Справа № 756/47/15 Головуючий в суді І інстанції Луценко О.М.
Провадження № 22ц-824/8570/19 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Мельника Я.С.,

суддів: Іванової І.В., Матвієнко Ю.О.,

за участі секретаря Лисиці Ю.С.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Колекторське агентство «Пактум» на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 19 березня 2019 року про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року представник ТОВ «КА «Пактум» звернувся до суду із вказаною заявою, посилаючись на те, що заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 28 квітня 2015 року, позов ПАТ «ВТБ Банк» задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором, та виданий виконавчий лист.

Зазначає, що наразі ТОВ «КА «Пактум» володіє правом вимоги за вказаним кредитним договором відповідно до договору про відступлення прав вимоги № 151217нв, тому просить суд замінити сторони виконавчого провадження з ПАТ «ВТБ Банк» на ТОВ «КА «Пактум».

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 19 березня 2019 року у задоволенні заявии відмовлено.

Не погодившись із цією ухвалою, представник ТОВ «КА «Пактум» подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову про задоволення його заяви, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом усіх обставин справи.

У обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на помилковість висновків суду першої інстанції щодо неможливості заміни сторони виконавчого провадження за відсутності доказів замінити первісного стягувача ПАТ «ВТБ Банк» на ТОВ ФК «Профкапітал», оскільки саме ТОВ «КА «Пактум» наразі володіє правом вимоги за вказаним кредитним договором на підставі відповідного правочину, і законодавство не містить обмежень щодо права заміни сторони виконавчого провадження у разі зміни кредитора у зобов`язанні, якщо попередній кредитор не був залучений як стягувач у виконавчому провадженні. Крім того, апелянтом надані усі необхідні і належні докази, які підтверджують перехід права вимоги до ТОВ «КА «Пактум» за кредитним договором № R4В від 13.07.2013 року, тому вважає висновок місцевого суду про відмову у задоволенні заяви необґрунтованим.

Відповідач ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явилася, відповідно до зворотнього поштового повідомлення-адресат відсутній, заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження не надсилала, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути апеляційну скаргу за її відсутності, відповідно до положень ст. 131 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заява про заміну сторони виконавчого провадження є передчасною, оскільки у матеріалах справи відсутні докази заміни первісного стягувача за виконавчим листом - ПАТ «ВТБ Банк» на ТОВ ФК «Профкапітал», що не дає підстав замінити стягувача на ТОВ «КА «Пактум».

Однак, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 28 квітня 2015 року, позов ПАТ «ВТБ Банк» задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № R4В від 13.07.2013 року, та виданий виконавчий лист.

15 грудня 2017 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «ФК Профікапітал» укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 151217нв, згідно з умов якого відбулося відступлення прав вимоги за вказаним кредитним договором.

26 грудня 2017 року між ТОВ «ФК Профкапітал» та ТОВ «Колекторське агентство «Пактум» укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 151217нв, за яким право вимоги за цим кредитним договором перейшло до ТОВ «КА «Пактум».

З копії Витягу з реєстру прав вимог № 1 до вищевказаного договору вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Профкапітал» передало ТОВ «Колекторське агентство «Пактум» грошові зобов`язання ОСОБА_1 перед ПАТ «ВТБ Банк» за укладеним між ними кредитним договором № R4В від 13.07.2013 року на загальну суму 122 632 грн. 59 коп. (а.с. 71).

Повідомлення про відступлення прав цих вимог у названий вище спосіб ТОВ «Фінансова компанія «Профкапітал» і ТОВ «Колекторське агентство «Пактум» направили ОСОБА_1 повідомлення відповідного змісту (а.с.75-76).

Копії всіх вищеописаних документів ТОВ «Колекторське агентство «Пактум» подало до суду першої інстанції у зброшурованому вигляді із засвідчувальним написом на звороті останнього підшитого до брошури документа про те, що всі документи, які входять до її складу, відповідають оригіналам (а.с.79, зворот). Цей напис вчинено повноважним представником ТОВ «Колекторське агентство «Пактум».

Відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Аналогічне положення міститься й у частині першій статті 442 ЦПК України.

Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Підставою правонаступництва є відступлення права вимоги відповідно до положень глави 47 ЦК України.

Правонаступництвом у виконавчому провадженні є заміна однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав його попередника до іншої особи, що раніше не брала участь у виконавчому провадженні.

Підставою правонаступництва юридичної особи є, зокрема, й відступлення права вимоги за кредитними договорами, яке підтверджено документально.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України), може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно із статтею 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи із положень норм права, які регламентують спірні правовідносини, заміна осіб у окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Приймаючи до уваги положення статей 512, 514 ЦК України, статті 442 ЦПК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином чи правонаступництвом на стадії виконання судового рішення, відбувається вибуття кредитора. Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження. Оскільки до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, переходить і право бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним для розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18) та від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18).

Таким чином, відмовляючи у задоволенні заяви ТОВ «КА «Пактум» про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції не врахував, що без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження», крім того, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватись на будь-якій стадії процесу, при цьому законодавство не містить обмежень щодо права заміни сторони виконавчого провадження у разі зміни кредитора у зобов`язанні, якщо попередній кредитор не був залучений як стягувач у виконавчому провадженні, а наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин, тому дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні заяви ТОВ «КА «Пактум».

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню як така, що постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права та неповним з`ясуванням судом усіх обставин справи, з ухваленням постанови про задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Керуючись ст. ст. 374, 376 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Колекторське агентство «Пактум» задовольнити.

Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 19 березня 2019 року - скасувати та прийняти постанову про задоволення заяви.

Замінити сторону виконавчого провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 (ІПН - НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором № R4В від 13.07.2013 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 , а саме - стягувача з Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Колекторське агентство «Пактум».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: