Номер провадження 2/725/7/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2019 року м. Чернівці Першотравневий районний суд м. Чернівців

в складі:

головуючого судді - Нестеренко Є. В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Кочут М. В.

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Турика І. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду Першотравневого районного суду міста Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни, місце знаходження: м. Київ , вул. Дмитрівська, 33-35"Д", Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект", місце знаходження: м. Київ, вул. Межигірська, 22, третя особа Міністерство юстиції України, місце знаходження: м. Київ , вул. Городецького 13, про припинення дії яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення права, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про припинення дії яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення права.

Вказуючи те, що в середині лютого 2016 року позивач отримав від ТОВ «Кей-Колект» лист в якому позивачу було запропоновано купити його квартиру в якій останній проживає з сім`єю та на думку позивача є власником. З дзвінка невідомої особи, яка назвалася співробітником ТОВ «Кей-Колект» на ім`я ОСОБА_4 , позивач довідався, що ТОВ «Кей-Колект» зареєструвало за собою право власності на нерухоме майно позивача, а саме квартиру АДРЕСА_2 . Звернувшись з запитом до державного реєстру права власності через мережу Інтернет позивач отримав витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з якого дізнався, що 23.07.2015 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобелєва Алла Михайлівна на підставі договору іпотеки від17.04.2006 року, що був укладений між позивачем та АКІБ «УкрСиббанк» оформила право власності за ТОВ «Кей-Колект». Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобелєва А. М. внесла зміни в Державний реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, ТОВ «Кей-Колект» стало власником квартири АДРЕСА_2 .

У реєстрі приватний нотаріус зазначила, що підставою для виникнення права власності є договір іпотеки, серія та номер 1131, виданий 11.04.2007 року.

Позивач стверджує, що такі дії є незаконними, договір іпотеки не може бути підставою для виникнення права власності адже відповідно до ч.1 ст.37 ЗУ «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Відтак в наведені положення Закону дають змогу дійти висновку, що договір іпотеки не є підставою, що підтверджує виникнення, перехід або припинення права власності на нерухоме майно. Більше того ТОВ «Кей-Колект» у відповідності до Закону не могло задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки без повідомлення Іпотекодержателя у відповідності до п.5.2 Договору іпотеки про застосування застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя.

Позивач зазначила, що нотаріус здійснила переоформлення права власності за наявності арештів на нерухоме майно та наявності заборони, щодо відчуження майна боржника.

Виходячи з вищевикладеного та керуючись нормами матеріального права, просив суд, визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за власником ТОВ «Кей-Колект», скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію прав власності №11048561 про реєстрацію за ТОВ «Кей-Колект» права власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Ухвалою судді від 08.01.2019 року відкрито провадження по цивільній справі, судовий розгляд постановлено проводити в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 02.04.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні представник позивача надав пояснення аналогічні викладеним у позові, просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, просив відмовити у задоволенні позову.

Приватний нотаріус Кобелєва А. М. у судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Третя особа не направила свого представника у судове засідання.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали, суд встановив, наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини.

12.02.2016 року ТОВ «Кей-Колект» направило ОСОБА_3 лист в якому йому було запропоновано укласти договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_2 .

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 04.09.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А. М. було здійснено реєстрацію нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_2 на підставі договору іпотеки, серія та номер 1131, виданий 11.04.2007 року, власником якої зазначено ТОВ «Кей-Колект».

ОСОБА_3 та Акціонерний комерційний інноваційний банк «Укрсиббанк» уклади договір іпотеки №51390 від 11.04.2007 року відповідно до якого предметом іпотеки стало нерухоме, а саме квартира АДРЕСА_2 .

Згідно витягу з єдиного державного реєстру виконавчих проваджень на підставі виконавчого листа №2-488 виданого 19.08.2010 року Першотравневим районним судом м. Чернівці відкрито виконавче провадження №21304776.

Згідно витягу з єдиного державного реєстру виконавчих проваджень від 30.11.2016 року виконавче провадження №21304776 зупинено.

Згідно витягу з державного реєстру речовий прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності приватний нотаріус Кобельєва А.М, на підставі договору іпотеки серія та номер 1131 виданого 11.04.2007 року здійснила реєстрацію нерухомого майно а, саме квартиру АДРЕСА_2 власником якої зазначено ТОВ «Кей-Колект».

14.03.2014 року ТОВ «Кей-Колект» направляло повідомлення ОСОБА_3 про намір завернути стягнення на предмет іпотеки.

Згідно витягу з державного реєстру речовий прав на нерухоме майно від 29.03.2006 року, квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_3 у формі приватна спільна часткова власність у розмір Ѕ .

Таким чином, між учасниками справи склалися спірні правовідносини щодо правомірності реалізації відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" права звернути стягнення на предмет іпотеки на підставі договору іпотеки № 51390 від 11.04.2007 року та наявності правомочності у Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" здійснити відчуження квартири АДРЕСА_2 .

Судом було встановлено, що з умов розділу 5 договору іпотеки № 51390 від 11.04.2007 року сторони договору досягли згоди про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання.

При цьому таке позасудове врегулювання, згідно з п. 5.2. договору іпотеки № 51390 від 11.04.2007 року здійснюється одним з наступних способів звернення стягнення на предмет іпотеки: передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України "Про іпотеку", або шляхом отримання іпотекодержателем права продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору-купівлі продажу від імені іпотекодавців на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України "Про іпотеку".

За приписами статті 36 Закону України "Про іпотеку" у редакції, чинній станом на момент укладення договору іпотеки, сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню і може бути укладений в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону, або право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

З аналізу вказаного положення статті 36 Закону України "Про іпотеку" у редакції, чинній станом на момент укладення договору іпотеки, та змісту домовленостей сторін, досягнутих у розділі 5 договору іпотеки № 88246 від 19.06.2008, сторони досягли згоди про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання саме на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно з частиною 5 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у редакції, чинній на момент проведення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобольєвою А.М. державної реєстрації права власності на спірну квартиру за відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект", державна реєстрація прав проводилася органом державної реєстрації прав, якими на той час були органи державної реєстрації, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Нотаріуси як спеціальні суб`єкти, на яких покладалися функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, згідно абз. 2, 3 частини 5 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у редакції, чинній момент проведення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М реєстраційних дій, та п. 2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 р. № 868 (у редакції, чинній на момент проведення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобольєвою А.М реєстраційних дій), могли вчиняти реєстраційні дії виключно у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном або об`єктом незавершеного будівництва.

Відповідно до статті 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Пунктом 3 частини першої статті 388 ЦК України передбачено, що в разі придбання майна за відплатним договором у особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у випадку, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Добросовісне придбання згідно зі статтею 388 ЦК України можливе тоді, коли майно придбане не безпосередньо у власника, а у особи, яка не мала права відчужувати це майно. Наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є не двостороння реституція, а повернення майна з чужого незаконного володіння (віндикація).

Частиною першою статті 17 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що однією з підстав припинення іпотеки є припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору, а згідно з частиною першою статті 33 цього Закону підставою звернення стягнення на предмет іпотеки є невиконання або неналежне виконання боржником основного зобов`язання.

Одним із способів звернення стягнення на предмет іпотеки є передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки (стаття 36 Закону України «Про іпотеку»).

Відповідно до частин другої, третьої статті 37 Закону України «Про іпотеку» рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності.

Відповідно до правової позиції, викладеної у висновку Великої Палати Верхового Суду у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 127/8068/16-ц (провадження № 61-5164св18), сама по собі умова договору іпотеки про можливість набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки не свідчить про волевиявлення іпотекодавця на вибуття майна з його володіння. Частиною першою статті 17 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що однією з підстав припинення іпотеки є припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору, а згідно з частиною першою статті 33 цього Закону підставою звернення стягнення на предмет іпотеки є невиконання або неналежне виконання боржником основного зобов`язання. Одним із способів звернення стягнення на предмет іпотеки є передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки (стаття 36 Закону України «Про іпотеку»). Відповідно до частин другої, третьої статті 37 Закону України «Про іпотеку» рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності.

Аналіз наведених положень статей 17, 33, 36, 37 Закону України «Про іпотеку» дає підстави зробити висновок про те, що згода іпотекодавця на передачу належного йому нерухомого майна у власність іншої особи (іпотекодержателя), не є беззастережною, а залежить від ряду умов, а саме: чинності іпотеки, невиконання або неналежного виконання основного зобов`язання, визначення в установленому порядку вартості майна, наявності чинного рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на це майно. За таких обставин вказана згода не може вважатися волевиявленням власника на вибуття майна з його володіння в розумінні статті 388 ЦК України.

Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129).

Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

За приписами статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Суд, відповідно до ст. 89 ЦПК України оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності приходить до висновку що заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Таким чином, необхідно визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за власником ТОВ «Кей-Колект», скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію прав власності №11048561 про реєстрацію за ТОВ «Кей-Колект» права власності на квартиру АДРЕСА_2 .

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 386, 1212,1213, ЦК України, ст. ст. 4-6, 76-81, 83,258-259, 268, 273, 354-356 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни, місце знаходження: м. Київ , вул. Дмитрівська, 33-35"Д", Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект", місце знаходження: м. Київ, вул. Межигірська, 22, третя особа Міністерство юстиції України, місце знаходження: м. Київ , вул. Городецького 13, про припинення дії яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення права - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 24171344 від 04.09.2015 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни, яким проведено державну реєстрацію права власності на нерухоме майно квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект».

Зобов`язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєву Аллу Михайлівну скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності № 11048561 на об`єкт житлової нерухомості - квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект».

Зобов`язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєву Аллу Михайлівну поновити у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності на об`єкт нерухомого майна - квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_3 ( ІПННОМЕР_1 ).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (вул. Межигірська, 22, м.Київ, ) на користь ОСОБА_3 ( ІПННОМЕР_1 ) АДРЕСА_1 ) 275, 60 гривень судового збору.

Стягнути з приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни на користь ОСОБА_3 ( ІПННОМЕР_1 ) АДРЕСА_1 ) 275,60 грн. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки в апеляційному порядку повністю або частково протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Є. В. Нестеренко