Провадження № 2/359/449/2019
Справа № 359/4692/18
РІШЕННЯ

Іменем України

08 липня 2019 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретар Алфімовій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориспіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 01 вересня 2006 року між нею та ОСОБА_2 був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області. Від цього шлюбу у них народилась двоє дочок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 лютого 2018 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був розірваний. За час шлюбу сторонами за спільні кошти було придбано автомобіль марки «Chrysler», номерний знак НОМЕР_1 . Вказаний автомобіль був відчужений ОСОБА_2 ще в період перебування у шлюбі з ОСОБА_1 . Проте ОСОБА_2 приховав вказану обставину, а грошові кошти, отримані ним від продажу автомобіля використав не в інтересах сім`ї. Згідно звіту автотоварознавчого дослідження від 13 березня 2018 року ринкова вартість автомобіля марки «Chrysler», номерний знак НОМЕР_1 , становить 193510 гривень. Тому позивач вважає, що має право на отримання грошової компенсації своєї частки у праві власності на автомобіль. В період з 2014-2015 роки сторони за спільні грошові кошти побудували житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . На даний час житловий будинок не введений в експлуатацію, ступінь його готовності складає 64%. ОСОБА_2 умисно не вчиняє дії щодо введення будинку в експлуатацію та не визнає за ОСОБА_1 право власності на частину об`єкта незавершеного будівництва. За вказаних обставин ОСОБА_1 просила визнати автомобіль марки «Chrysler», номерний знак НОМЕР_1 , об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, стягнувши з ОСОБА_2 на свою користь грошову компенсацію половини вартості автомобіля у розмірі 96755 гривень, а також визнати об`єкт незавершеного будівництва: житловий будинок, що розташовується на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1 , об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину об`єкта незавершеного будівництва - житловий будинок, що розташовується за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: на фундаментні блоки, щебінку, товарний бетон, газоблоки, плити перекриття, крокви, обрешітку, плівку, утеплювач, металочерепицю та інше.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 підтримала позов та наполягала на його задоволенні у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_6 відзив на позовну заяву не надав. Проте, у вступному слові просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини та дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що 01 вересня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 лютого 2018 року, шлюб між сторонами було розірвано (а.с.17-18).

Від шлюбу у сторін народилось двоє доньок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За час перебування сторін у шлюбі, а саме 07 червня 2014 року ОСОБА_2 придбав автомобіль марки «Chrysler», номерний знак НОМЕР_1 . Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.19).

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За змістом ч.1 ст.61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

У відповідності до ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

В силу положення ч.1 ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

За загальними принципами, закріпленими ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 СК України, ч.1 та ч.2 ст.370 ЦК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що автомобіль марки «Chrysler», номерний знак НОМЕР_1 , набутий ОСОБА_2 за час перебування у шлюбі з ОСОБА_1 . Тому вказане майно належить сторонам на праві спільної сумісної власності в рівних частках.

До вказаного висновку суд виходить також з презумпції права спільної сумісної власності подружжя. За відсутності належних доказів того, що майно придбане за особисті кошти одного з подружжя, при цьому тягар доказування того, що майно не належить до спільної сумісної власності, покладається на того з подружжя, хто набув спірне майно за кошти, що належали йому особисто.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.

Відповідно до абз.2 ч.3 ст.65 СК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

20 квітня 2017 року на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_2 відчужив спірний автомобіль на користь ОСОБА_7 , згідно копії договору купівлі-продажу №8046/2017/425146 від 20 квітня 2017 року та довідки регіонального сервісного центру МВС в м. Києві від 02 травня 2018 року (а.с.161-162, 24-25).

Таким чином, спірний автомобіль був відчужений відповідачем без відома та згоди ОСОБА_1 як співвласника спірного майна.

Згідно правового висновку, викладеного ВС/КЦС у справі №61-4834св18 від 21 лютого 2018 року, у справі №61-136св18 від 01 лютого 2018 року, а також у справі №755/20923/14-ц від 03 травня 2018 року, при розгляді спорів про поділ цінного спірного майна та визнання недійсними правочинів, витребування цього майна у третіх осіб з підстав його відчуження без письмової згоди одного з подружжя суди мають виходити з права одного з подружжя на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім`ї майна. Отже, за відсутності згоди позивача на відчуження спірного автомобіля він має право на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім`ї майна.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пунктах 22 та 30 постанови №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного сумісного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст.372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Зі звіту автотоварознавчого дослідження, колісного транспортного засобу автомобіля марки «Chrysler», номерний знак НОМЕР_1 , ринкова вартість автомобіля станом на 13 березня 2018 року, тобто на час розгляду справи, становить 193510 гривень (а.с.45-67).

З огляду на це, суд вважає, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 належить стягнути компенсацію вартості Ѕ частки в автомобілі марки «Chrysler», номерний знак НОМЕР_1 , в розмірі 96755 гривень (193510 / 2).

Крім цього, 27 листопада 2007 року на підставі договору іпотеки №5066-019/07Р, укладеного між АКБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_2 , сторонами була придбана квартира АДРЕСА_2 (а.с.26-32).

В подальшому зазначена квартира була відчужена згідно договору купівлі-продажу від 09 квітня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Хміль Т.М. (а.с.33-34).

Згідно договору дарування від 24 квітня 2012 року ОСОБА_2 набув право власності на житловий будинок загальною площею 58,7 кв.м. з надвірними будівлями АДРЕСА_1 (а.с.40-41,42).

Рішенням Бориспільської міської ради Київської області №2529-29-VI від 02 жовтня 2012 року ОСОБА_2 передано у власність земельну ділянку 0,1 га з кадастровим номером НОМЕР_2 , яка розташовується за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.43-44).

В період часу з 2014 по 2015 роки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 побудували житловий будинок загальною площею 140 кв.м., взамін знесеного житлового будинку загальною площею 58,70 кв.м. по АДРЕСА_1 .

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що він особисто допомагав будувати житловий будинок АДРЕСА_1 , в якості різноробочого. На роботу його запрошував ОСОБА_2 , будинок будувався спільно подружжям ОСОБА_9 .

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показала, що вона є рідною сестрою ОСОБА_1 Свідку відомо, що будівництво житлового будинку АДРЕСА_1 здійснювалось за рахунок грошових коштів, отриманих від продажу квартири АДРЕСА_2 . Деякий час подружжя ОСОБА_11 проживало у новозбудованому будинку, але потім розсварились та розлучились. З того часу, позивач повернулась проживати до батьків.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка позивач показала, що до офіційної реєстрації шлюбу вона та ОСОБА_2 проживали протягом семи років однією сім`єю. В подальшому разом займались бізнесом. Придбали в кредит квартиру та автомобіль. Проте згодом з`ясувалось, що ОСОБА_2 самостійно продав автомобіль. Житловий будинок будували разом, але на даний час будинок не введений в експлуатацію.

Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Як роз`яснив Верховний Суд України у правовому висновку в цивільній справі №6-47цс16, новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Однак до цього, не будучи житловим будинком з юридичного погляду, об`єкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов`язки, тому такий об`єкт є майном, яке за передбачених законом умов може належати на праві спільної сумісної власності подружжю і з дотриманням будівельних норм і правил підлягати поділу між ними. Правовий аналіз статей 60, 63, 69 СК України та статей 328, 331, 368, 372 ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що об`єкт незавершеного будівництва, зведений за час шлюбу, може бути визнаний об`єктом права спільної сумісної власності подружжя із визначенням часток. За позовом дружини, членів сім`ї забудовника, які спільно будували будинок, а також спадкоємців суд має право здійснити поділ об`єкта незавершеного будівництва, якщо, враховуючи ступінь його готовності, можна визначити окремі частини, що підлягають виділу, і технічно можливо довести будівництво зазначеними особами.

Таким чином, житловий будинок АДРЕСА_1 був зведений за час перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в шлюбі.

Разом з цим, в матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження тієї обставини, що право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна було зареєстровано у встановленому законом порядку. Тому, спірний житловий будинок є об`єктом незавершеного будівництва.

Зі змісту звіту про вартість будівельних матеріалів, обладнання, виробів, конструкцій, робіт, тощо, які були використані в процесу будівництва житлового будинку, що розташований на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається, що незавершений будівництвом житловий будинок відноситься до категорії нового будівництва 2014-2015 років забудови, ступінь його будівельної готовності на дату дослідження, тобто на 13 березня 2018 року, складає 64% (а.с.68-124).

Відомості, викладені у звіті, вказують на те, що будівництво об`єкта нерухомого майна закінчено та він є придатним до експлуатації. Тому спірний житловий будинок може бути визнаний об`єктом права спільної сумісної власності подружжя із визначенням часток.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 набули право власності на Ѕ частку в незавершеному будівництві житловому будинку, що розташовується на земельній ділянці площею 0,1 га з кадастровим номером НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 .

Зокрема, згідно звіту про вартість будівельних матеріалів, обладнання, виробів, конструкцій, робіт, тощо, які були використані в процесу будівництва житлового будинку в процесі будівництва спірного об`єкта нерухомого майна були використані: для будівництва фундаменту (фундаментні блоки, щебінка, товарний бетон) вартістю 153070 гривень, для зведення стін та перекриття будинку (газоблоки та плити перекриття) - 382690 гривень, а також для зведення покрівлі житлового будинку (крокви, обрешітка, плівка, утеплювач, покрівля) - 229610 гривень.

Саме на Ѕ частину вказаних будівельних матеріалів набула право власності ОСОБА_1 . При цьому, судом не встановлено правових підстав для визнання права власності на інші конструктивні елементи та матеріали, зважаючи на їх неконкретизованість та невизначеність.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З квитанції №0.0..1 від 07 червня 2018 року (а.с.1) вбачається, що при зверненні до суду ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 8810 гривень. Пред`явлений нею позов задоволений. З огляду на це, з ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 8810 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 та ч.2 ст.60, ч.1 ст.61, ст.63, абз.2 ч.3 ст.65, ч.1 ст.68, ч.1 ст.69, ч.1 ст.70 СК України, ч.2 та ч.3 ст.331, ч.1 та ч.2 ст.369, ч.1 та ч.2 ст.370 ЦК України, ч.1 ст.141, п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 автомобіль «Сhryslег 300М» н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_3 , рік випуску - 2004.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію половини вартості автомобіля «Сhryslег 300М» н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_4 , рік випуску - 2004 в розмірі 96 755 гривень.

Визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 об`єкт незавершеного будівництва: житловий будинок, що розташовується на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину об`єкта незавершеного будівництва - житловий будинок, що розташовується за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: на фундаментні блоки, щебінку, товарний бетон, газоблоки, плити перекриття, крокви, обрешітку, плівку, утеплювач, метало черепицю.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений при подачі позову судовий збір в розмірі 8810 грн.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса поживання: АДРЕСА_1 , І.н. НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса поживання: АДРЕСА_1 , І.н. НОМЕР_6 .

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 18 липня 2019 року.

Суддя підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський