Справа № 462/4653/19
УХВАЛА

22 липня 2019 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Палюх Н.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради про стягнення вартості безпідставно набутих поліпшень орендованого приміщення

в с т а н о в и в:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися у суд з позовом, в якому просять стягнути з відповідача Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради вартість безпідставно набутих поліпшень в орендованому приміщенні будинку АДРЕСА_1 в сумі 160144,20 грн. згідно локального кошторису, довідки та акту вартості виконаних робіт. Свої вимоги мотивують тим, що 12.08.2004 року ОСОБА_1 уклав з ЛКП „Рембуд договір оренди підвального приміщення площею 17 кв.м по АДРЕСА_1 . Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, як правонаступник, який перебрав на себе права та обов`язки ЛКП „Рембуд, 22.12.2015 року у звязку із зімною балансоутримувача уклав з ОСОБА_1 договір №3-9935015 оренди приміщення по АДРЕСА_1 м АДРЕСА_1 . На час укладення першого договору оренди вказане приміщення було непридатним для використання і потребувало капітального ремонту. Так як у ОСОБА_1 грошей на ремонт не було, він залучив ОСОБА_2 , за допомогою якого проводився капітальний ремонт орендованого приміщення. Даний ремонт проводився з відома та згоди ЛКП „Рембуд. Згідно кошторису по ЛК №2-1-1 прямі витрати становлять витрати в сумі 98133 грн. вартість будівельних робіт становить 119471 грн. та податок на додану вартість 23894,20 грн. Згідно акту вартість виконаних будівельних робіт становить 143365 грн. 20 коп. Також було замінено батарюя опалення та труби на суму 3756 грн,, встановлено ролокасети на суму 1673 грн., проведено телефон-інтернет вартістю 2376 грн., встановлено сигналізацію, систему кондиціонування приміщення в сумі 8964 грн. Договір оренди нежитлового приміщення припинений. Дані поліпшення орендованого приміщення є невід`ємними від будинку і на сьогоднішній день відповідач виставив вказане приміщення на аукціон для продажу. На підставі ст.1212 ЦК України просять стягнути з відповідача вартість безпідставно набутих поліпшень в орендованому приміщенні будинку АДРЕСА_1 в сумі 160144,20 грн. згідно локального кошторису, довідки та акту вартості виконаних робіт.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, 12.08.2004 року ЛКП „Рембуд передало в оренду ФОП ОСОБА_1 підвальне приміщення площею 17 кв.м по АДРЕСА_1 під господарські потреби. ФОП ОСОБА_1 в даному орендованому приміщенні було проведено капітальний ремонт, встановлено ролокасети, сигналізацію, систему кондиціонування та інше. Згідно договору оренди нерухомого майна від 22.12.2015 року, Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради на підставі наказу управління комунальної власності від 26.11.201 року та договору оренди від 12.08.2004 року передало ОСОБА_1 в оренду підвальне приміщення площею 17 кв.м по АДРЕСА_1 під господарські потреби. 19.12.2018 року ОСОБА_1 здав, а ЛКП „Нове прийняв приміщення VIII площею 17 кв.м.

З довідки про вартість виконаних будівельних робіт та акту приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2019 року вбачається, що ВТО „Захід виконало, а ФОП ОСОБА_1 прийняв виконані будівельні роботи - капітальний ремонт нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 .Львові вартістю 143365,20 грн.

У позовній заяві позивачі просять стягнути з відповідача Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради вартість безпідставно набутих поліпшень в орендованому приміщенні будинку АДРЕСА_1 в сумі 160144,20 грн. згідно локального кошторису, довідки та акту вартості виконаних робіт.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

У статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа), по-третє, пряма вказівка закону про вирішення спору в порядку певного судочинства.

Статтею 4 Господарського процесуального кодексу України установлено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 20 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, які виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Тобто критеріями належності справи до господарського судочинства за загальними правилами є одночасно суб`єктний склад учасників спору та характер спірних правовідносин.

Разом з тим відповідно до частини другої статті 3 Господарського кодексу України господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Відповідно до частини третьої статті 128 ГК України громадянин може здійснювати підприємницьку діяльність безпосередньо як підприємець або через приватне підприємство, що ним створюється.

За частиною першою статті 58 ГК України суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи ФОП у порядку, визначеному законом.

Статтею 51 ЦК України передбачено, що до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Так, з матеріалів справи вбачається, що спір у даній справі виник з приводу понесених ФОП ОСОБА_3 .А витрат на поліпшення майна - підвального приміщення площею 17 кв.м по АДРЕСА_1 , яке він орендував, як фізична особа підприємець для господарських потреб.

Отже, такі відносини за своїм характером є господарськими, а тому даний спір належить розглядати в порядку господарського, а не цивільного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах упорядку цивільного судочинства.

Виходячи із наведеного, вважаю, що у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради про стягнення вартості безпідставно набутих поліпшень орендованого приміщення слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 19, 186 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

У відкритті провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради про стягнення вартості безпідставно набутих поліпшень орендованого приміщення відмовити.

Повідомити позивачу, що розгляд такої справи віднесено до господарського судочинства.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: