Дата документу 15.07.2019
ЄУ № 420/2251/18
Провадження №2/420/261/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2019 року, Новопсковський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Чалого А.В.,

за участю секретаря судового засідання - Стєніної А.В.,

представника позивача- ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - ОСОБА_3 О. ОСОБА_4 .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 про стягнення безпідставно набутих коштів,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2018 року позивач звернулась до Новопсковського районного суду Луганської області з позовною заявою та просила суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку безпідставно набуті грошові кошти.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона та її чоловік ОСОБА_7 домовились з відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_6 укласти договір купівлі-продажу будинку.

24.07.2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_6 склали розписку, згідно якої вони отримали від ОСОБА_5 та ОСОБА_7 8000 доларів США, в якості сплати завдатку при купівлі будинку.

У вересні ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7 помер, а позивач відмовилась укладати договір купівлі-продажу, у зв`язку з чим просила відповідачів повернути їй кошти.

ОСОБА_2 та ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 8000 доларів США позивачу не повернули, у зв`язку з чим, вона звернулась з позовом до суду.

Постановою Апеляційного суду Луганської області від 19.03.2018 року скасовано рішення суду першої інстанції та частково задоволено вимоги ОСОБА_5 , стягнуто солідарно з відповідачів 104080 грн., тобто половина від тієї суми, яка належала ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .

Позивач вважає, що суд апеляційної інстанції, посилаючись на ст. 1270 ЦК України, відмовив позивачу у стягненні коштів, які належали померлому ОСОБА_7 , оскільки ОСОБА_5 не подала заяву про прийняття спадщини та до суду не надано доказів про постійне проживання на момент смерті подружжя.

В травні 2018 року з метою оформлення спадщини позивач звернулась до приватного нотаріуса Старобільського районного нотаріального округу Басової О.В., яка зареєструвала спадкову справу.

Оскільки договір купівлі-продажу будинку не був укладений, позивач ОСОБА_5 зазначила, що передані відповідачам кошти у розмірі 8000 доларів США вважає не завдатком, а авансом, який не виконує забезпечувальну функцію, а тому, на підставі ст. 1212, 1213 ЦК України відповідачі зобов`язані повернути позивачу безпідставно набуте майно.

Посилаючись на вказані обставини, позивач ОСОБА_5 просила суд стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_6 безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 104080,00 грн., що еквівалентно 4000 доларів США, а також судові витрати, понесені під час розгляду справи в суді, а саме судовий збір у розмірі 1040,80 та витрати за правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Ухвалою суду від 10.01.2019 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання на 07.02.2019 року.

Згідно довідки секретаря судового засідання, 07.02.2019 року не відбулося підготовче судове засідання, у зв`язку з перебуванням головуючого судді у нарадчій кімнаті по іншій справі.

26.02.2019 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача ОСОБА_2 , в якому остання позов не визнала, просила суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

11.03.2018 ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області відкладено підготовче судове засідання, у зв`язку з задоволенням клопотання представника позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 08.04.2019 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду, витребувано в Новопсковському районному суді Луганської області матеріали цивільної справи ЄУ №420/1149/17 провадження №2/420/21/18 за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів.

Позивач в судове засідання не з`явилась, в позовній заяві просила суд розглядати справу за її відсутності та за участі представника ОСОБА_1 .

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача в судовому засіданні підтримали доводи та обставини, викладені у відзиві на позов, просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог та вирішити питання щодо розподілу судових витрат, понесених відповідачем, у зв`язку з розглядом даної цивільної справи.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення засідання повідомлений належним чином.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, на які сторони послались в обґрунтування своїх вимог та заперечень в суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно розписки від 24.07.2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_6 отримали 8000 доларів США від ОСОБА_7 та ОСОБА_5 в якості завдатку купівлі будинку по АДРЕСА_1 . У разі не укладення договору купівлі-продажу по незалежним від ОСОБА_8 причинам, останні зобов`язалися виплатити зазначену суму за першою вимогою.

Між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 , виданого 09.08.1969 року Артемівським міськбюро ЗАГС Донецької області.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 15.09.2014 року виконавчим комітетом Вишнівської селищної ради П`ятихатського району Дніпропетровської області.

З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 52077708 від 29.05.2018 року вбачається, що приватним нотаріусом Басовою О.В. 29.05.2018 року зареєстрована спадкова справа після смерті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно довідки №494, виданої 30.03.2018 року виконавчим комітетом Вишнівської селищної ради П`ятихатського району Дніпропетровської області - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 дійсно проживала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

При огляді цивільної справи ЄУ №420/1149/17 провадження №2/420/21/18, встановлено, що в липні 2017 року ОСОБА_5 звернулась до суду позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, а саме 208160,00 грн., що відповідає 8000 доларів США.

Рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 09.01.2018 року ОСОБА_5 відмовлено у задоволенні позову про стягнення безпідставно набутих грошових коштів.

Постановою Апеляційного суду Луганської області від 19.03.2018 року скасовано рішення суду першої інстанції, та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позовних вимог, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 104080,00 грн.

Обґрунтовуючи судове рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновків, що передана подружжям ОСОБА_9 відповідачам грошова сума в розмірі 8000 доларів США є авансом, який підлягає поверненню.

Разом з тим, колегія суддів зазначила, що згідно приписів ст. 70 СК України та ч. 2 ст. 370 ЦК України спірні кошти є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, в якому частки дружини та чоловіка є рівними. Після смерті ОСОБА_7 позивач у встановлений ст. 1270 ЦК України строк спадщину не прийняла, оскільки в передбаченому ст. 1269 ЦК України порядку із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звернулась. Крім того, ОСОБА_5 не можливо вважати і такою, що прийняла спадщину в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки нею суду не було надано жодних доказів на підтвердження факту її постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Апеляційний суд вважав, що оскільки ОСОБА_5 не є спадкоємцем, що прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_7 , тому задоволенню підлягають позовні вимоги лише в частині стягнення 1/2 частини авансу, сплаченого 24.07.2014 року.

Позивач зазначає, що у відповідності до ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, а тому вважає, що надані суду витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 52077708 від 29.05.2018 року про реєстрацію спадкової справи та довідка №494, видана 30.03.2018 року виконавчим комітетом Вишнівської селищної ради П`ятихатського району Дніпропетровської області про сумісне проживання позивача та її померлого чоловіка є підставою для стягнення з відповідачів грошових коштів, які належали померлому ОСОБА_7 .

Проте, суд не може погодитись з вказаними доводами позивача з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Згідно з ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Частиною третьою статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання, доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем.

Суд не може визнати довідку №494, видану 30.03.2018 року виконавчим комітетом Вишнівської селищної ради П`ятихатського району Дніпропетровської області про сумісне проживання позивача та її померлого чоловіка беззаперечним та допустимим доказом, оскільки не узгоджується з іншими доказами у справі.

Так, з довідки №366, виданої 05.03.2018 року виконавчим комітетом Вишнівської селищної ради П`ятихатського району Дніпропетровської області вбачається, що ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно проживав за адресою: АДРЕСА_2 .

Проте, з довідки № від 14.11.2014 року вбачається, що ОСОБА_5 на час смерті чоловіка мешкала за адресою: АДРЕСА_3 .

Отже, у суду відсутні підстави вважати позивача ОСОБА_5 такою, що прийняла спадщину, як така, що постійно проживала із спадкодавцем ОСОБА_7 на час відкриття спадщини.

Наданий позивачем витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 52077708 від 29.05.2018 року, згідно якого спадкова справа №62484766 внесена до Спадкового реєстру, не свідчить про прийняття позивачем спадщини після смерті ОСОБА_7 , а є лише доказом вчинення нотаріальної дії відповідно глави 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5.

Свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_7 матеріали справи не містять.

Відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, оцінивши подані позивачем докази та вищевикладені обставини вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 слід відмовити, оскільки всупереч вищенаведених вимог закону позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували її право на стягнення безпідставно набутих коштів, що належали її померлому чоловіку ОСОБА_7 .

Відповідно до ч. 2 ст. 141 з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 слід стягнути судові витрати у розмірі 7100 гривень.

Керуючись ст. ст. 1226, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 4-13, 77, 81, 263- 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 про стягнення безпідставно набутих коштів відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 7100 (сім тисяч сто) гривень.

Позивач: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 03.06.1997 Слов`яносербським РВ УМВС України в Луганській області, зареєстрована: ЛНАУ АДРЕСА_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_5 .

Представник позивача: Заїка Валерій Кузьмич, діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 590 та довіреності від 03.04.2018 року.

Відповідач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , паспорт НОМЕР_6 виданий Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області 23.10.1996 року, проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник відповідача: Войтенко Олександр Миколайович, діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 001465 та договору про надання правової допомоги від 20.02.2019, проживає за адресою: АДРЕСА_6 .

Відповідач: ОСОБА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , паспорт НОМЕР_8 виданий Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області 17.11.1998 року, проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Луганського апеляційного суду через Новопсковський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 15 липня 2019 року.

Головуючий суддя А.В. Чалий