ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6050/19 Справа № 172/1652/18 Суддя у 1-й інстанції - Битяк І. Г. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства "Ідея Банк" на рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "Ідея Банк", приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича, третя особа Васильківський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ПАТ "Ідея Банк" про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивовані тим, що 16.01.2017 року вона та ПАТ «Ідея Банк» уклали кредитний договір № Р24.173.76717, зобов`язання за яким виконувала частково, але регулярно. Крім того, у зв`язку з тяжким фінансовим становищем намагалася домовитися з банком про реструктуризацію боргу.

25.09.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. було вчинено виконавчий напис № 1966 про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором в сумі 94 513,83 грн., яка складається із простроченого боргу - 27 520,05 грн., прострочених процентів - 8 306,12 грн., строкових процентів - 316,67 грн., нарахованої плати за обслуговування кредиту - 497,00 грн., простроченої плати за обслуговування кредиту - 2 594,80 грн., пені - 53 579,19 грн., з урахуванням витрат, пов`язаних із вчиненням виконавчого напису - 1 700,00 грн.

25.10.2018 року державним виконавцем Васильківського районного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню вищевказаного виконавчого напису нотаріуса та накладено арешт на все майно боржника.

Про вчинення виконавчого напису нотаріусом вона дізналася лише 22.11.2018 року у відділі ДВС, а банк не надсилав їй вимогу про сплату заборгованості до вчинення виконавчого напису.

З виконавчого напису видно, що нотаріус під час вчинення напису керувався п. 2 вказаного Переліку, який було доповнено даним пунктом постановою КМУ № 622 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» і яка в свою чергу визнана незаконною та нечинною на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року. Тому нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис на кредитному договорі, оскільки він укладений у простій письмовій формі та нотаріально не посвідчений.

Крім того, подані нотаріусу документи повинні підтверджувати безспірність заборгованості, свідчити про визнання боржником вимог кредитора шляхом ознайомлення під підпис з вимогою стягувача. Разом з тим, виконавчий напис нотаріусом було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого банком

Вважає, що виконавчий напис нотаріуса є таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинений без правових підстав, а заборгованість за кредитним договором не є безспірною.

Таким чином, позивачка просила суд визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. № 1966 від 25.09.2018 року про стягнення з неї за кредитним договором № Р24.172.76717 від 16.01.2017 року заборгованості, таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2019 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та визнано виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. № 1966 від 25.09.2018 року, таким, що не підлягає виконанню.

Рішення суду мотивоване тим, що у нотаріуса були відсутні підстави для висновку про безспірність заборгованості та правові підстави для вчинення виконавчого напису в цілому.

В апеляційній скарзі акціонерне товариство "Ідея Банк" посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив вказане рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що для вчинення виконавчого напису нотаріуса, Банком було надано всі документи, передбачені Переліком, чим підтверджено безспірність заборгованості позивачки за кредитним договором.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга акціонерного товариства "Ідея Банк" на рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2019 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду - скасувати, з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з відсутності у нотаріуса підстав для висновку про безспірність заборгованості та правових підстав для вчинення виконавчого напису в цілому.

З вказаним висновком колегія суддів погодитись не може, оскільки він суперечить вимогам матеріального та процесуального закону.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , колегія суддів виходить з наступного.

Так, матеріалами справи встановлено, що 16.01.2017 року між ОСОБА_1 та публічним акціонерним товариством "Ідея Банк" було укладений кредитний договір № Р24.173.76717, за яким позичальник отримала кредит на поточні потреби в сумі 35 000,00 грн., строк кредиту становить 18 місяців.

Згідно Розрахунку заборгованості за кредитним договором від 16.01.2017 року № Р24.173.76717 станом на 13.08.2018 року вона складає 92 813,83 грн..

25.09.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. вчинено виконавчий напис, за яким запропоновано стягнути грошові кошти у сумі 94 513,83 грн. з ОСОБА_1 , що є боргом позивача за кредитним договором, а саме: 27 520,05 грн. - оснований борг, 8 306,12 грн. - прострочений борг, 316,67 - строкові проценти, 497,00 грн. - нарахована плата за обслуговування кредиту, 2 594,80 грн. - прострочена плата за обслуговування кредиту, 53579,19 грн. - пеня, та витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису - 1700,00 грн.

25.10.2018 року головним державним виконавцем Васильківського районного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого напису нотаріуса № 1966 від 25.09.2018 року.

Відповідно до пункту 19 статті 34 ЗУ "Про нотаріат" виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Згідно ст.ст. 87, 88 ЗУ "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Зміст виконавчого напису має відповідати вимогам, зазначеним у ст. 89 Закону.

При цьому, нотаріус повинен здійснити перевірку всіх документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії - виконавчого напису, які, зокрема, підтверджують наявність зобов`язання та їх безспірність.

Відповідно до ч. 2 Переліку документів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Відповідно до п. 2.1. ч. 2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Пунктом 286 Інструкції передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи надано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

При цьому, дії нотаріуса при вчиненні виконавчого напису мають бути спрямовані на перевірку безспірності заборгованості.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Метою вчинення виконавчого напису є надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. При цьому, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про виконавче провадження"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі факт (подання стягувачем відповідних документів) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Отже, в основі вчинення вищевказаної нотаріальної дії лежить факт безспірності наявної у боржника заборгованості.

Встановлено та не оспорюється сторонами, що між сторонами 16 січня 2017 року укладено кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав позичальнику грошові кошти у розмірі 35000,00 грн..

З наданих до суду першої інстанції копій документів, на підставі яких вчинено оспорюваний виконавчий напис, вбачається, що нотаріусу була надана заява ПАТ "Ідея Банк" про вчинення виконавчого напису від 17 вересня 2018 року; письмова вимога від 13 серпня 2018 року року про усунення порушень виконання зобов`язання на ім`я ОСОБА_1 за адресою її місця реєстрації: АДРЕСА_1 ; Довідка-розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором, список згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів ф.103 з відповідним поштовим відбитком; копія кредитного договору від 16 січня 2017 року; виписка з рахунку боржника.

З матеріалів справи також вбачається, що позивачем не надано доказів того, що він не погоджувався з сумою заборгованості за кредитним договором на час вчинення виконавчого напису та не надано свого розрахунку, що обґрунтовано відрізняється від наданого відповідачем.

Позивачу в установленому законом порядку направлено відповідну письмову вимогу на адресу його реєстрації, що позивачем не спростовано.

Наведене спростовує висновок суду першої інстанції про те, що виконавчий напис був вчинений з порушенням вимог законодавства, так як у розпорядження нотаріуса надано всі необхідні документи, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку.

При цьому, колегія судді не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо несправедливості положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту і це є підставою для визнання таких положень недійсними, - оскільки предметом вказаного спору не є стягнення кредитної заборгованості, а тому надавати таку оцінку положенням спірного кредитного договору у суду не було.

На зазначене вище суд першої інстанції уваги не звернув, у повному обсязі обставини справи не встановив, що призвело до неправильного вирішення спору та ухвалення неправомірного рішення.

Оскаржуване рішення як таке, що суперечить нормам матеріального та процесуального права підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства "Ідея Банк" підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1057,20 грн..

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства "Ідея Банк"- задовольнити.

Рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2019 року -скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "Ідея Банк", приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича, третя особа Васильківський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства "Ідея Банк" судовий збір в розмірі 1057,20 грн..

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко