Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа №711/5003/19
Провадження № 2/711/1811/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 року суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Скляренко В.М., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО Ч» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРО Ч» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно ст. 46 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Відповідно до ст. 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРО Ч» обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що відповідачем не виконано свої договірні зобов`язання щодо повного розрахунку за отриманий товар, які витікають з договору поставки №123 від 18.10.2017 року.

Вищезазначений договір поставки був укладені між ТОВ «АГРО Ч», як постачальник, та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , як покупцем. На момент укладення договору поставки, на який посилається позивач у позові, відповідач був зареєстрований у встановленому порядку як фізична особа - підприємець і саме у такому статусі (суб`єкта господарювання) виступив стороною цих правочинів.

Таким чином, з урахуванням суб`єктного складу сторін цих договорів та зобов`язань, які виникли між сторонами при їх виконанні, зазначені правочини відносяться до категорії господарських договорів (ст.ст.179, 180 ГК України).

За приписами частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Статтями 4 та 5 ГПК України передбачено право особи на звернення до господарського суду та способи судового захисту.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Судом також встановлено, що 02 червня 2015 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців було внесено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності відповідачем (номер запису 0035602).

Фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до відповідного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою (частина восьма статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань»).

У разі припинення підприємницької діяльності фізичною особою її права й обов`язки за укладеними під час здійснення підприємницької діяльності договорами не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою.

Фізична особа, яка мала статус суб`єкта підприємницької діяльності, але на дату подання позову втратила його, до 15 грудня 2017 року не могла бути стороною у господарському процесі, якщо для цього не було визначених ГПК України підстав. З часу державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи спори за її участю, зокрема пов`язані з підприємницькою діяльністю, що здійснювалася нею раніше, слід було розглядати за правилами цивільного судочинства, за винятком випадків, коли провадження у відповідних справах було відкрите у господарському суді до настання таких обставин. У разі припинення провадження у господарській справі на підставі пункту 6 частини першої статті 80 ГПК України у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року, спори за участю фізичної особи, яка припинила підприємницьку діяльність, мали розглядатися за правилами цивільного судочинства.

З 15 грудня 2017 року господарський суд згідно з пунктом 6 частини першої статті 231 ГПК України у редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року не може закрити провадження у справі, якщо до подання позову припинено діяльність фізичної особи-підприємця, яка є однією зі сторін у справі.

Відтак, з 15 грудня 2017 року господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за пунктом 1 частини першої статті 20 ГПК України у вказаній редакції спорів, в яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем.

Зазначена позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року (справа № 338/180/17), яка відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України підлягає врахуванню судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Отже, на думку суду, даний спір виникає у зв`язку із здійсненням суб?єктами господарської діяльності і підлягає вирішенню не в порядку цивільного судочинства, а належить до юрисдикції господарських судів.

Крім того, слід зазначити, що доводи представника позивача про те, що на момент звернення до суду із вказаним позовом ОСОБА_1 уже не мав статусу суб?єкта господарської діяльності (ФОП), що, як на його думку, дає підстави для розгляду вказаної справи саме в порядку цивільного судочинства, - є безпідставними, оскільки з 15 грудня 2017 року господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за пунктом 1 частини першої статті 20 ГПК України спорів, в яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, у відкритті провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО Ч» про стягнення заборгованості слід відмовити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК.

Відповідно до п. 3, ч. 1, ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду у разі відмови у відкритті провадження, а тому суд вважає за необхідне повернути позивачу сплачений ним судовий збір у розмірі 3155 грн. 20 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 20 ГПК України, ст.ст. 4, 19, 46, 48, 186, 263, 353 ЦПК України суд, -

у х в а л и в :

У відкритті провадження по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО Ч» (, м. Чернігів, пров. 1 Травня, 2) до ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості, - відмовити.

Роз`яснити позивачу, що дана справа віднесена до розгляду судом господарської юрисдикції.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «АГРО Ч» (, м. Чернігів, пров. 1 Травня, 2) сплачений ним судовий збір в розмірі 3155 грн. 20 коп. (платіжне доручення № 347 від 08.04.2019 року).

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст ухвали складений 24.07.2019 року.

Суддя В.М. Скляренко