Справа № 274/1712/19
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

23 липня 2019 року м. Шаргород

Справа №274/1712/19
Провадження №2/152/338/19

Шаргородський районний суд
Вінницької області
в складі:
головуючого судді Славінської Н.Л.,
з участю:
секретаря судового засідання Бабиної І.Д.,

розглянувши в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів та розміру стягуваних аліментів,

встановив:

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача

1. Виклад позиції позивача.

24.06.2019 року до Шаргородського районного суду по підсудності, відповідно до ухвали судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22.04.2019 року, надійшла позовна заява ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів та розміру стягуваних аліментів в частині позовних вимог до ОСОБА_2 , у якому позивач просить змінити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 26.11.2012 року з 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, визначивши їх у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) на одну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду і до повноліття дитини.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивовані тим, що рішенням Шаргородського районного суду від 12.10.2012 року шлюб між ним та відповідачем розірвано.

Рішенням Шаргородського районного суду від 26.11.2012 року з нього на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 31.10.2012 року та до досягнення дочкою повноліття, на підставі якого видано виконавчий лист, на підставі якого відповідач звернулася до Шаргородського ВДВС, де відкрито виконавче провадження.

На даний час він офіційно проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 , де отримує заробітну плату в розмірі 10000 грн., якої було достатньо, щоб утримувати дочку ОСОБА_5 , проте 11.08.2017 року він уклав шлюб із ОСОБА_6 , від спільного шлюбу з якою у них народилася дочка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім того, рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15.11.2018 року з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_8 на утримання дочки ОСОБА_9 в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Його матеріальний стан на даний час не дає можливості сплачувати аліменти в розмірі по 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину, оскільки матеріальний стан змінився, так як у вересні 2015 року він розпочав навчання в університеті та є студентом п`ятого курсу, вартість навчання становить 3426,50 грн. за семестр, рухомого чи нерухомого майна у його власності немає, житлове приміщення він орендує.

Вважає, що стягнення з нього аліментів за двома виконавчими листами значно погіршує його матеріальне становище та позбавляє можливості забезпечувати себе коштами, необхідними на побутові потреби.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, згідно з п.3 прохальної частини позовної заяви та згідно із заявою від 12.07.2019 року, просить про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с.5, 42).

2. Виклад позиції відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 відзив на позов із викладенням своїх заперечень, відповідно до норм діючого ЦПК України, до суду не подала, проте 23.07.2019 року подала заяву про визнання нею позовних вимог ОСОБА_1 , не заперечує щодо задоволення позову (а.с.53).

ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідача

1. Позивач ОСОБА_1 згідно з п.3 прохальної частини позовної заяви та згідно із заявою до суду від 12.07.2019 року, просить про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.5, 42).

2. 23.07.2019 року відповідач ОСОБА_2 подала заяву, у якій зазначила про визнання нею позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі, не заперечує щодо їх задоволення (а.с.53).

ІІІ. Процесуальні дії у справі

1. Ухвалою суду від 02.07.2019 року прийнято до провадження Шаргородського районного суду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зміну способу стягнення аліментів та розміру стягуваних аліментів та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено перше судове засідання на 23.07.2019 року, запропоновано відповідачеві у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали подати до суду відзив на позовну заяву (а.с.39-40).
2. Відповідно до ухвали суду від 23.07.2019 року задоволено клопотання відповідача про зміну її прізвища у означеній справі з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_11 » (а.с.56).

3. Частиною 1 статті 279 ЦПК України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. (ч.5 ст.279 ЦПК України).

Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання для розгляду справи по суті і заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутності (а.с.5, 42, 53), а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд в судовому засіданні без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.

4. Відповідачем не надіслано до суду відзиву у встановлений судом в ухвалі від 02.07.2019 року строк, натомість відповідачем подано заяву про визнання позову.

За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами немає.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази

Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо способу виконання батьками обов`язку утримувати дитину, зокрема, щодо зменшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду.

Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами.

Суд встановив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_12 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням Шаргородського районного суду від 12.10.2012 року.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають спільну дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Шаргородського районного суду від 26.11.2012 року у справі №230/4432/12 стягнуто з позивача на користь відповідача ОСОБА_13 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31.10.2012 року і до досягнення повноліття.

По вказаному рішенню суду 26.11.2012 року видано виконавчий лист №230/4432/12 (а.с.15).

Крім того, судом встановлено, що 11.08.2017 року між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_14 укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с.9).

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15.11.2018 року у справі №274/3317/18 стягнуто з позивача ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання дочки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.07.2019 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.16-17).

Також, судом встановлено, що рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 10.06.2019 року у справі №274/1488/19 змінено розмір аліментів, які стягувалися з позивача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_8 на утримання дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і визначено їх у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу), щомісячно до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.48).
Також, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , підсобного господарства, земельної ділянки, транспорту, з якого міг би отримувати доходи, не має, що стверджується позивачем у позові та не заперечується відповідачем, яка подала заяву про повне визнання позовних вимог.

Житлове приміщення, у якому позивач проживає за адресою АДРЕСА_1 , останній наймає, що підтверджується договором оренди житлового приміщення, укладеним 10.06.2017 року (а.с.10-14).

Крім того, з довідки, виданої позивачу ОСОБА_1 від 22.06.2018 року за №17 вбачається, що останній є студентом п`ятого курсу галузі знань (напряму) підготовки «Економіка та підприємництво/ Фінанси і кредит» освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр заочної форми навчання Приватного вищого навчального закладу «Університет сучасних знань», навчання платне, стипендія не виплачується, вартість навчання за семестр становить 3426,50 грн. (а.с.18).

Таким чином, суд встановив, що позивач ОСОБА_1 має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання яких, згідно з рішеннями судів з останнього стягуються аліменти.

Встановлені судом обставини про те, що позивач нерухомого чи рухомого майна у власності немає; житлове приміщення, де проживає ОСОБА_1 , останній винаймає; що позивач навчається на платній формі навчання, стипендії не отримує; що рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області стягнуто з позивача аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання дочки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.07.2019 року і до досягнення дитиною повноліття, розмір яких змінено рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 10.06.2019 року свідчать про зміну матеріального стану позивача, а саме: про погіршення матеріального стану внаслідок того, що позивач навчається, сплачує за оренду житла, а також аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання дочки ОСОБА_9 , що суттєво впливає на його матеріальний стан та спроможність сплачувати аліменти на утримання дітей.

Таким чином, наявні підстави для зміни розміру стягуваних з позивача аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_5 .

V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування.

Встановлені судом сімейні правовідносини щодо способу виконання батьками обов`язку утримувати дітей, зокрема, щодо зміни (у даному випадку зменшення) розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» та Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, що ратифікована Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, і є частиною національного законодавства України.

Згідно із ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття… Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до ч.1 ст.179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.
Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини (ч.2 ст.179 СК України).

За змістом ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК України).

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (абз.1 ч.3 ст.181 СК України).

Таким чином, за рішенням суду аліменти на утримання дітей присуджуються двома способами у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі, за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, що передбачено в абзаці 1 частини 3 ст.181 СК України.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (абз.2 ч.2 ст.182 СК України).

Відповідно до положень ст.183 СК України, стягнення аліментів здійснюється у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, яка визначається судом.

При цьому підстави стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.183 СК України.

Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ст.192 СК України).
Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, в тому числі, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; … інші обставини, що мають істотне значення.

VІ. Висновки суду

Враховуючи, що судом встановлено обставини щодо наявності підстав зміни розміру аліментів, зокрема, зменшення, то суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів і визначення їх у частці від заробітку (доходу) відповідача на утримання дитини дочки ОСОБА_5 , зокрема, в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, підлягає задоволенню, так як обставини, на які зсилається позивач, підтверджуються належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, проаналізованими судом.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України).

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч.1 ст.78 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст.81 ЦПК України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч.1, 2 ст.89 ЦПК України).

Враховуючи, що усі обставини, які становлять предмет доказування, мають бути підтверджені визначеними у ч.2 ст.76 ЦПК України засобами доказування, суд вважає достовірно встановленими ті факти та обставини, які підтверджуються письмовими доказами, наданими до позову, оскільки відповідач відзиву на позов до суду не подавала, натомість подала заяву про визнання позову. Зокрема, що сторони мають спільну дитину дочку ОСОБА_5 , спосіб утримання якої є предметом даного спору і на утримання якої з позивача ОСОБА_1 на даний час стягуються аліменти згідно з рішеннями Шаргородського районного суду Вінницької області в частці від доходу позивача, зокрема в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу).

Таким чином, враховуючи, погіршення матеріального стану позивача, зокрема у зв`язку із навчанням в університеті, необхідності сплачувати за оренду квартири та у зв`язку із сплатою останнім аліментів на утримання дочки ОСОБА_9 від шлюбу з ОСОБА_8 , оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 .

При цьому суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який дитина має тоді, коли утримується обома батьками та отримує надійне стабільне матеріальне утримання як з боку матері, так і з боку батька для забезпечення гармонійного розвитку.

Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та вимоги ч.4 ст.206 ЦПК України, якою передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що позивачем предметом позову, крім зміни розміру аліментів, зазначено також зміну способу стягнення аліментів, тоді як, відповідно до абз.2 ч.3 ст.181 СК України, спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів, тобто із позовом про зміну способу стягнення аліментів може звернутися лише одержувач аліментів.

Крім того, у прохальній частині позовної заяви, позовної вимоги щодо зміни способу стягнення аліментів позивачем не заявлено.

VІІ. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Згідно з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (ч.1 ст. 142 ЦПК України).
При зверненні до суду позивач ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 768,40 грн., оригінал квитанції знаходиться у справі №274/1488/19, що перебувала у провадженні Бердичівського міськрайонного суду, судовий збір зараховано до Державного бюджету (а.с.33, 34).
Таким чином, враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 визнала позовні вимоги ОСОБА_1 до початку розгляду справи по суті, то, на підставі ч.2 ст.141, ч.1 ст.142 ЦПК України, 50% судових витрат в сумі 384,20 грн. підлягали б стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , а інші 50% судових витрат по сплаті судового збору в сумі 384,20 грн. підлягали б поверненню позивачу з Державного бюджету, але, рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 10.06.2019 року у справі №274/1488/19 вже вирішено питання про розподіл судових витрат, зокрема, повернуто з Державного бюджету 50% судового збору в сумі 384,20 грн., а інші 50% судового збору в сумі 384,20 грн. стягнуто з відповідача у справі №274/1488/19 ОСОБА_8 (а.с.48).

Таким чином, судові витрати розподілені судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Керуючись ст.ст.4, 5, 7, 8, 10, 11, 12, 76-81, 83, 89, 141, 142, 258, 259, 263, 264, 265, ч.4 ст.268, ст.ст.273, 274-279 ЦПК, на підставі ст.ст.150, 179, 180, 181, 182, 183, 192 СК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів та розміру стягуваних аліментів задовольнити.
Змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 26.11.2012 року у справі №230/4432/12 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зменшивши розмір стягуваних аліментів, і визначити їх розмір на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шаргородський районний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них (ч.4 ст.273 ЦПК України).

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (ч.4 ст.268 ЦПК України).

Ім`я (найменування) сторін:

- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець с. Гибалівка Шаргородського району Вінницької області, житель АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ;

- відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженка та жителька АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Повне рішення складено 23.07.2019 року.

Суддя: