_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-з/520/789/19
УХВАЛА

26.07.2019 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Маломуж А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Київської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування (м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 9), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та визнання правочину нікчемним,-

ВСТАНОВИВ:

02.07.2019 року позивачі звернулись до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Київської районної адміністрації одеської міської ради, як органу опіки та піклування (м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 9), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та визнання правочину нікчемним.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначена заява передана судді Маломуж А.І.

Одночасно з позовною заявою позивачем було надано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 90/100 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 .

В обґрунтування наданої заяви позивач посилається на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його права власності, а також ускладнити та зробити неможливим рішення суду, а саме визнання договору нікчемним.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 22.07.2019 року було відкрито провадження у справі.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Сторони в судове засідання не викликались.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ОСОБА_3 . належить 90/100 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 06.04.2019 року.

У наданій позовній заяві позивач просить суд недієздатним свого батька, який подарував спірне майно та визнати договір дарування нікчемним.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 та п.2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

З урахуванням вказаного вище роз`яснення Пленуму Верховного суду України, суд вважає, що тимчасове обмеження права розпоряджатися 90/100 частками житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , не зашкодить істотним чином правам та охоронюваним законом інтересам відповідача.

Відповідноч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони вчиняти певні дії на спірний садовий будинок є співмірними із заявленими позовними вимогами, вбачає імовірність ускладнення виконання або невиконання судового рішення у випадку не задоволення судом заяви позивача.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Київської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування (м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 9), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та визнання правочину нікчемним, задовольнити повністю.

Накласти арешт на 90/100 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_3 .

Копію ухвали невідкладно надіслати сторонам для відома, Управлінню державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, для виконання.

Ухвала про забезпечення позову набирає чинності в момент її підписання суддею, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення ухвали про забезпечення позову до виконання три роки.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Повний текст ухвали складено 26.07.2019 року.

Суддя Маломуж А. І.