справа № 198/584/19
провадження № 2/0198/228/19
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

"25" липня 2019 р. суддя Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області Маренич С.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу , стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

В С Т А Н О В И В :

До Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Колотило Б.В., до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Ознайомившись з даною заявою та доданими до неї матеріалами, вважаю, що останню слід залишити без руху, оскільки її подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Так, згідно ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Разом з тим, відповідно до положень ч. 1 ст. 14 СК України сімейні права є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі.

Частиною 1 ст. 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 р. № 11, сімейне законодавство не передбачає можливості розірвання шлюбу представником одного з подружжя або їх обох за довіреністю останніх, а правила про представництво, довіреність і доручення на ці правовідносини не поширюються.

Отже, сімейне законодавство не передбачає можливості розірвання шлюбу представником одного з подружжя, так як зі змісту вказаних норм СК України, право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу має виключно лише один з подружжя та волевиявлення особи, щодо розірвання шлюбу є її індивідуальним бажанням, яке залежить від обставин, що склалися під час спільного проживання у шлюбі і має виражатися самостійно у певних діях, зокрема подання позову про розірвання шлюбу.

Таким чином, вказана позовна заява (про розірвання шлюбу) подається до суду виключно стороною, а не представником, а останній, згідно правил ЦК про представництво, довіреність і доручення, може представляти інтереси сторони безпосередньо в судовому засіданні.

В порушення вказаних вимог закону встановлено, що позовна заява подана до суду та підписана представником позивача ОСОБА_3 , а не, безпосередньо, позивачем.

Суд також звертає увагу позивача, що долучена до позову Угода про надання юридичних послуг адвокатом Колотило Б.В. від 21.06.2019 року клієнтом ОСОБА_1 не підписана.

Окрім того, на порушення п. 3 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить зазначення ціни позову.

Так, вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей є вимогами, що підлягають грошовій оцінці.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 176 ЦПК України у позовах про стягнення аліментів ціна позову визначається сукупністю всіх виплат , але не більше ніж за шість місяців.

Відтак, позивачці слід зазначити в позові ціну такого щодо вимог в частині стягнення аліментів.

На порушення вимог п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить зазначення поштового індексу місця проживання позивача та відповідача по справі, що підлягає зазначенню в позові належним чином.

Суд звертає увагу позивачки на те, що місцем проживання відповідача в позові зазначено « АДРЕСА_1 , що є незрозумілим, оскільки с. Чаплинка розташоване на території Юр`ївського району Дніпропетровської області, а відтак позивачці слід уточнити справжнє місце проживання відповідача по справі.

Відповідно до п.4 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява має містити зміст позовних вимог: спосіб захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб захисту прав та інтересів який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Так, позивачка просить стягнути з позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 1 200 грв. на кожного з дітей, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Разом з тим, дане є незрозумілим, з огляду на положення ст.182 СК України за якими мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З огляду на дане позивачу слід уточнити зміст заявлених позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

На порушення вимог п. п. 8, 9 ч.3 ст. 175 ЦПК України позов не містить зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви, попереднього розрахунку сум судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом заяви.

Відповідно до ч.1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 95 ЦПК України учасник справи, який подає письмові докази в копіях повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Між тим, додані позивачем до позову копії письмових доказів належним чином не засвідчені, оскільки не містять дати засвідчення таких.

Вищевказані недоліки перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог викладених у статтях 175, 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наявність у позовній заяві зазначених вище недоліків, суд дійшов висновку про те, що її слід залишити без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу , стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - залишити без руху, повідомивши позивача по справі про необхідність усунути вищенаведені в мотивувальній частині ухвали недоліки позову у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала підписана суддею 25 липня 2019 року.

Суддя С. О. Маренич