Справа № 362/4300/19
Провадження № 2-о/362/113/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2019 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Кравченко Л.М.,

за участю секретаря судового засідання - Шаблій Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Васильківський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Київської області про встановлення факту смерті, -

в с т а н о в и в:

Заявник звернулася до суду з вказаною заявою, в якій просить встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Козіно, Рильського району, Курської області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та проживала по день смерті за адресою: АДРЕСА_1 .

В обгрунтування вимог заяви посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Луганськ Луганської Народної Республіки померла її мати - ОСОБА_2 , яка в 2014 року після початку бойових дій разом з нею переїхала до своїх родичів АДРЕСА_2 та мала статус особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної аперації. Після смерті матері вона звернулась до Васильківського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції в Київської області з питанням видати свідоцтво про смерть матері як громадянина України. Однак своїм листом від 23.07.2019 №3665/16.8-79 заінтересована особа відмовила у державній реєстрації смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері на тимчасово окупованій частині України, що й стало передумовою звернення до суду з даною заявою.

Заявниця в судове засідання не з`явилась, подавши заяву, в якій просить проводити розгляд справи без її участі, вимоги заяви підтримує та просить їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Васильківського міськрайонного відділу реєстрації актів цивільного стану (РАЦС) Головного територіального управління юстиції Київській області - у судове засідання також не з`явився, до суду подав заяву про слухання справи за відсутності його представника.

Враховуючи, що сторони у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Крім того, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 317 ЦПК України щодо невідкланого розгляду даної категорії справ, суд приходить до висновку про необхідність розгляду справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно вимог ч. 1 ст. 317 ЦПК України - заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду (ч.2 ст. 317 ЦПК України).

Відповідно дост. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»- підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Отже, вказаний закон не містить спеціальної норми щодо порядку державної реєстрації факту смерті на тимчасово не підконтрольній Україні території, що при таких обставинах унеможливлює державну реєстрацію смерті певної особи в позасудовому порядку.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_1 .

Згідно довідок Управління соціального захисту населення № 378 від 22.05.2017 року та № 1736 від 18.05.2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мають статус внуртрішньо переміщеної особи.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 18.07.2019 року Артемовським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції Міністерства Юстиції Луганської народної республіки, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 964.

Васильківський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області листом від 23.07.2019 р. р. № 3665/16.8-79 відмовив у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки заявницею для підтвердження факту смерті ОСОБА_2 пред`явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом МОЗ України від 08.08.2006 р. № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024.

Згідно з «Переліком населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження», затверджений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р. м. Луганськ знаходиться на території, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ), практика якого відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права, дійшов висновку у справі Набії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема недійсність може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «набійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, що надасть їй можливість отримати свідоцтво про смерть, видане відповідним державним органом України.

Керуючись ст.ст. 315-319 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Козіно, Рильського району, Курської області, зареєстроованої за адресою: АДРЕСА_1 ., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Луганськ та проживала по день смерті за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення в частині реєстрації факту смерті підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя Л.М.Кравченко