Постанова

Іменем України

26 червня 2019 року

м. Київ

справа № 477/2508/16-ц

провадження № 61-31266св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Сімоненко В. М.,

суддів: Калараша А. А. (суддя-доповідач), Лесько А. 0., Мартєва С. Ю., Штелик С. П.

учасники справи:

позивач - Інгульське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області,

відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянула в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 13 листопада 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

В грудні 2016 року Інгульське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило відповідно до статей 11, 16, 22 та 1166 ЦК України стягнути з відповідача, завдану шкоду, в розмірі 51 418,88 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 отримувала в управлінні Пенсійного фонду України Жовтневого району Миколаївської області пенсію призначену на пільгових умовах.

Відповідно до п. «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 2 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсійне забезпечення мають особи, які повний робочий день працювали на роботах з особливо шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, посад і показників, затверджених КМУ (далі Список 2), жінки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Під повним робочим днем вважається виконання роботи в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу.

Для призначення пенсії за списком № 2 було надано довідку від 1 вересня 2009 № 3 за період роботи в Дитячому туберкульозному санаторії «Дубки» з 6 жовтня 1986 року по 31 грудня 1991 року (пільговий стаж складає 5 років 2 місяці) та довідку № 25 від 12 грудня 2009 року про те, що ОСОБА_1 за період з жовтня 1986 року по грудень 1991 року не перебувала у відпустці по догляду за дитиною до 3 років.

Відповідно до протоколу № 820179 від 6 листопада 2009 року ОСОБА_1 призначена пенсія згідно із її заявою від 3 вересня 2009 року на підставі довідок Дитячого туберкульозного санаторію «Дубки» № 3 від 1 вересня 2009 року, № 25 від 1 грудня 2009 року, які підтверджували факт роботи необхідної для призначення пільгової пенсії і те, що ОСОБА_1 за період з жовтня 1986 року по грудень 1991 року не перебувала у відпустці по догляду за дитиною до 3 років. Вказані довідки є підставою для отримання пенсії.

24 грудня 2013 року проведена зустрічна перевірка пільгового характеру роботи на посаді молодшого медперсоналу, які безпосередньо обслуговують хворих. Актом перевірки не підтверджено зайнятість 80 % робочого часу по догляду за хворими у зв`язку з відсутністю підтверджуючих документів, також актом перевірки встановлено, що ОСОБА_1 знаходилась у відпустці по догляду за дитиною з 15 вересня 1988 року по 21 липня 1991 року у зв`язку з цим, пільговий стаж роботи за вказаний період безпідставно зарахований в подвійному розмірі, чим підтверджено недостовірність наданих довідок, які спричинили завдання шкоди управлінню Пенсійного фонду України в Жовтневому районі Миколаївської області на суму 51418,88 грн.

Управлінням Пенсійного фонду України в Жовтневому районі Миколаївської області прийнято Рішення від 15 травня 2014 року № 37 щодо відшкодування надміру виплачених сум за призначеними пенсіями сум переплат пенсій та грошової допомоги, яким взято на облік переплату пенсії в розмірі 51418,88 грн, яка утворилася в зв`язку з наданням недостовірних даних Дитячим туберкульозним санаторієм «Дубки» про не перебування ОСОБА_1 у відпустці по догляду за дитиною.

Позивач вважає, що винними діями відповідача, які виразились в наданні недостовірних довідок, позивачу було завдано матеріальної шкоди, оскільки пенсія виплачувалась на підставі недостовірних даних. Посилаючись на вказане та не здійсненням відповідачем добровільного відшкодування даних збитків, позивач просив на підставі статей 22 та 1166 ЦК України стягнути їх в судовому порядку.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 19 вересня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності доказів того, що відповідачка вчинила дії, які розцінюються як зловживання та які є підставою для відшкодування нею безпідставно отриманих пенсійних виплат.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 13 листопада 2017 року апеляційну скаргу Інгульського об`єднаного УПФУ м. Миколаєва Миколаївської області задоволено. Рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги Інгульського об`єднаного УПФУ м. Миколаєва Миколаївської області задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Інгульського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області безпідставно отриманих пенсійних виплат у розмірі 51418, 88 грн та вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення апеляційного суду мотивована тим, що отримані відповідачкою пенсійні виплати у розмірі 51418, 88 грн в розумінні положень статті 102 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є шкодою, завданою пенсійному фонду, яка підлягає відшкодуванню у повному обсязі.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить рішення суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 грудня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу № 477/2508/16-ц з Жовтневого районного суду Миколаївської області.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справу № 477/2508/16-ц передано до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що відповідальним за зміст виданих довідок, на підставі яких нараховувалася пенсія, є саме санаторій «Дубки». Відповідачка відомості до них не вносила, за їх зміст відповідальності не несе.

Посилається на те, що уточнювальна довідка № 25 від 1 грудня 2009 року, у якій, як було встановлено зустрічною перевіркою Пенсійного фонду, містилася неправдива інформація, видана вже після призначення їй пенсії.

Також зазначила, що судом апеляційної інстанції порушено приписи статті 1215 ЦК України, відповідно до яких не підлягає поверненню безпідставно набуті пенсії.

Короткий зміст відзиву на касаційну скаргу

У відзиві на касаційну скаргу позивач просить залишити рішення апеляційного суду без змін, посилаючись на те, що підстав для скасування рішення апеляційної інстанції немає, суд дійшов до правильного висновку про задоволення позову, оскільки відповідачка неправомірно отримала переплату пенсії на підставі довідки, яка містила недостовірну інформацію.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Під час розгляду справи суди встановили, що відповідно до рішення територіального органу Пенсійного фонду України від 6 листопада 2009 року ОСОБА_1 призначена пенсія на пільгових умовах на підставі довідки, складеної посадовою особою ДТС «Дубки» 1 вересня 2009 року № 3, яка підтверджувала факт роботи необхідної для призначення пільгової пенсії та з урахуванням довідки цієї ж Установи від 1 грудня 2009 року № 25, яка підтверджувала той факт, що заявниця за період з жовтня 1986 року по грудень 1991 року не перебувала у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років.

Внаслідок цього пільговий стаж ОСОБА_1 для призначення пільгової пенсії був зарахований у подвійному розмірі.

Актом зустрічної перевірки пільгового характеру роботи від 24 грудня 2013 року було виявлено, що в дійсності ОСОБА_1 за період з 15 вересня 1988 року по 20 липня 1991 року перебувала у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, а за таких обставин пільговий стаж для призначення пенсії безпідставно зарахований їй у подвійному розмірі внаслідок чого переплачено за період з 5 вересня 2009 року по грудень 2013 рок включно 51 418 грн.88 коп.

25 грудня 2013 року пенсійним органом було прийняте рішення про припинення виплати пенсії, як призначеної безпідставно за відсутності достатнього пільгового стажу.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 7 серпня 2014 року встановлено факт безпосереднього надання особисто ОСОБА_1 до пенсійного органу довідки від 1 грудня 2009 року № 25 з недостовірними даними про не перебування її у відпустці за період 6 жовтня 1986 року по 31 грудня 1991 року.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши наведені у касаційній скарзі доводи, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Звертаючись до суду з позовом за захистом свого порушеного права, позивач просив відшкодувати завдану йому шкоду відповідно до статті 1166 ЦК України.

Стаття 15 ЦК України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Розглядаючи спір, суд повинен з`ясувати усі зазначені обставини справи відповідно до обґрунтування позову, зміст позовних вимог та зв`язок між обґрунтуванням, вимогою та вибраним способом захисту.

Як визначено у Конвенції, кожен, чиї права та свободи порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту, суди мають визначить, чи є такий спосіб ефективним вимога про захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та забезпечувати його поновлення, а у разі неможливості такого поновлення гарантувати особі отримання відповідної компенсації (Постанова Великої палати Верховного Суду у справі № 399/142/16).

Розглядаючи справу та встановивши, що право позивача було порушено, однак позивач обрав невірний спосіб захисту права, суди повинні захистити право найбільш наближеним до обраного позивачем способу, якщо тільки таке уточнення не змінює склад сторін спору, матеріально правове обґрунтування та не тягне за собою встановлених інших фактичних обставин (в межах позову).

За таких обставин, Касаційний суд вважає, що способом захисту прав позивача є повернення безпідставно набутої пенсії (статті 1212, 1215 ЦК України).

Положеннями статей 1212, 1215 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Не підлягає поверненню безпідставно набуті, зокрема, заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються.

Згідно з частиною першою статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Тобто, механізм повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через його зловживання.

Задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанцій керувався фактами, встановленими ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 7 серпня 2014 року, та вважав, що недобросовісність дій відповідача полягає у тому, що ОСОБА_1 особисто подала до пенсійного органу довідку від 1 грудня 2009 року № 25 з недостовірними даними про не перебування її у відпустці за період 6 жовтня 1986 року по 31 грудня 1991 року, хоча вона достовірно знала, що у цей час вона перебувала у відпустці по догляду за дитиною до 3-ох років.

Також про недобросовісність дій відповідача та навмисне подання недостовірної інформації свідчить той факт, що відповідачка розуміла, що саме наявність довідки від 1 грудня 2009 року № 25 забезпечить їй нарахування стажу у подвійному розмірі.

Посилання заявниці у касаційній скарзі, що відповідальним за зміст виданих довідок, на підставі яких нараховувалася пенсія, є саме санаторій «Дубки» є необґрунтованими, оскільки, як встановлено судом апеляційної інстанції, довідка з недостовірної інформацією була подана нею до пенсійного органу особисто, тобто заявниця була обізнана зі змістом даної довідки та розуміла, що інформація зазначена в ній є неправдива.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції, встановивши недобросовісності з боку відповідача щодо набуття пенсії на пільгових умовах, та відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» правильно стягнув з відповідачки надмірно виплачені суми.

Аналогічних висновків щодо правового регулювання подібних правовідносин дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 лютого 2019 року в справі № 404/4822/15-ц (провадження № 14-55цс19).

Також не заслуговують на увагу посилання заявниці у касаційній скарзі на те, що судом апеляційної інстанції порушено приписи статті 1215 ЦК України, відповідно до яких не підлягає поверненню безпідставно набуті пенсії, оскільки не підлягає поверненню безпідставно набуті, зокрема, пенсії, якщо не буде доведено недобросовісності з боку набувача. Проте, з встановлених судами фактичних обставин, виплаває, що особисто подаючи до пенсійного органу довідку з недостовірною інформацією, ОСОБА_1 розуміла, що саме на підставі цієї довідки їй буде нарахований стаж у подвійному розмірі.

Інші наведені в касаційній скарзі доводи не спростовують висновків судів та не дають підстав вважати, що судами порушено норми матеріального та процесуального права, зводяться до переоцінки доказів, що згідно з положеннями статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку не допускається.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду апеляційної - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Миколаївської області від 13 листопада 2017 року у справі № 477/2508/16-ц змінити, виклавши його мотивувальні частину в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення апеляційного суду Миколаївської області від 13 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. М. Сімоненко

Судді: А. А. Калараш

А. О. Лесько

С. Ю. Мартєв

С. П. Штелик