ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 лютого 2019 року по справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2018 року акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Позовні вимоги Банку мотивовані тим, що 27.01.2013 року ОСОБА_1 відповідно до заяви позичальника №DNА9F отримав кредит у розмірі 8408,17 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Підписавши заяву відповідач погодився, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», Тарифами складає між ним і банком кредитно-заставний договір. Зобов`язання за Договором про надання кредиту розстрочка банк виконав належним чином, проте відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, не здійснив в повному обсязі сплату отриманих кредитних коштів, відсотків за користування кредитом, пені та штрафів, передбачених договором, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 18.06.2018р. становить 22932,43 грн., з яких: 5590,75 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 3,79 грн. - заборгованість по відсоткам, 1345.28 грн. - заборгованість по комісії, 14424,40 грн. - пеня, штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 1068,21 грн. Зазначену суму заборгованості Банк просив стягнути з відповідача.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 лютого 2019 року відмовлено в задоволенні позовних вимог Банку.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог Банку, суд першої інстанції виходив з недоведеності вказаним вимог.

В апеляційній скарзі акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив вказане рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що Банком на підтвердження своїх позовних вимог було надано копію анкети-заяви від 01.03.2013 року, Умови та Правила надання банківських послуг, детальний розрахунок заборгованості по кредиту із зазначенням заборгованості по кредиту, ставки пені, тілу кредиту, суму нарахувань по кожному з виді зобов`язань. Крім того, апелянт вказує, що з розрахунку заборгованості та виписки про рух коштів чітко вбачається, що відповідач сплачував заборгованість за договором.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 лютого 2019 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог Банку, суд першої інстанції виходив з їх недоведеності.

З вказаним висновком суду першої інстанції колегія суддів в повній мірі погодитись не може.

Задовольняючи позовні вимоги Банку в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками, колегія суддів виходить з наступного.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За правилами ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до п.п.2.4.1.1, 2.4.3.1, 2.4.3.3, 2.4.3.5. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка» банк зобов`язується позичальнику кредит шляхом перерахування коштів на рахунок торговельного сервісного центру, клієнт та банк укладають кредитно-заставний договір, розмір річної відсоткової ставки дорівнює 12 місячним ставкам. Кредит надається в обмін на зобов`язання позичальника по поверненню кредиту сплати відсотків, винагороди в строки визначені в заяві позичальника. За користування кредитом в період з дати укладення договору до даті погашення кредиту, позичальник щомісячно в період сплати здійснює сплату відсотків та винагороди в розмірі визначеному в Тарифах та заяві позичальника. Нарахування відсотків та винагороди здійснюється в останню дату сплати відсотків, при цьому, відсотки розраховуються на фактичний залишок заборгованості за кожен календарний день, виходячи з фактичної кількості днів користування кредитом - 360 днів в році. Відсотки розраховуються щомісячно за період з першої дати поточного періоду оплати включно до дати, коли кредит виходить на прострочку. Повне погашення відсотків здійснюється не пізніше дня повного погашення кредиту, якщо інше не зазначено в п.2.4.3.6. Позичальник сплачує банку винагороду в розмір та в строки визначені в заяві позичальника та даних Умовах.

Так, в позовній заяві Банк посилається на те, що 27.01.2013 року ОСОБА_1 відповідно до заяви позичальника №DNА9F виявив бажання отримати кредит у розмірі 8408,17 грн., на придбання товарів в ТОВ «ДІЄСА» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту в сумі 675,89 грн., зі строком кредитування 36 місяців з 27.01.2013р. по 26.01.2016р. Підписавши заяву позичальника, відповідач погодився, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка», Тарифами складає між ним і банком кредитно-заставний договір, та ним отримана повна інформація щодо умов кредитування, що підтверджується особистим підписом.

Умовами пунктів 9, 15 заяви позичальника визначено, що кредит надається позичальнику для оплати товару шляхом безготівкового перерахунку кредитних коштів на поточний рахунок ТОВ «ДІЄСА» № НОМЕР_1 , а позичальник зобов`язується отримати товар згідно з розрахунком - фактурою №657493 від 27.01.2013 року.

Встановлено, що відповідач у визначені договором №DNА9F строки кредитні кошти банку не повернув, не сплатив відсотки за користування кредитом, у зв`язку з чим станом на 18.06.2018 року його заборгованість, згідно наданого Банком розрахунку, становить 22 932,43 грн., з яких: 5 590,75 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 3,79 грн. - заборгованість по відсоткам, 1 345,28 грн. - заборгованість по комісії, 14 424,40 грн. - пеня, штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 1068,21 грн.

Як вбачається з заяви позичальника № DNА9F від 27 січня 2013 року, договір був укладений за волевиявленням обох сторін, про що свідчить особистий підпис відповідача в заяві позичальника.

З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач частково виконував взяті кредитні зобов`язання, проте в подальшому ухилився від їх виконання, що й призвело до утворення заборгованості, а тому позовні вимоги є частково обґрунтованими.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про відсутність доказів виконання банком умов договору щодо здійснення безготівкового перерахунку кредитних коштів на поточний рахунок торговельного сервісу ТОВ "ДІЄСА" за придбаний відповідачем товар та в подальшому отримання останнім товару є безпідставним, оскільки факт часткового погашення за кредитним договором свідчить про підтвердження отримання останнім кредитних коштів, так як згідно частини 2 статті 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Крім того, доказів оскарження відповідачем, саме укладеного договору, матеріали справи не містять.

Таким чином, колегією суддів встановлено, що АТ КБ "ПриватБанк" свої зобов`язання виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит на умовах передбачених Договором.

Разом з цим позовні вимоги про стягнення з відповідача пені, комісії та штрафів, колегія суддів вважає безпідставними, та в цій частині погоджується з висновками суду першої інстанції про недоведеність вказаних позовних вимог, з огляду на наступне.

При підписанні позичальником Заяви він вказав, що ознайомлений та згодний з Умовами та Правилами, а також Тарифами Банку.

Однак, колегія суддів не може взяти до уваги, долучені до позовної заяви Умови та правила надання банківських послуг, оскільки вони підписані лише Головою Правління Банку А .В. Дубілетом, що виключає реальну можливість стягнення за ними пені, комісії та штрафів, оскільки вони не свідчать про обізнаність з ними відповідача.

Неподання стороною позивача належних і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог є підставою для висновку колегії суддів про недоведеність позовних вимог в частині стягнення заборгованості по пені, комісії та по штрафам, оскільки вони ґрунтуються лише на припущеннях.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що сума заборгованості відповідача перед банком становить 5 594,54 грн., яка складається з: 5 590,75 грн. - заборгованість за кредитом; 3,79 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, рішення скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про стягнення заборгованості за кредитом та заборгованості по відсоткам за користування кредитом.

В іншій частині оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін, як таке, що відповідає нормам матеріального та процесуального закону.

В зв`язку із частковим задоволенням апеляційної скарги, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" підлягає стягненню судовий збір в сумі 209,78 грн..

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" - задовольнити частково.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 лютого 2019 року - скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" щодо стягнення заборгованості за кредитом та відсоткам за користування кредитом.

Позовні вимоги акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом та відсотками за користування кредитом - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором № DNА9F від 27 січня 2013 року в сумі 5 594,54 грн., з яких: 5 590,75 грн. - заборгованість за кредитом; 3,79 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" судовий збір в розмірі 209,78 грн..

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко