ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

19 липня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 739/1358/18

Головуючий у першій інстанції - Іващенко А.І.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/701/19

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бечка Є.М.,

суддів: Євстафіїва О.К., Лакізи Г.П.,

секретар: Кривопиша Я.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін апеляційну скаргу Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області на рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 18 березня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нежитлове приміщення,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Відділ Державної реєстрації Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області,

дата та місце складання повного тексту рішення: 03 квітня 2019 року, м.Новгород-Сіверський,

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Новгород-Сіверської міської ради про визнання за ним право власності на нежитлове приміщення (магазин), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно договору купівлі-продажу від 03 квітня 2003 року він купив квартиру, що знаходиться у будинку АДРЕСА_1 . Рішенням виконавчого комітету Новгород-Сіверської міської ради від 27 серпня 2003 року позивачу дозволено перевести дану квартиру з житлового фонду в нежитловий, а рішенням виконавчого комітету Новгород-Сіверської міської ради №130 від 30 вересня 2003 року йому дозволили провести капітальний ремонт вказаної квартири з переобладнанням її під магазин.

Позивачем 08 травня 2003 року отримано державний акт на право приватної власності на землю щодо земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 . Після чого ОСОБА_1 отримав будівельний паспорт на проведення капітального ремонту квартири з переобладнанням її під магазин. 10 липня 2018 року позивач отримав технічний паспорт на нежитлове приміщення (магазин), розташованого по АДРЕСА_1 . Згідно висновку експерта з технічного обстеження будівель і споруд нежитлове приміщення - магазин відповідає вимогам надійності і безпечної експлуатації будівель та споруд. Ринкова вартість нежитлового приміщення (магазину) становить 194960 грн.

З метою державної реєстрації нежитлового приміщення (магазина) ОСОБА_1 звернувся до державного реєстратора, але йому було відмовлено в реєстрації з причини надання довідки з Новгород-Сіверської МБТІ, де вказано, що по даним КП «Новгород-Сіверське МБТІ» за адресою: АДРЕСА_1 , розташована житлове приміщення, зареєстроване на його ім`я.

Рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 18 березня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено, визнано за ним право власності на нежитлове приміщення магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (реєстраційний номер НОМЕР_1 , загальною площею 45,0 м.2 (торгівельний зал-36,1 м.2, підсобне приміщення 8.9 м.2), який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду мотивовано тим, що об`єкт нерухомості, а саме: нежитлове приміщення-магазин по АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер 554499, загальною площею 45,0 м.2 (торгівельний зал - 36,1 м.2, підсобне приміщення 8.9 м.2 )), переобладнаний позивачем ОСОБА_1 на підставі рішень виконавчого комітету Новгород-Сіверської міської ради №116 від 38 серпня 2003 року та №130 від 30 вересня 2003 року. При переобладнанні вказаного нежитлового приміщення в магазин позивачем не вчинено порушень закону, норм та правил, суспільних інтересів і прав інших осіб. Позов, який позивач просить задовольнити, породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення у нього майнових прав, адже згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження» від 01 липня 2004 року, із змінами, рішення суду про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна, що набрало законної сили, являється підставою для проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Новгород-Сіверською міською радою подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, особа, яка подала апеляційну скаргу, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивачем не зазначено підстав, визначених ст.392 ЦК України для звернення до суду. Звертає увагу, що даною статтею власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, зазначає, що Новгород-Сіверською міською радою суду надавався витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 04 лютого 2019 року, відповідно до якого за адресою АДРЕСА_1 вже зареєстровано нежитлове приміщення (прибудова-магазин), яке має іншого власника: ОСОБА_2 , тож цілком зрозуміло, що ОСОБА_2 і може оспорювати або не визнавати право власності позивача на нежитлове приміщення за вказаною адресою. Проте позивач клопотання про заміну неналежного відповідача не заявив.

Також особа, яка подала апеляційну скаргу звертає увагу, що судом в мотивувальній частині рішення не обгрунтовано, чому саме міська рада є належним відповідачем в даній справі.

Відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов. Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Сторони в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась судом належним чином. Від представника Новгород-Сіверської міської ради надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі.

У відповідності до вимог статей 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та перевіривши законність рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 03 квітня 2003 року ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 . Квартира складається із однієї кімнати жилою площею 17,8 кв.м., загальна площа цієї квартири становить 38,1 кв.м. (а.с.7, 174), а 09 квітня 2003 року зареєстрував своє право власності на дану квартиру, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.8).

На підставі рішення дев`ятої сесії двадцять четвертого скликання від 23 квітня 2003 року ОСОБА_1 надано у приватну власність земельну ділянку площею 0,03 га, в межах згідно з планом, для обслуговування житлового будинку і господарчих будівель, про що видано Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 (а.с.9).

Рішенням виконавчого комітету Новгород-Сіверської міської ради від 27 серпня 2003 року №116 ОСОБА_1 дозволено перевести квартиру ( АДРЕСА_1 з житлового фонду в нежилий (а.с.10, 35).

Рішенням виконавчого комітету Новгород-Сіверської міської ради від 30 вересня 2003 року №130 ОСОБА_1 дозволено проводити капітальний ремонт квартири з переобладнанням її під магазин по АДРЕСА_1 (а.с.11, 36, 175).

Згідно витягу з Рішення двадцять першої сесії четвертого скликання Новгород-Сіверської міської ради від 18 серпня 2005 року «Про надання земельних ділянок, відміну рішень, вилучення земельних ділянок», ОСОБА_1 надано земельну ділянку по АДРЕСА_1 для будівництва прибудови до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » площею - 0,004 га (а.с.77). Наявний Генеральний план даної земельної ділянки (а.с.78).

Рішенням тринадцятої сесії п`ятого скликання від 19 липня 2007 року затверджено суму продажу земельної ділянки ОСОБА_1 згідно нормативної грошової оцінки, затвердженої рішенням дванадцятої сесії п`ятого скликання від 19 липня 2007 року, в розмірі 3087 грн.; дозволено продати ОСОБА_1 земельну ділянку, розташовану в АДРЕСА_1 , площею 40 кв.м. 3087 грн. для використання в комерційних цілей. Новгород-Сіверському управлінню (відділу) земельних ресурсів після сплати вартості земельної ділянки в порядку, передбаченому договором купівлі-продажу земельних ділянок, оформити та видати в установленому порядку Державний акт на право власності на землю. В разі укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки з розстроченням платежу після повної сплати платежу в порядку, передбаченому договором (а.с.87).

На підставі вищезазначених рішень Новгород-Сіверської міської ради ОСОБА_1 отримав будівельний паспорт на капітальний ремонт квартири з переобладнанням її під магазин (а.с.12-20-а, 79-86), розроблено архітектурно-планувальне завдання (а.с.16-19), генеральний план (а.с.19-а).

За результатами проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж нежитлового приміщення - магазину за адресою; АДРЕСА_1 , замовник - ОСОБА_1 , встановлено його відповідність вимогам надійності і безпечної експлуатації будівель та споруд і можливість безпечної експлуатації (а.с.20).

Технічний паспорт на нежитлове приміщення (магазин) № АДРЕСА_1 виготовлено в липні 2018 року (а.с.21-26, 169-173).

Згідно довідки КП Новгород-Сіверське МБТІ, виданої 13 серпня 2018 року, вбачається, що станом на 31 грудня 2012 року однокімнатна квартира АДРЕСА_1 , зареєстрована на ім`я ОСОБА_1 на підставі Договору купівлі-продажу від 03 квітня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Шарай П.П. №466. Дата реєстрації 09 квітня 2003 року. Реєстраційна книга №25 Р№4167 (а.с.27).

За висновком про вартість об`єкта оцінки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , становить 194960 грн. (а.с.28).

Також ОСОБА_1 замовлено технічну документацію по складанню державного акту на право власності на земельну ділянку для використання в комерційних цілях (а.с.37-40, 89-92), за яким розроблено земельно-кадастровий план земельної ділянки в АДРЕСА_1 та присвоєно кадастровий номер НОМЕР_3 , площею 0,0040 га (а.с.39).

Слід зазначити, що дана земельна ділянка разом з нежилим приміщенням площею 38,2 кв.м. продана ОСОБА_2 (а.с.93-94).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_4 площею 0,0335 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.57).

З Договору купівлі-продажу нежилого приміщення (прибудови-магазину) від 11 квітня 2013 року ОСОБА_1 продав ОСОБА_2 нежиле приміщення (прибудову-магазин), площею 38,2 кв.м., позначене на плані літерою «1 А», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 0,0040 га, яка належить продавцю на праві приватної власності, кадастровий номер НОМЕР_3 , місце розташування якої Новгород-Сіверська міська рада (а.с.58).

ОСОБА_1 Державною архітектурно-будівельною інспекцією України повідомлено про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, щодо проведення державної реєстрації права власності, нежитлове приміщення, що розташоване в АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що документи подані не в повному обсязі (відсутня декларація на переведення із житлового у нежитлове приміщення) (а.с.64-66).

Актом державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, прийнята в експлуатацію прибудова до магазину на одне робоче місце площею 35 кв.м. (а.с.68).

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 04 лютого 2019 року, ОСОБА_1 є власником нерухомого майна - однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 38,1 кв. м., реєстраційний номер майна НОМЕР_1 , та земельної ділянки площею 0.0335 га, кадастровий номер НОМЕР_5 , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою; АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 105 (а.с.69-70, 71-72).

В той же час, згідно наданої суду першої інстанції інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 04 лютого 2019 року, реєстраційний номер майна 6, нежитлове приміщення (прибудова - магазин) загальною площею 38,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки площею 0.004 га, кадастровий номер НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_6 , цільове призначення для використання в комерційних цілях, належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору-купівлі, нежилого приміщення (прибудови - магазину) від 11 квітня 2013 року (а.с.73-75).

ОСОБА_1 05 липня 2018 року подано заяву міському голові, де зазначено, що в зв`язку з тим, що вже існують два магазини за однаковою адресою по АДРЕСА_1 , що належать різним власникам, просить присвоїти поштову адресу по АДРЕСА_1 , яка ще не зареєстрована (а.с.76).

Також позивачем надано Робочий проект прибудови до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_1 , розроблений в 2006 році (а.с.96-148) та звіт про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта - нежитлове приміщення, магазин за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.149-167).

ОСОБА_1 звертався до Новогород-Сіверської міської ради з заявою про присвоєння поштової адреси по АДРЕСА_1 , яка ще не зареєстрована, в зв`язку з тим, що вже існують два магазини за однаковою адресою по АДРЕСА_1 , що належать різним власникам (а.с.5). Проте йому було відмовлено та зазначено, що випрати утворену ситуацію не можливо, оскільки відповідно до п.3.5 Порядку присвоєння та зміни поштових адрес об`єктам нерухомого майна, розташованих на території населених пунктів Новгород-Сіверської міської ради, присвоєння самостійних поштових адрес об`єктам нерухомого майна, здійснюється на підставі документу, що засвідчує відповідність закінченого будівництвом об`єкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам, які у встановленому законом порядку прийняті в експлуатацію (а.с.4).

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини вказує на те, що «пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати вмотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо вмотивування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено лише у світлі конкретних обставин справи» (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року, заява № 63566/00, § 23).

Спірні правовідносини врегульовуються нормами Цивільного кодексу України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень».

Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 317 визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Усі суб`єкти права власності є рівними перед законом. Згідно із ч.ч.1, 2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції не звернув увагу на ту обставину, що позов мотивований відмовою державного реєстратора зареєструвати право власності. Згідно з Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127, державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком. За результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації. Державний реєстратор за результатом прийнятого рішення щодо державної реєстрації прав відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав.

Відмова у проведенні реєстраційних дій щодо нерухомості може бути оскаржена до територіального органу Мін`юсту або до суду.

За таких обставин, ОСОБА_1 обрав невірний спосіб захисту.

Доводи апеляційної скарги, що позивачем не зазначено підстав, визначених ст.392 ЦК України для звернення до суду, заслуговують на увагу, оскільки власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, в той же час Новгород-Сіверською міською радою не оспорюється право ОСОБА_1 на спірну земельну ділянку.

Матеріали справи не мітять жодних доказів, які б свідчили про те, що відповідач у справі є власником/співвласником спірної будівлі та, що в компетенцію відповідача входить вирішення питання щодо визнання за позивачем права власності. Місцевий суд на вказану обставину увагу не звернув.

В той же час, з матеріалів справи, зокрема з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, вбачається, що власником нежитлового приміщення та земельної ділянки, на яку просить визнати право власності ОСОБА_1 , є ОСОБА_2 , яка до участі в справі залучена не була, в зв`язку з чим задоволенням позову можуть бути порушені її права.

Згідно з вимогами ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог п.4 ч.3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку про скасування рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 18 березня 2019 року з ухваленням нового рішення, про відмову у їх задоволенні.

Крім того, ст.141 ЦПК України визначено, що суд апеляційної чи касаційної інстанціях, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

З матеріалів справи вбачається, що подаючи апеляційну скаргу Новгород-Сіверською міською радою було сплачено судовий збір в сумі 2925 грн., які підлягають стягненню з ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 367, 374, п.4 ч.1 ст. 376, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області - задовольнити.

Рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 18 березня 2019 року - скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нежитлове приміщення відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_8 , РНОКПП НОМЕР_7 ), на користь Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області (16000, Чернігівська обл., м.Новгород-Сіверський, вул. Губернська, буд.2, ), 2925 (дві тисячі дев`ятсот двадцять п`ять) грн. у відшкодування судового збору за апеляційний розгляд справи.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови (крім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України).

Повний текст постанови виготовлено 22 липня 2019 року.

Головуючий: Судді: