А.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у цивільній справі

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Старобільського районного суду Луганської області від 26 серпня 2008 року

за заявою Верхньопокровської сільської ради Старобільського району Луганської області про визнання спадщини відумерлою,

в с т а н о в и в:

Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 26 серпня 2008 року заяву Верхньопокровської сільської ради Старобільського району Луганської області про визнання спадщини відумерлою задоволено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 , яка не є учасником даної справи та не приймала участі у розгляді справи звернулася до суду з апеляційною скаргою безпосередньо до суду апеляційної інстанції в порядку ст. 355 ЦПК України.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 352 ЦПК України (в редакції на час подання апеляційної скарги) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Як вбачається з апеляційної скарги, в обґрунтування свого права на апеляційне оскарження ОСОБА_1 , яка не приймала участі у справі та не є стороною у даній справі, посилається на те, що після смерті її рідної сестри по батькові ОСОБА_2 залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки (паю), які належали померлій, а також земельні ділянки, які належали матері померлої ОСОБА_2 - ОСОБА_3 . ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та після її смерті ОСОБА_4 фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом з нею та була єдиною спадкоємицею, але не встигла оформити спадкової права на майно, оскільки сама померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також, ОСОБА_1 зазначає, що не змогла оформити спадщину після смерті сестри вчасно, оскільки не мала на той час документів, які б підтверджували їхні родинні стосунки, та не мала інших необхідних документів. ОСОБА_1 вказує на те, що вона є єдиною спадкоємицею другої черги за законом після смерті ОСОБА_2 .

Проте, ОСОБА_1 до апеляційної скарги не надано доказів того, що вона є спадкоємицею померлої ОСОБА_2 та прийняла спадщину після смерті останньої у встановленому законом порядку.

Як вбачається із доданих до апеляційної скарги матеріалів, оскаржуваним рішенням спадщину, яка складається з земельної ділянки (паю) площею 6,13 га належну на підставі державного акту на право приватної власності на землю ОСОБА_5 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 , та залишок земельної ділянки (паю) у розмірі 1,66 сільськогосподарських угідь в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться в спільній частковій власності власників паїв із земель КСП ім. Карла Маркса, належний ОСОБА_5 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано відумерлою. При цьому ОСОБА_1 не надано доказів того, що вказаним рішенням вирішено які-небудь питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, та що вона є спадкоємицею померлої сестри, яка в установленому законом порядку прийняли спадщину після смерті останньої.

Отже, ОСОБА_1 необхідно надати до Луганського апеляційного суду докази того, що вона є спадкоємицею померлої ОСОБА_2 та прийняла спадщину після смерті останньої у встановленому законом порядку.

Також, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 356 ЦПК України в апеляційній скарзі має бути зазначено в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо).

Дані положення ОСОБА_1 не виконані, а саме: в апеляційній скарзі не зазначено, в чому полягає незаконність та необґрунтованість рішення Старобільського районного суду Луганської області від 26 серпня 2008 року, неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, або неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин.

Тому, ОСОБА_1 необхідно зазначити, в чому полягає незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення суду, неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, або неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України (в редакції на час подання апеляційної скарги) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 357 ЦПК України (в редакції на час подання апеляційної скарги) до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, тобто скарга залишається без руху, про що повідомляється апелянт і йому надається строк для усунення недоліків.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху із наданням останній строку для подання до Луганського апеляційного суду доказів того, що вона є спадкоємицею померлої ОСОБА_2 та прийняла спадщину після смерті останньої у встановленому законом порядку та для подання апеляційної скарги, в якій зазначити, в чому полягає незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення суду, неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, або неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин.

Крім того, 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 13 ч. 1 перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03 жовтня 2018 року) судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 294 (в редакції, яка діяла на час постановлення оскаржуваного рішення суду) заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Із наданих до апеляційної скарги матеріалів вбачається, що оскаржуване рішення Старобільського районного суду Луганської області проголошено 26 серпня 2008 року.

В апеляційній скарзі та клопотанні про поновлення пропущеного строку звернення з апеляційною скаргою ОСОБА_1 просить поновити строк подання апеляційної скарги на рішення Старобільського районного суду Луганської області від 26 серпня 2008 року, в обґрунтування чого зазначає, що строк звернення пропущено через скрутне матеріальне становище, через необізнаність у галузі права, а також та стан здоров`я, оскільки вона є інвалідом ІІ групи, страждає рядом захворювань, які перешкоджають їй вільно пересуватися, хворобливий стан потребує постійного амбулаторного лікування, обмеження життєдіяльності, у зв`язку з чим її соціальна комунікація є утрудненою. Також, ОСОБА_1 посилається на те, що про наявність оскаржуваного рішення суду вона дізналась, коли звернулась у 2019 році з позовною заявою до суду про поновлення строку та визнання права власності на спадкове майно після того, як дізналась про наявність спадкового майна у вигляді земельних ділянок. Копію вказаного рішення суду отримала у 2019 році.

Проте, із доданої до апеляційної скарги копії ухвали Старобільського районного суду Луганської області від 12 листопада 2009 року вбачається, що ОСОБА_1 зверталась до суду першої інстанції із заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами у справі № 2-о-114/2008 за заявою Верхньопокровської сільської ради Старобільського району Луганської області про визнання спадщини відумерлою. Отже, дані обставини спростовують посилання ОСОБА_1 на те, що про оскаржуване рішення Старобільського районного суду Луганської області від 26 серпня 2008 року їй стало відомо у 2019 року.

Апеляційна скарга на вказане рішення суду подана 23 липня 2019 року, про що свідчить штамп на поштовому конверті відправлення. Тобто, апеляційна скарга подана майже через десять років після того, як ОСОБА_1 дізналась про постановлення рішення Старобільського районного суду Луганської області від 26 серпня 2008 року.

Посилаючись, як на підставу для поновлення строку на апеляційне оскарження на те, що строк звернення пропущено через стан здоров`я, оскільки вона є інвалідом ІІ групи, страждає рядом захворювань, які перешкоджають їй вільно пересуватися, хворобливий стан потребує постійного амбулаторного лікування, обмеження життєдіяльності, у зв`язку з чим її соціальна комунікація є утрудненою, проте ОСОБА_1 доказів на підтвердження цих обставин до апеляційної скарги не надано.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 357 ЦПК (в редакції на час подання апеляційної скарги) України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Старобільського районного суду Луганської області від 26 серпня 2008 року підлягає залишенню без руху із наданням ОСОБА_1 строку для подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, шляхом її подачі до Луганського апеляційного суду, із наведенням поважних причин пропуску строку апеляційного оскарження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185, п. 5 ч. 2 ст. 356, ч. 2 ст. 357 п. 13 ч. 1 перехідних положень ЦПК України,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Старобільського районного суду Луганської області від 26 серпня 2008 року залишити без руху, запропонувавши останній усунути недоліки апеляційної скарги, зазначені в тексті ухвали, протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити ОСОБА_1 , якщо заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження не буде подано в зазначений строк або вказані підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, то буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі не усунення інших недоліків апеляційної скарги протягом вказаного терміну апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута їй.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.А. Коновалова