Ухвала

24 липня 2019 року

м. Київ

справа № 182/2214/16-ц

провадження № 61-40892св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

розглянув клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про зупинення дії рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2018 року та постанови Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа - приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Романенко Станіслав Олександрович, про визнання договору дарування недійсним, визнання договору купівлі-продажу недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію права власності, поновлення запису про державну реєстрацію прав власності,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа - приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Романенко С. О., про визнання договору дарування недійсним, визнання договору купівлі-продажу недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію права власності, поновлення запису про державну реєстрацію прав власності.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що вона звернулась до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області (справа № 182/5518/15-ц, провадження № 2/0182/1084/2016) з позовом про стягнення боргу з урахуванням пені, індексу інфляції та 3 % річних з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - спадкоємців померлого боржника - ОСОБА_6 .

Ухвалою про забезпечення позову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі № 182/5518/15-ц у складі судді Багрової А. Г. 11 серпня 2015 року було накладено арешт на майно боржника та оголошена заборона на його відчуження, зокрема на 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 та накладено арешт на 3/85 частки нежитлової будівлі АДРЕСА_2 , до вирішення спору по суті.

Ухвала суду від 11 серпня 2015 року про заборону відчуження майна у цивільній справі №182/5518/15-ц була прийнята до укладання 16 серпня 2015 року договору дарування від між відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на 3/85 частки нежитлової будівлі АДРЕСА_2 та підлягала негайному виконанню.

Проте всупереч існуючої ухвали суду про заборону відчуження майна, достовірно знаючи про вищевказану ухвалу, ОСОБА_1 , з метою ухилення від виконання грошового зобов`язання, яке виникло за отриманою нею спадщиною та усвідомлюючи, що спірне майно знаходиться під забороною відчуження, 16 серпня 2015 року оформила на себе спадщину на все вищевказане спірне майно у приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Романенка С. О. та одночасно, за посвідченням цього ж нотаріуса, вчинила незаконний правочин, а саме: договір дарування спірного майна - 3/85 частки нежитлової будівлі АДРЕСА_2 , на користь своєї матері - ОСОБА_4 , який укладено 16 серпня 2015 року та зареєстровано в реєстрі за № 511.

ОСОБА_4 - особа похилого віку, яка ніколи не була фізичною особою-підприємцем та не провадила господарську діяльність, отримуючи в дар нежитлове приміщення, переслідувала іншу мету - допомогти своїй рідній доньці - ОСОБА_1 уникнути майнових претензій на спадкове майно.

Таким чином, ОСОБА_1 не мала права вільно розпоряджатися спірним майном вищевказаний період часу, а приватний нотаріус Романенко С. О. був своєчасно повідомлений позивачем письмовою заявою від 15 червня 2015 року про існування спору щодо спадкового майна померлого боржника - ОСОБА_6 .

В подальшому ОСОБА_4 перепродала спірне майно третій особі - ОСОБА_5

Державний виконавець Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Кутова Т. В. постановою від 19 серпня 2015 року повернула виконавчий лист стягувачу, позивачу у справі, на підставі пункту 6 частини першої статті 47, статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» у в зв`язку з тим, що у ОСОБА_1 відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке вона за виконавчим документом має передати стягувачу, або майно, на яке необхідно звернути стягнення з метою погашення заборгованості.

На момент укладання спірного договору дарування зазначене нежиле приміщення перебувало в судовому спорі та на нього 11 серпня 2015 року, в порядку забезпечення позову, судом накладено арешт, що підтверджується ухвалою суду від 11 серпня 2015 року у справі № 162/5518/15-ц про накладення арешту на вказане приміщення.

Зазначені обмеження були встановлені судом в ухвалі та діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Таким чином, договір дарування нерухомого майна та договір купівлі-продажу, укладені під час строку дії ухвали суду про заборону відчуження майна, є такими, що не відповідають вимогам закону, зокрема, приписам статті 228 Цивільного кодексу України.

