Справа № 308/3153/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 липня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючої - судді Кожух О.А.,

суддів - Джуги С.Д., Куштана Б.П.,

за участі секретаря - Микуляк Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 25 березня 2019 року (головуючий суддя Малюк В.М.) у справі за заявою ОСОБА_3 , в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради, про видачу обмежувального припису, -

в с т а н о в и в :

У березні 2019 року ОСОБА_3 , в інтересах свої неповнолітніх дітей ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), звернувся до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_1

Заяву мотивовано тим, що 19.03.2019 близько 19 год. 00 хв., він разом із своїми неповнолітніми дітьми - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибули до місця свого проживання - садового будинку, що знаходиться на території Оноківської сільської ради, садове товариство « Зірниця » , урочище « Доманинська реформа», б/н Ужгородського району Закарпатської області, де на той час перебувала його колишня дружина, мати їх спільних дітей ОСОБА_1 .. Зустрівши їх, вона почала агресивно та неадекватно поводитись - спровокувала скандал, лаялась, кричала, ображала ОСОБА_3 та дітей, вимагала, щоб він разом із дітьми покинув житло.

З метою, упередження конфлікту він вийшов із коридору будинку на кухню, а діти залишились спілкуватись з матір`ю ОСОБА_1 . Через кілька хвилин він почув штовханину у коридорі, та побачив, як на підлогу впали діти. У зв`язку з цим вони з дітьми вийшли на вулицю, сіли в автомобіль та від`їхали на відстань близько 100 метрів від садового будинку. На його прохання пояснити, що сталося, діти пояснили, що ОСОБА_1 почала виштовхувати їх з будинку, при цьому нанесла удар рукою по обличчю ОСОБА_4 , а ОСОБА_5 внаслідок того, що мати його штовхнула, впав та ударився потилицею та розсік собі голову.

Заявник вказував, що ним була викликана поліція для припинення та фіксування протиправних дій колишньої дружини. Після цього, заявник відвіз дітей до Ужгородської центральної міської клінічної лікарні для надання медичної допомоги.

В результаті медичного огляду було встановлено у ОСОБА_4 забій м`яких тканин обличчя зліва, підозра на струс головного мозку, а у ОСОБА_5 діагностовано струс головного мозку та забійно-рвана рана потиличної ділянки голови, на яку накладено шви.

Про даний факт було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення до Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області. На час звернення до суду відкрито кримінальне провадження №0000332 від 20.03.2019, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Посилаючись на дані обставини, заявник зазначав, що вважає ОСОБА_1 особою яка вчинила домашнє насильство та просив суд видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_1 на строк 6 місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження її прав відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- заборонити перебувати в місці проживання (перебування) з постраждалими особами ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у садовому будинку, що знаходиться на території Оноківської сільської ради, садове товариство « Зірниця » , урочище « Доманинська реформа», б /н Ужгородського району, Закарпатської області;

- заборонити наближення на 300 метрів до місця проживання постраждалих осіб - ОСОБА_5 та ОСОБА_4 - садового будинку, що знаходиться на території Оноківської сільської ради, садове товариство « Зірниця, урочище «Доманинська реформа » , б / н Ужгородського району , Закарпатської області;

- заборонити спілкуватися та наближатись на відстань ближче 100 метрів до постраждалих осіб ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 25 березня 2019 року заяву ОСОБА_3 , який діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - задоволено. Видано обмежувальний припис відносно ОСОБА_1 .

Встановлено наступний захід обмеження прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та покладено на неї наступний обов`язок:

- заборонено перебувати в місці проживання (перебування) з постраждалими особами ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у садовому будинку, що знаходиться на території Оноківської сільської ради, садове товариство « Зірниця » , урочище « Доманинська реформа» , б/н, Ужгородського району, який розташований на земельній ділянці, кадастровий номер НОМЕР_1 .

- заборонено наближатись на відстань не менше 300 метрів до місця проживання постраждалих осіб - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - садового будинку, що знаходиться на території Оноківської сільської ради, садове товариство « Зірниця », урочище «Доманинська реформа», б/н, Ужгородського району, який розташований на земельній ділянці, кадастровий номер НОМЕР_1 .

- заборонено спілкуватись та наближатись на відстань ближче 100 метрів до постраждалих осіб - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обмежувальний припис видано строком на 6 (шість) місяців.

На це рішення подала апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 . Посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення місцевого суду скасувати та у задоволенні заяви ОСОБА_3 - відмовити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевим судом не встановлено вчинення домашнього насильства ОСОБА_1 щодо дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ; подані довідки ургентного дитячого хірурга не встановлюють причинного зв`язку між діями ОСОБА_1 та завданими дітям ушкодженнями; у справі відсутні довідка про огляд ОСОБА_4 та довідка про перебування ОСОБА_5 на стаціонарному лікуванні; факт відкриття кримінального провадження відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 125 КК України не є належним доказом притягнення її до відповідальності; видаючи припис суд не оцінив ризики вірогідності продовження чи повторення домашнього насильства; вказує, що діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 під впливом батька ставляться до матері вкрай негативно, без поваги та любові, відвідують секцію карате протягом 6 років, є призерами змагань, володіють коричневим поясом, мають навички самозахисту і створення опору противнику, а тому навіть при бажанні ОСОБА_1 заподіяти тілесні ушкодження дітям, остання не могла б цього зробити, бо одержала б фізичний опір. Також вказує, що метою отримання обмежувального припису було вселення ОСОБА_3 до спірного садового будинку.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість. Вказує, що довідка про перебування ОСОБА_5 на стаціонарному лікуванні не могла бути надана місцевому суду, оскільки ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні із 20.03.2019 по 26.03.2019, при цьому із заявою про видачу припису ОСОБА_3 звернувся 21.03.2019, а рішення ухвалено 25.03.2019.

Заслухавши осіб, які взяли участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_2 виданим 21.11.2005, та серії НОМЕР_3 , виданим 01.06.2007 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 22.12.2017 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 - розірвано. Визначено місце проживання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено проживати разом з батьком ОСОБА_3 (а.с. 11- 14).

Цим рішенням встановлено, що підставою для залишення проживання неповнолітніх дітей разом з батьком був висновок органу опіки та піклування, згідно якого мати недостатньо приймає участі у житті та вихованні дітей.

Згідно пояснень представника Органу опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради, що містяться у поданій ним заяві, неповнолітні діти під час обстеження умов проживання повідомили, що вони не бажають спілкуватися з матір`ю.

У власності ОСОБА_1 перебуває квартира в АДРЕСА_9 , де зареєстровано місце її проживання.

На обґрунтування своїх вимог у поданій до суду заяві ОСОБА_3 посилався на те, що 19.03.2019 о 19 год. 00 хв. ОСОБА_1 , знаходячись у будинку на території Оноківської сільської ради, садове товариство « Зірниця », урочище «Доманинська реформа», б/н Ужгородського району, під час конфлікту з колишнім чоловіком та своїми дітьми, нанесла удар рукою по обличчю своєму неповнолітньому сину ОСОБА_4 , а також штовхнула іншого неповнолітнього сина ОСОБА_5 , внаслідок чого він упав та вдарився потилицею, в результаті чого розсік голову.

Про даний факт заявником ОСОБА_3 було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення до Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, що підтверджується талоном повідомленням про прийняття заяви №78 від 19.03.2019 та витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань про відкриття кримінального провадження за №02000332 від 20.03.2019 за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Згідно висновку ургентного дитячого хірурга від 19.03.2019 (а.с .21) та виписки з Обласного клінічного центру нейрохірургії та неврології м. Ужгород за №474 від 19.03.2019, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зафіксовано діагноз: забій м`яких тканин обличчя зліва, підозра на струс головного мозку.

У ОСОБА_5 зафіксовано діагноз: струс головного мозку та забійно-рвана рана потиличної ділянки голови; накладено шви на рану, що підтверджено висновком ургентного дитячого хірурга від 19.03.2019 та випискою з обласної клінічного центру нейрохірургії та неврології м. Ужгород за №473 від 19.03.2019.

Згідно наданої до апеляційного суду виписки Ужгородської міської дитячої лікарні № 1103, ОСОБА_5 направлено неврологом у стаціонар, де дитина перебувала у період із 20.03.2019 до 26.03.2019 з діагнозом закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забійна рана потилиці.

Вказаний доказ не було подано до суду першої інстанції та приймається апеляційним судом, оскільки ОСОБА_3 не мав можливості подати його до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, так як ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні із 20.03.2019 по 26.03.2019, при цьому із заявою про видачу обмежувального припису ОСОБА_3 звернувся 21.03.2019, а рішення ухвалено 25.03.2019.

Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства визначає Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно п. п. 3, 6, 7, 8 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» N 2229-VIII (далі - Закон N 2229-VIII) домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Частиною 3 ст. 26 Закону N 2229-VIII передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У п. 9 ч. 1 ст. 1 згаданого Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Виходячи зі змісту вказаних норм, суди під час розгляду такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав стосовно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків.

Під час розгляду питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження в майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Розділом IV глави 13 ЦПК України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису.

Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Метою включення Законодавцем норм про видачу і продовження обмежувального припису саме до Цивільного процесуального кодексу було формування окремого інституту заходів запобігання та протидії домашньому насильству, які базуються на Законі N 2229-VIII.

Враховуючи положення Закону N 2229-VIII, обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП України та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною 2 ст. 3 Закону N 2229-VIII визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону N 2229-VIII визначено заходи тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Відповідно до наданих апеляційному суду доказів, постановою прокурора Ужгородської місцевої прокуратури від 20 травня 2019 року скасовано постанову слідчого СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області від 27.04.2019, якою було закрито кримінальне провадження за №02000332.

Проте, обмежувальний припис за своєю суттю є заходом тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на кривдника - не після притягнення кривдника до адміністративної чи кримінальної відповідальності (що є тривалим у часі), а одразу після вчинення домашнього насильства, для унеможливлення його продовження чи повторення.

Ураховуючи особливості мети обмежувального припису, суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду. Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Особою, що вчинила домашнє насильство (в рамках цивільного процесу набуває статусу заінтересованої особи) слід вважати особу, на яку вказує особа, яка зазнала домашнього насильства (її представник, законний представник, інші представники визначені ч. 1 ст. 26 Закону N 2229-VIII), з урахуванням тих вимог, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відтак, в рамках цивільного судочинства на засадах змагальності, заявник має доводити обставини вчинення домашнього насильства, доводити ризики продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а особа щодо якої просять вжити обмежувальний припис на обґрунтування своїх заперечень має спростовувати вказані обставини.

Заявник на обґрунтування вимог надав медичні висновки, виписки та довідки, якими зафіксовано тілесні ушкодження ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 . Час їх фіксації відповідає поясненням заявника щодо часу та обставин отримання дітьми таких тілесних ушкоджень.

На підставі викладеного суд, з метою уникнення у майбутньому домашнього насильства у будь-якому прояві, обґрунтовано встановив ОСОБА_1 обмеження у спілкуванні з дітьми, в тому числі, шляхом заборони перебувати в місці їх проживання.

ОСОБА_1 не спростувала доводів, наведених заявником.

В той же час, видаючи обмежувальний припис на максимальний передбачений законом строк, суд першої інстанції такого висновку не обґрунтував та не навів, які існують ризики продовження і повторення насильства у майбутньому. Відтак, зважаючи на час, який пройшов з дати ухвалення рішення, судова колегія вважає, що слід зменшити строк, на який видано обмежувальний припис, до чотирьох місяців.

Керуючись ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 1, 3 ст. 376 ЦПК України, ст. ст. 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 25 березня 2019 року - змінити, зменшивши строк, на який видано обмежувальний припис, до чотирьох місяців.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 липня 2019 року.

Головуюча:

Судді: