ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«24» липня 2019 року

м. Харків

справа № 640/11997/19-ц

провадження № 22ц/818/3914/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Бровченка І.О., Колтунової А.І.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Інвестиційні проекти»

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Київського районного суду м. Харкова від 19 червня 2019 року в складі судді Бородіної Н.М.

в с т а н о в и в:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Інвестиційні проекти» про внесення змін до попереднього договору та просив змінити правовідношення, шляхом внесення змін у попередній договір купівлі-продажу квартири, замінивши «Сторону 2» з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 .

Ухвалою судді Киїського районного суду м. Харкова від 19 червня 2019 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 передано за підсудністю до Червонозаводського районного суду м. Харкова.

Не погоджуючись з ухвалою судді, ОСОБА_1 через свого представника подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану ухвалу скасувати та залишити справу на розгляді у Київському районному суді м. Харкова.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми процесуального права.

Вказав, що позов має немайновий характер і не стосується безпосередньо нерухомого майна, оскільки на день звернення до суду із позовом, право власності на квартиру не зареєстровано; квартира АДРЕСА_1 , не є об`єктом нерухомості, тому позов поданий правильно за місцезнаходженням відповідача.

Відзивів на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції від учасників справи не надходило.

Частиною 13 статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Аналізуючи наведені норми права, судова колегія вважає за необхідне розглянути справу в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, ухвалу судді суду першої інстанції - залишити без змін.

Ухвала судді суду першої інстанції, з висновком якої погоджується судова колегія, мотивована тим, що оскільки спір виник з приводу нерухомого майна, що знаходяиься на території Основ`янського району м. Харкова, справа підсудна Червонозаводському районному суду м. Харкова.

Як вбачається з матеріалів справи у проваджені Київського районного суду м. Харкова перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Інвестиційні проекти» про внесення змін до попереднього договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , який 19 квітня 2018 року укладено між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Інвестиційні проекти». 20 квітня 2018 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено додатковий договір до попереднього договору від 19 квітня 2018 року, за яким ОСОБА_3 передає ОСОБА_2 усі права та обов`язки, визначені попереднім договором. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема, на незавершену будівництвом квартиру АДРЕСА_1 . Спадкоємцем першої черги за законом є ОСОБА_1 , батько померлого.

Частиною 1 статті 30 ЦПК України передбачено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у пунктах 41 та 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 01 березня 2013 року, перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5 передбачено, що до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від пред`явлення вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо.

Правила виключної підсудності поширюються також на спори щодо майнових прав на незавершені будівництвом об`єкти нерухомості, об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни призначення.

Матеріали справи свідчать про те, що спір виник з приводу нерухомого майна, а саме, незавершеної будівництвом квартири АДРЕСА_1 , що розташована на території Основ`янського району м. Харкова.

Отже, за наявності в позові вимог, що виникають з приводу нерухомого майна, визначальними для визначення підсудності справи є положення виключної підсудності, за якими такі позови пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Аналізуючи норми права та обставини справи, судова колегія вважає, що суд першої інстанції, передаючи справу за підсудністю за місцезнаходженням незавершеного будівництва, обгрунтовано керувався правилами виключної підсудності.

Посилання позивача на те, що позов необхідно пред`являти за правилами загальної підсудності за місцезнаходженням відповідача, є безпідставними, оскільки спірні правовідносини виникли з приводу нерухомого майна, яке знаходиться на території Основ`янського району м. Харкова, тому мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки ухвалу постановлено з додержанням норм процесуального права, підстав для її зміни або скасування не вбачається. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1. ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381- 384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу судді Київського районного суду м. Харкова від 19 червня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий І.В.Бурлака

Судді І.О. Бровченко

А.І. Колтунова

Повний текст постанови складено 24 липня 2019 року