Ухвала

22 липня 2019 року

м. Київ

справа № 766/20521/18

провадження № 61-12876ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонрегіонгаз» на постанову Херсонського апеляційного суду від 21 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонрегіонгаз» про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонрегіонгаз» (далі - ТОВ «Херсонрегіонгаз») про захист прав споживача, зазначаючи, що у червні 2018 року відповідачем їй було здійснено донарахування обсягів спожитого газу за період з травня 2015 року по січень 2016 року включно.

З урахуванням проведеного перерахунку її заборгованість на початок червня 2018 року склала 285,93 грн. У розрахунку заборгованості ТОВ «Херсонрегіонгаз» послалося на те, що пунктом 10 постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року № 2246 було передбачено, що розрахунок населення за надані послуги з газопостачання, починаючи з 01 квітня 2015 року здійснюються за показниками лічильників газу, а у разі їх відсутності - за нормами споживання природного газу.

29 квітня 2015 року постановою Кабінету Міністрів України № 237 було зменшено норми споживання природного газу у разі відсутності газових лічильників.

У зв`язку із визнанням постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 вересня 2015 року, з урахуванням ухвали Вищого адміністративного суду України від 28 січня 2016 року, зазначеної постанови уряду незаконною та нечинною з моменту її прийняття, ТОВ «Херсонрегіонгаз» здійснено нарахування побутовим споживачам, які використовували газ без лічильників у період з травня 2015 року по січень 2016 року включно, за використаний природний газ відповідно до норм споживання обсягу природного газу, визначених на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 08 червня 1996 року № 619.

Посилаючись на те, що ТОВ «Херсонрегіонгаз» проведено перерахунок після спливу трирічного строку позовної давності, а донарахування обсягів спожитого газу за період з травня 2015 року по січень 2016 року включно є незаконним та необґрунтованим, оскільки чинним законодавством не передбачено здійснення постачальниками природного газу відповідних перерахунків обсягів спожитого природного газу за минулий період, позивач, як споживач послуг, права якого порушені, просила суд визнати борг за використаний нею газ без лічильника у період із травня 2015 року по січень 2016 року у розмірі 285,93 грн безпідставним та скасувати його; зобов`язати відповідача списати з її особового рахунку заборгованість у зазначеному розмірі.

В процесі розгляду справи ОСОБА_1 звернулася до суду з письмовою заявою та, зазначивши, що дії ТОВ «Херсонрегіонгаз» по донарахуванню за спожитий газ є протиправними та такими, що порушують принцип «належного урядування» щодо покладення ризику будь-якої помилки державного органу на державу, а не на осіб, яких вони стосуються, просила суд визнати дії відповідача по донарахуванню на її особовий рахунок плати за використаний газ без лічильника у період з 01 травня 2015 року по 31 січня 2016 року у розмірі 285,93 грн протиправними та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок оплати за спожитий газ у зазначений період.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 20 березня 2019 року відмовлено у задоволенні позову. Судом вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Херсонського апеляційного суду від 21 травня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 20 березня 2019 року скасовано і ухвалено нове рішення. Позов ОСОБА_1 частково задоволено. Визнано борг за використаний ОСОБА_1 газ без лічильника у період з травня 2015 року по січень 2016 року включно у розмірі 285,93 грн нарахованим безпідставно та скасовано його. У задоволенні вимоги про зобов`язання ТОВ «Херсонрегіонгаз» списати борг відмовлено.

У своїй касаційній скарзі ТОВ «Херсонрегіонгаз» просить, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції скасувати повністю, а рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 20 березня 2019 року залишити без змін.

Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною дев`ятою статті 19 ЦПК України встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено що з 1 січня 2019 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 1 921,00 грн.

З огляду на положення статті 19 у системному зв`язку з нормами статей 274, 389 та 394 ЦПК України, суд вправі віднести справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду.

Предметом спору у зазначеній справі є захист прав споживача та списання 285,93 грн заборгованості. Справа є незначної складності і ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (960 500,00 грн).

Верховним Судом також ураховано, що судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлено після набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», тобто після 15 грудня 2017 року.

Посилання ТОВ «Херсонрегіонгаз» у касаційній скарзі на те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки у 2017-2018 роках суди першої та апеляційної інстанцій за аналогічних обставин ухвалювали протилежні рішення, не є переконливими для застосування пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Посилання заявника на те, що розгляд цієї справи також має виняткове значення для нього у зв`язку з тим, що у відношенні посадових осіб ТОВ «Херсонрегіонгаз» було порушено кримінальне провадження № 0000340 за кваліфікацією частини другої статті 367 Кримінального кодексу України, і на товаристві проводяться слідчі дії, є безпідставними, оскільки згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень ухвала про тимчасовий доступ до речей і документів у справі № 766/16717/18, копія якої додана до касаційної скарги, вже виконана (про що свідчить строк її дії у резолютивній частині та текст ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 11 жовтня 2018 року), згідно з її текстом не має безпосереднього зв`язку з особою позивача та постановлена раніше, ніж поданий позов до ТОВ «Херсонрегіонгаз».

Посилання заявника у касаційній скарзі на те, що ця справа становить ще й значний суспільний інтерес, оскільки предметом її розгляду є (не) правомірність газопостачальної організації приведення газоспоживання у відповідність до законних норм споживання природного газу у зв`язку із скасуванням судом попередніх норм споживання природного газу, з підстав їх незаконності (ухвала Вищого адміністративного суду від 28 січня 2016 року № К/800/49436/15) 43 716 тисячам споживачів на суму 22 000 667,97 грн, що є потенційними збитками ТОВ «Херсонрегіонгаз», є безпідставними, оскільки не підтверджені жодними доказами.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Крім того, Верховний Суд враховує рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року № R (95) 5, згідно з якими державам-членам необхідно вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не змінює характер та предмет позову у даній справі, та не спростовує наявність у Верховного Суду повноважень на визнання справи малозначною, оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у загальних положеннях цього Кодексу, то вона поширюються й на касаційне провадження.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки заявник подав касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не підтвердились, то відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонрегіонгаз» на постанову Херсонського апеляційного суду від 21 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонрегіонгаз» про захист прав споживачів відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. Ю. Гулейков