П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2019 року м. Київ

Справа №757/3566/17

Резолютивна частина постанови оголошена 24 липня 2019 року

Повний текст постанови складено 25 липня 2019 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Довгополої А.В.

учасники справи позивач ОСОБА_1 відповідач Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича

третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

Справа №757/3566/17
№ апеляційного провадження:22-ц-824/9051/2019
Головуючий у суді першої інстанції: Гладун Х.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 поданої від імені та в інтересах ОСОБА_3 на рішення Печерського районного суду м.Києва ухваленогго суддею Гладун Х.А. 29 червня 2017 року, повний текст рішення виготовлено 29 липня 2017 року в приміщенні Печерського районного суду м. Києва в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова В. В., третя особа - ФГВФО, про зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 24 грудня 2013 року між ним і банком був укладений договір банківського вкладу № 006-20507-241213 «Зростаючий +», відповідно до умов якого він вніс на рахунок 29 668 доларів США строком до 07 січня 2014 року (з можливістю пролонгації) під 5,5 % річних.

02 березня 2015 року ПАТ «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних та запроваджено тимчасову адміністрацію, а 02 жовтня 2015 року Національний банк України прийняв постанову про ліквідацію банку.

У період тимчасової адміністрації через банк-агент йому було виплачено 200 000 грн.

08 лютого 2016 року він звернувся до ФГВФО з заявою про включення його до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Дельта Банк» із розрахунковою сумою 651 869 грн 81 коп., у задоволенні якої йому було відмовлено у зв'язку з пропуском тридцятиденного строку, передбаченого статтями 45, 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (кредиторські вимоги приймалися з 08 жовтня 2015 року до 09 листопада 2015 року).

Зазначав, що з 01 вересня 2015 року до 26 листопада 2015 року він виконував свої трудові обов`язки у межах ділянки Юзівська вахтовим методом організації у Первомайському районі Харківської області на території, яку не мав можливості залишити, де відсутні інфраструктура, відділення зв`язку, доступ до всесвітньої інформаційної системи.

В таких умовах він не знав і не міг дізнатися про запровадження процедури ліквідації ПАТ «Дельта Банк».

Ураховуючи, що він із поважних причин несвоєчасно звернувся до ФГВФО, просив зобов`язати уповноважену особу ФГВФО на здійснення ліквідації ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В. В. внести зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Дельта Банк» в частині включення його ( ОСОБА_3 ) з розрахунковою сумою в розмірі 651 869 грн 81 коп. до відповідної черги реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Дельта Банк» із одночасним внесенням пропозиції щодо затвердження виконавчою дирекцією ФГВФО змін до реєстру акцептованих вимог.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 29 червня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 02 листопада 2017 року, у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представником позивача ОСОБА_2 , поданоа апеляційну скаргу від імені та в інтересах позивача, в якій ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового про задовлення позову у повному обсязі. Представник ОСОБА_3 посилається на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, невірне тлумачення визначення преклюзивності строків. Вважає, що суд безпідставно не урахував поважність причин пропуску строку звернення про включення позивача до реєстру кредиторів та порушив право вкладника на отримання належної йому від банку суми.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 02 листопада 2017 року, рішення Печерського районного суду м. Києва від 29 червня 2017 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 08 травня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_3 , подану представником ОСОБА_2 , задоволено частково.

Ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 02 листопада 2017 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 підтримала доводи апеляційної скарги.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу за їх відсутності у відповідності до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд в складі колегії суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, 24 грудня 2013 року ПАТ «Дельта Банк» і ОСОБА_3 уклали договір № 006-20507-241213 банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий +», відповідно до умов якого останній вніс на рахунок 29 668 доларів США з відсотковою ставкою 5,5 % річних строком до 07 січня 2014 року (з можливістю пролонгації).

Рішенням виконавчої дирекції ФГВФО від 02 березня 2015 року № 51 з 03 березня 2015 року у ПАТ «Дельта Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В. В.

01 липня 2015 року ОСОБА_3 через відділення публічного акціонерного товариства «Укрексімбанк» була виплачена гарантована сума вкладу в розмірі 200 000 грн.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 02 жовтня 2015 року № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «Дельта Банк» виконавча дирекція ФГВФО прийняла рішення від 02 жовтня 2015 року № 181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», відповідно до якого уповноваженою особою Фонду на здійснення ліквідації ПАТ «Дельта Банк» призначено Кадирова В. В. (на два роки з 05 жовтня 2015 року до 04 жовтня 2017 року включно), якому делеговано всі повноваження ліквідатора банку.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет.

Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку в газеті «Урядовий кур`єр» або «Голос України» не пізніше ніж через сім днів з дня початку процедури ліквідації банку.

Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Згідно із частиною першою статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

08 жовтня 2015 року в офіційному друкованому органі - газеті «Голос України» (випуск № 187 (6191)) опубліковано оголошення про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку, призначення уповноваженої особи Фонду ПАТ «Дельта Банк».

Кредиторські вимоги приймалися з 08 жовтня 2015 року до 09 листопада 2015 року. Тобто, останнім строком звернення кредиторів до ПАТ «Дельта Банк» із вимогами було 09 листопада 2015 року.

Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» установлює правові, фінансові й організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати відшкодування за вкладами, а також регулює відносини між Фондом, банками, НБУ, визначає повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Відповідно до частин першої та другої статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об`єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.

Згідно з частиною другою статті 6 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд приймає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов`язковими до виконання банками, юридичними та фізичними особами.

Перелік функцій, що їх виконує Фонд, наведений у частині другій статті 4 Закону, згідно з якою Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює, зокрема, заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами (пункт 4 вказаної частини).

Отже, Фонд створений з метою реалізації публічних інтересів держави у сфері гарантування вкладів фізичних осіб і виведення неплатоспроможних банків з ринку та здійснює у цій сфері нормативне регулювання, тобто наділений владними управлінськими функціями та є суб`єктом владних повноважень у розумінні КАС України.

Уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку(пункт 17 частини першої статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Уповноважена особа Фонду діє від імені банку в межах повноважень Фонду (частина третя статті 37 Закону).

Уповноважена особа Фонду у своїй діяльності підзвітна Фонду, який несе відповідальність за дії уповноваженої особи Фонду щодо процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку (частина восьма статті 35 Закону).

Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи (частина перша статті 47 ЦПК України).

Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника (частина третя статті 58 ЦПК України).

Оскільки уповноважена особа Фонду є працівником Фонду та діє від імені банку в межах повноважень Фонду, така особа у цивільному процесі за позовом до банку може виступати представником банку та не має самостійної процесуальної дієздатності (висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у пунктах 84-93 постанови від 22 серпня 2018 року у справі № 559/1777/15-ц).

У цивільному процесі уповноважена особа Фонду є неналежним відповідачем у справах як за позовом до Фонду, працівником якого є ця особа, так і за позовом до банку, від імені якого в межах повноважень Фонду вона діє.

Розглядаючи справу за позовом ОСОБА_3 , суд першої інстанції виходив з того, що належним відповідачем у справі є Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадиров Владислав Володимирович.

Проте, такий висновок суду є помилковим.

Отже, позов про зобов`язання вчинити дії, а саме внесення змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Дельта Банк» в частині включення ОСОБА_3 з розрахунковою сумою в розмірі 651 869 грн. 81 коп. до відповідної черги реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Дельта Банк» із одночасним внесенням пропозиції щодо затвердження виконавчою дирекцією ФГВФО змін до реєстру акцептованих вимог, пред`явлений до неналежного відповідача і саме з цих підстав суд першої інстанції мав ухвалити рішення про відмову ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог.

Згідно з частиною першою статті 376 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухваленням нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини четвертої статті 376 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції, неправильно застосував норми матеріального права, ухваливши по суті правильне рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Тому мотивувальну частину рішення Печерського районного суду м. Києва від 29 червня 2017 року необхідно змінити з урахуванням висновків, сформульованих у цій постанові.

Керуючись ст.ст.268, 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 поданої від імені та в інтересах ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 29 червня 2017 року змінити у мотивувальній частині, виклавши його зміст в редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна