Провадження № 6/752/877/19
У Х В А Л А

іменем України

26.06.2019 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Шевченко Т.М. з участю секретаря Власенко В.В., розглянувши подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кузь Олександра Радіоновича про примусове проникнення до житла,

в с т а н о в и в:

заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2015 року задоволено позов ПАТ КБ «Приватбанк». Постановлено стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ "Приватбанк» заборгованості у розмірі 552 991,98 доларів США, що за курсом НБУ станом на 03.06.2015 року складає 11 651 541,02 грн., за кредитним договором № К2Х6GK00260087 від 26.03.2007 року та судовий збір у розмірі 3654,00 грн..(а.с. 43)

12 вересня 2016 року на підставі вказаного судового рішення Голосіївським районним судом м. Києва було видано шість виконавчих листів № 752/12743/15-ц.

11 червня 2019 року приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Кузь О.Р. звернувся у суд з поданням про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , з метою проведення перевірки майнового стану боржника на виявлення майна, на яке можливо звернути стягнення у виконавчому провадженні № 58666562 з примусового виконання виконавчого листа № 752/12743/15-ц, виданого 12.09.2016 р. Голосіївським районним судом м. Києва.

Подання приватний виконавець обґрунтовував тим, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження № 58666562 з примусового виконання виконавчого листа № 752/12743/15-ц, виданого 12.09.2016 Голосіївським районним судом м. Києва. Боржник ОСОБА_3 належним чином повідомлена про відкриття провадження та про обов`язки і права у виконавчому провадженні. Однак, не зважаючи на своєчасне отримання боржником документів виконавчого провадження, станом на 10.06.2019 сума боргу за виконавчим документом не сплачена, боржник не виконує покладенні на нього законом обов`язки та законі вимоги виконавця, що перешкоджає належному виконанню рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, встановлено наступне.

Статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, зокрема, що документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. Крім того, боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.03.2019 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 58666562, у резолютивній частині постанови зобов`язано боржника ОСОБА_3 надати приватному виконавцю Кузь о.Р. декларацію про доходи та майно, що передбачено законом.

Постановою від 19 березня 2019 р. приватного виконавця накладено арешт на майно (коштів) боржника.

20 березня 2019 року приватним виконавцем на адресу боржника, вказану у виконавчому документі, надіслав постанову про відкриття виконавчого провадження, бланк декларації про доходи та майно боржника фізичної особи, пам`ятку про права та обов`язки сторін виконавчого провадження та надіслано виклик виконавця № 111 від 20.03.2019р., яким зобов`язано боржника з`явитися до виконавця та надати документи щодо майнового стану.

Зазначені документи виконавчого провадження боржником отримано 25 березня 2019 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 711.

20 березня 2019 року за заявою стягувача виконавцем винесено постанову про зміну сторони виконавчого провадження, якою змінено у виконавчому провадженні прізвище боржника з « ОСОБА_3 » на «ОСОБА_3 », а 25.03.2019 винесено постанову про зміну сторони виконавчого провадження, якою змінено у виконавчому провадженні назву стягувача з ПАТ «КБ «Приватбанк» на АТ «КБ «Приватбанк».

08 квітня 2019 року приватним виконавцем на адресу боржника надіслано вимогу № 288, якою повторно зобов`язано боржника надати декларацію про доходи та майно, а також з`явитися до виконавця. Зазначена вимога надіслана на адресу боржника рекомендованим поштовим повідомленням № 850, яке повернулося поштою без вручення адресату.

19 квітня 2019 року виконавцем отримано письмову заяву ОСОБА_3 від 19.04.2019, якою повідомлено про те, що боржник не має можливості з`явитися за викликом до виконавця.

23 квітня 2019 виконавцем здійснено вихід за місцем проживання боржника, однак ОСОБА_3 відмовила у допуску до квартири, мотивуючи тим, що подано скаргу на рішення суду, про що був складений акт приватного виконавця.

25 квітня 2019 року до виконавця від боржника надійшла заява, в якій зазначається, що виконавець має право на примусове проникнення до житла на наявності вмотивованого рішення суду. Також у заяві, ОСОБА_3 повідомила, що за адресою її місця проживання - АДРЕСА_1 , відсутнє належне їй майно та кошти.

Приватним виконавцем неодноразово здійснювалися вихід за місцем проживання боржника за адресою: АДРЕСА_1 , однак отримати доступ до квартири не вдалося, про що складені відповідні акти.

У зв`язку з невиконанням боржником в добровільному порядку судового рішення, приватний виконавець звернувся до суду із зазначеним поданням про примусове проникнення до житла боржника.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно положень статті 2 вищенаведеного Закону, виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Стаття 18 Закону містить перелік обов`язків і прав виконавців, обов`язковість вимог виконавців, зокрема пунктом 4 частиною 3 ст.18 передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Вдаючись до аналізу вищенаведених положень Закону України «Про виконавче провадження» законодавцем забезпечено баланс прав та обов`язків як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано.

Відповідно до ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага, що зазначено у рішенні Конституційного Суду України від 31.05.2011 № 4-рп/2011.

Статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, зокрема, що документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. Крім того, боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Як убачається з матеріалів справи і встановлено судом, копія постанови про відкриття виконавчого провадження направлялась боржнику до виконання за адресою, вказаною у виконавчому листі: АДРЕСА_1 . Боржник отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження. Разом з тим, боржник у визначений державним виконавцем строк не виконав добровільно судове рішення.

З урахуванням наведеного, суд погоджується з доводами приватного виконавця про наявність підстав для задоволення подання про примусове проникнення.

Керуючись ст. 439 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кузь Олександра Радіоновича про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_3 - задовольнити.

Надати приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Кузь Олександру Радіоновичу дозвіл на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_3 , а саме: квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: