Справа № 127/2074/19
Провадження 2/127/303/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2019 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

з участю секретаря судових засідань Константинова А.К.

розглянувши у спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи без самостійних вимог - Центральний ВДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області, Перша вінницька державна нотаріальна контора про звільнення майна з-під арешту, -

в с т а н о в и в:

22.01.2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту (а.с. 2).

06.02.2019 року ОСОБА_1 позов уточнила і мотивувала тим, що її мати - ОСОБА_5 була одноосібним власником квартири АДРЕСА_1 на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Вінниці від 02.07.2003 у справі № 2-89/03. Після розірвання шлюбу ОСОБА_5 присвоєно прізвище « ОСОБА_5 ».

ІНФОРМАЦІЯ_1 мати померла, позивач є єдиним спадкоємцем після її смерті по закону.

З метою оформлення спадщини позивач звернулась до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Родіонової Н.В. і заведено спадкову справу № 1/2016 від 02.03.2006 року. Нотаріусом було з`ясовано, що ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від 09.06.2016 року у справі № 2-2098/06, ще за життя матері позивача, 04.06.2006 року на вказану вище квартиру було накладено арешт з метою забезпечення позову. У даній справі № 2-2098/06 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про стягнення боргу 23.11.2007 року ухвалене заочне рішення, яким позов задоволено частково, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про стягнення боргу відмовлено. Однак, судом не було вирішено питання щодо скасування заходів забезпечення позову.

Також було встановлено, що на квартиру були накладені арешти у зв`язку із зверненнями банків-кредиторів до відділів ДВС з заявами про відкриття виконавчих проваджень, але перед банками борги були погашені, однак арешти не зняті.

Враховуючи обставини, які перешкоджають позивачу оформити спадщину, вона звернулась до суду з даним позовом і просила звільнити з-під арештів квартиру АДРЕСА_1 , накладених відповідно до ухвали б/н від 09.05.2006 року Ленінського райсуду м. Вінниці, реєстраційний номер обтяження 3414637 від 04.07.2006 року та відповідно до постанови про арешт майна від 21.11.2017 року № 55162369, прийнятої Центральним відділом ДВС м.Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області, номер запису обтяження 25488820 від 29.03.2018 року.

Представники позивача ОСОБА_1 - адвокати Левицька О.П. та Корнійчук С.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали відповідно до обставин, викладених в уточненому позові, просили вимоги задоволити. Наголошували, що всі борги ОСОБА_5 погашені, будь-які вимоги кредиторами до спадкоємців не пред`являлись. Арешт, що накладений судом на квартиру АДРЕСА_1 у справі за позовом ОСОБА_2 перешкоджає позивачу оформити її спадкові права. У даній справі № 2-2098/06 в задоволенні позову до ОСОБА_5 відмовлено, борг стягнутий лише з її чоловіка - ОСОБА_3 Квартира належала ОСОБА_5 на праві особистої власності на підставі ухвали від 02.07.2003 року, право власності було зареєстроване в БТІ, подружжя ніколи не ставило питання про поділ майна або про визначення частки, тому твердження ОСОБА_2 про те, що дана квартира є спільною сумісною власністю і може забезпечувати позов ОСОБА_2 , є безпідставним. Також позивач зверталась з заявою про скасування заходів забезпечення позову у справі № 2-2098/06, але оскільки вона не була стороною у справі, заяву залишила без розгляду.

10.05.2019 року ОСОБА_2 подала відзив на позов, відповідно до якого вважає, що спірна квартира була набута подружжям ОСОБА_3 у шлюбі на підставі мирової угоди від 02.07.2003 року, тому відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України дане майно є спільною сумісною власністю подружжя. Згідно умов цієї мирової угоди квартира зареєстрована за ОСОБА_5 , але вважає, що процедура реєстрації носить лише формальний характер. Просила відмовити в задоволенні позову (а.с. 90-92).

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Усов А.Ю. позов не визнав, пояснив, що квартира є спільною сумісною власністю подружжя незалежно від того, за ким вона зареєстрована. Оскільки на квартиру був накладений арешт з метою забезпечення позову ОСОБА_2 , за рішенням суду борг стягнутий лише зі ОСОБА_3 , але він не погашений, заперечив щодо зняття арешту. Вважає, що за рахунок арештованого майна борг підлягає погашенню.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала. Пояснила, що подружжя ОСОБА_3 брало в борг гроші, однак борг не повернули. ОСОБА_3 вона знайти не може, майна у нього немає, рішення суду про стягнення боргу залишається не виконаним. Вважає, що за рахунок квартири, яка є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, міг бути погашений борг, тому просила відмовити в задоволенні даного позову. Також додала, що на даний час відкритого виконавчого провадження про стягнення боргу зі ОСОБА_3 на її користь немає.

Відповідач ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги він визнає і не заперечує проти задоволення позову ОСОБА_1 .

В судове засідання представник третьої особи - Першої вінницької державної нотаріальної контори не з`явився, надав письмову заяву з проханням розглядати справу без представника контори, при ухваленні рішення у даній справі поклався на думку суду, надав також письмові пояснення, які приєднані до матеріалів справи (а.с. 49).

В судове засідання представник третьої особи - Центрального відділу ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно рекомендованою кореспонденцією. Письмових пояснень не подавав, будь-яких заяв про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутності не надавав. Враховуючи думку учасників справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника відділу ДВС.

Судом вчинені наступні процесуальні дії у справі.

28.01.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

07.02.2019 року Вінницьким міським судом Вінницької області відкрито провадження у даній справі (а.с. 35).

08.04.2019 року позов ОСОБА_1 в частині вимог до ПАТ КБ «ПриватБанк», АТ «Універсал Банк» про звільнення майна з-під арешту - залишено без розгляду (а.с. 67).

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від 02.07.2003 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 про виселення та за зустрічним позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним було затверджено мирову угоду, згідно з якою за ОСОБА_5 було визнано право власності на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.16).

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 04.12.2018 року, сформованої приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Родіоновою Н.В. за ОСОБА_5 зареєстровано квартиру АДРЕСА_1 , на яку 04.07.2006 року за № 3414637 реєстратором Першої вінницької державної нотаріальної контори на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Вінниці від 09.06.2006 року накладено арешт (а.с. 11).

Крім того, на майно боржника ОСОБА_5 накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника № 55162369, виданої 21.11.2017 року Центральним відділом ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області. Обтяжувачем є Центральний відділ ДВС м.Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області (а.с. 10).

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8).

02.03.2016 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Родіоновою Н.В. відкрито спадкову справу за № 1/2016 в зв`язку з оформленням спадщини після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 13) і 11.09.2018 року прийнято постанову про відмову ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 , оскільки на все рухоме та нерухоме майно спадкодавця ОСОБА_5 накладені арешти (а.с. 12).

В судовому засіданні також встановлено, що ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від 09.06.2006 року у справі № 2-2098/06 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 про стягнення боргу з метою забезпечення даного позову було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 14).

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 23.11.2007 року у справі № 2-2098/06 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 про стягнення боргу позов задоволено частково. Стягнуто зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 борг за договором позики з врахуванням 3% річних, інфляційних нарахувань та процентів в загальній сумі 50 755,98 грн. та витрати по оплаті судового збору - 507,56 грн. та по оплаті за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 30,00 грн. (а.с. 15). В задоволенні позову до ОСОБА_5 - відмовлено.

В зв`язку з арештом квартири ОСОБА_5 , її спадкоємець - ОСОБА_1 позбавлена можливості оформити свідоцтво про право на спадщину, чим порушені її права.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права уразі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 16 ЦК України способом захисту цивільного права та інтересу може бути, крім інших, припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно роз`яснень, що містяться в п. 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження.

Якщо позивач є власником спірного майна, то вирішується вимога про зняття арешту з майна.

Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а ч. 3 ст. 1296 ЦК України передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України (в редакції, що діяв на момент постановлення ухвали про забезпечення позову), забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Одним із видів забезпечення позову є накладення арешту на майно.

Частиною 6 ст. 154 ЦПК України (в редакції, що діяв на момент постановлення рішення у справі № 2-2098/06) якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Позивач ОСОБА_1 не була учасником справи № 2-2098/06, проте прийняла спадщину після смерті матері і звернулась до нотаріуса з заявою про оформлення спадкових прав. Наявність арешту на майно спадкодавця перешкоджає оформленню її спадкових прав, тому право підлягає захисту в судовому порядку.

Оскільки у справі № 2-2098/06 в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про стягнення боргу відмовлено, підстави для забезпечення позову в цій частині відпали, суд вважає необхідним звільнити з-під арешту майно - квартиру АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за ОСОБА_5 , накладеного відповідно до ухвали б/н від 09.05.2006 року Ленінського райсуду м. Вінниці, реєстраційний номер обтяження 3414637 від 04.07.2006 року.

Заперечення відповідача ОСОБА_2 щодо скасування арешту, оскільки квартира в силу ст. 60 СК України була набута ОСОБА_5 і ОСОБА_3 у спільну сумісну власність, тому за рахунок цієї квартири може бути погашений борг ОСОБА_3 перед ОСОБА_2 , є безпідставним. Суд враховує, що відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Вінниці від 02.07.2003 року право власності визнане за ОСОБА_5 , відомостей щодо поділу квартири між подружжям, визначення часток подружжя у спільній власності немає, право власності ОСОБА_5 на квартиру не оспорене і зареєстроване в КП «ВМБТІ» 04.08.2004 року відповідно до реєстраційного посвідчення.

Тому позов ОСОБА_1 в цій частині підлягає задоволенню.

Позов в частині звільнення майна з-під арешту відповідно до постанови 55162369 від 21.11.2017 року Центрального відділу ДВС м.Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області задоволенню не підлягає.

В судовому засіданні було встановлено, що у записі про обтяження: 2548820 (спеціальний розділ) в інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 04.12.2018 року, сформованої приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Родіоновою Н.В., на майно боржника ОСОБА_5 накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника № 55162369, виданої 21.11.2017 року Центральним відділом ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області. Обтяжувачем є Центральний відділ ДВС м.Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області (а.с. 10). Даний арешт накладався саме відділом ДВС в цілях забезпечення стягнення виконавчого збору.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Позивач не пред`явила відповідних вимог до Центрального відділу ДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області, не визначила відділ ДВС відповідачем у даній справі, тому дана вимога позивача задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 391, 1268 ЦК України, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 4, 5, 10, 12, 13, 76-82, 89, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

позов задоволити.

Квартиру АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за ОСОБА_5 , звільнити з-під арешту, накладеного відповідно до ухвали б/н від 09.05.2006 року Ленінського райсуду м. Вінниці, реєстраційний номер обтяження 3414637 від 04.07.2006 року.

В решті позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (в редакції закону №2147-VIII від 3 жовтня 2017 року).

Повне судове рішення складене 29.07.2019 року.

Суддя: