Номер провадження 2/754/5022/19
Справа №754/4065/19
11 липня 2019 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді Зотько Т.А.,
за участі секретаря судового засідання Гайворонського В.М.,
позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторіну відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
Позивач звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що 17.08.2013 року позивач зареєструвала шлюб з громадянином Арабської республіки Єгипет - ОСОБА_2 , який на момент подачі позовної заяви офіційно не розірвано. Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Незважаючи на те, що позивач та відповідач проживають разом, спільного господарства сторони не ведуть, дитині відповідач не допомагає, матеріально не забезпечує, таким чином позивач вимушена звернутись до суду із вищезазначеним позовом.
Ухвалою від 22.03.2019 року відкрито провадження у справі та призначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Ухвалою судді від 21.05.2019 року здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін.
У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Крім того, не заперечувала проти ухвалення за результатами розгляду справи заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, про що свідчать матеріали справи. На адресу суду подав відзив на позовну заяву.
Враховуючи вищевикладене та вимоги ст.ст.279, 280 ЦПК України, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, у відсутності відповідача за наявними у справі матеріалами, з ухваленням по справі заочного рішення.
Дослідивши наявні письмові матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони по справі мають спільну малолітню дитину - дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).
Як свідчить позивач в своїх поясненнях, спільна донька зареєстрована в квартирі її батьків та проживає разом з позивачем за адресою АДРЕСА_1 .
Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 обґрунтовує його тим, що відповідач відмовляється добровільно надавати допомогу на утримання дитини, яка потребує постійних витрат, що необхідні для забезпечення нормального рівня життя та інших потреб.
Відповідач через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву, згідно якого зазначає, що надає позивачу матеріальну допомогу на утримання дитини та неодноразово купляв їхній спільній дитині речі та іграшки. Починаючи з січня 2018 року позивач маніпулює дитиною, що призвело до того, що дитина ненавидить відповідача та спілкується з ним тільки коли позивача немає вдома. Крім того, відповідач зазначає, що наразі немає жодних доходів, а тому не в стані сплачувати позивачу суму зазначену в позовній заяві.
Законодавцем положенням ч.2 ст.51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей.
Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно вимог ч.1, 2 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.
Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.
Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.
Згідно положень ч.ч.1, 2, 3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до вимог ч.ч. 1,2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Стаття 184 СК України визначає, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін. При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно, що встановлено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (п. 17).
Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Зважаючи на те, що відповідач за віком є працездатним, відомостей про наявність на утриманні інших дітей чи непрацездатних дружини, батьків до суду не надійшло, враховуючи обставини, передбачені ст.182 СК України, суд вважає можливим стягувати з відповідача на користь позивача на утримання доньки аліменти у розмірі по 3000 грн. щомісяця, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.
Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини в межах суми платежу за один місяць.
Суд також приходить до висновку про стягнення з відповідача згідно до вимог ч.6 ст. 141 ЦПК України судових витрат на користь держави у розмірі 768, 40 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 8, 11, 180-182, 191 СК України, ст.ст.2, 5-7, 10-12, 76-83, 141, 174-175, 177, 178, 179, 258, 259, 263-265, 274-284, 352, 354-355, Розділом ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 , (посвідка на постійне проживання № НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій грошовій сумі - 3000 грн., щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 20.03.2019 і до досягнення дитиною повноліття.
В задоволенні інших вимог позову ОСОБА_1 - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 , (посвідка на постійне проживання № НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн..
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.
Повне рішення суду складене 16.07.2019.
Суддя: