Справа № 638/902/19
Провадження № 2/638/2450/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 липня 2019 року м. Харків
Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Рибальченко Л.М.,
за участю секретаря судового засідання Мхітарян Л.Е.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
ОСОБА_1 звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; встановити порядок виконання рішення суду, за яким рішення Дзержинського районного суду м. Харкова є підставою для зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 05.02.1999 року. 20.11.2017 року позивач прописав на своїй житловій площі ОСОБА_2 , чоловіка своєї дочки. Однак ОСОБА_2 не мешкає за своїм місцем реєстрації, його фактичне місце мешкання позивачу невідомо. До теперішнього часу з реєстраційного обліку ОСОБА_2 не знявся, чим здійснює позивачу перешкоди у користуванні своїм майном.
У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Також зазначив, у разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений.
Відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин.
Таким чином, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Треті особи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.
Зі Свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 05.02.1999 року вбачається, що ОСОБА_1 та членам її сім`ї ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_2 .
Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб (довідка про склад сім`ї) від 28.12.2018 року та відомостей відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС УДМС України від 07.03.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано місце проживання ОСОБА_2 .
З акту, засвідченого начальником дільниці № 5 КП «Жилкомсервіс», від 14.12.2018 року вбачається, що ОСОБА_2 в період часу з 01.01.2018 року по 14.12.2018 року в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , не проживає.
Відповідно до повідомлення Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області №60/4189 від 13.06.2019 року в період з 2017 року по 2019 рік ОСОБА_2 з заявами та повідомленнями про перешкоджання в користуванні квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , до органів поліції не звертався.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , не проживає та не з`являється, комунальні послуги не сплачує, за місцем реєстрації його речі, фактичне місце його проживання невідомо.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні їм права користування й розпорядження своїм майном.
Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла.
Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.
Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.
З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою розташованою за адресою: АДРЕСА_1 .
Щодо вимоги позивача про встановлення порядку виконання рішення суду, за яким рішення Дзержинського районного суду м. Харкова є підставою для зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , суд зазначає, що така вимога задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до п. 26 «Правил реєстрації місця проживання», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 207, рішення суду про визнання особи, такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи.
Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.141, 200, 258, 259, 263-265ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлено 16.07.2019 року.

Суддя