Уточнивши позовні вимоги 21 грудня 2016 року, позивач просила суд визнати недійсним договір дарування від 16 серпня 2015 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на 3/85 часток нежитлової будівлі АДРЕСА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Романенко С. О., зареєстрований за № 511, скасувати рішення приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Романенко С. О. від 16 серпня 2015 року № 23701821 про державну реєстрацію права власності на 3/85 часток нежитлової будівлі АДРЕСА_2 за ОСОБА_4 , та скасувати відповідний запис про державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав. Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 15 березня 2016 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , на 3/85 часток нежитлової будівлі АДРЕСА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Романенко С. О., зареєстрований за № 123, скасувати рішення приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Романенко С. О. від 18 березня 2016 року № 28799873 про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно 3/85 часток нежитлової будівлі АДРЕСА_2 за ОСОБА_5 , та скасувати відповідний запис про реєстрацію у Державному реєстрі речових прав. Поновити запис у Державному реєстрі про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно 3/85 часток нежитлової будівлі АДРЕСА_2 ОСОБА_1 . на підставі свідоцтва про право власності від 16 серпня 2015 року серія та номер 507 та свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 серпня 2015 року серія та номер 508, що видані приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Романенко С. О. за рішенням про державну реєстрацію прав від 16 серпня 2015 року номер 23700874.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2018 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано недійсним договір дарування 3/85 часток нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , який було посвідчено 16 серпня 2015 року приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Романенко С. О. та зареєстровано в реєстрі за № 511. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір в розмірі 275,60 грн. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір в розмірі 275,60 грн. В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_4 задоволені частково. Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2018 року скасовано в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсним договору дарування 3/85 часток нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , який було посвідчено 16 серпня 2015 року приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Романенко С. О. та зареєстровано в реєстрі за № 511, та постановлено в цій частині нове рішення про часткове задоволення зазначених позовних вимог. Визнано недійсним договір дарування 3/170 часток нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , укладений між ОСОБА_1 , та ОСОБА_4 , посвідчений 16 серпня 2015 року приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Романенко С. О. та зареєстрований в реєстрі за № 511, частка у праві власності являє собою вбудоване нежитлове приміщення загальною площею 103,1 кв. м і складається з приміщення: 2 - 28,2 кв. м; приміщення 21 - 18,3 кв. м, приміщення 211 - 24,0 кв. м; приміщення 3 - 19,9 кв. м; приміщення 5 - 12,7 кв. м. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 звернулись у липні 2018 року засобами поштового зв`язку на адресу Верховного Суду з касаційними скаргами на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2018 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 червня 2019 року провадження № 61-40892ск18 призначено судді Гулейкову І. Ю.

Ухвалою Верховного Суду від 24 червня 2019 року відкрито касаційне провадження у даній цивільній справі, витребувано матеріали справи з Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області, відмовлено ОСОБА_1 та її представнику - ОСОБА_2 , ОСОБА_4 в задоволенні клопотання про зупинення дії рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2018 року та постанови Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2018 року, надано строк учасникам справи для подання відзиву на касаційну скаргу.

На адресу Верховного Суду у липні 2019 року надійшло клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про зупинення дії рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2018 року та постанови Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2018 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

До клопотання додані копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 16 жовтня 2018 року, винесеної державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби мста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Малюк І. В., та супровідного листа до неї.

Зазначеною постановою відкрито виконавче провадження № 57437757 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судового збору у розмірі 275,60 грн.

Клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 обґрунтовано тим, що не зупинення дії оскаржуваних рішень може призвести до безпідставного списання судового збору.

Розглядаючи указане клопотання, Верховний Суд виходить з наступного.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Перевіривши доводи вищевказаного клопотання, враховуючи предмет позову та доводи касаційної скарги ОСОБА_1 , оскільки оскаржувані судові рішення в частині стягнення судового збору підлягають примусовому виконанню, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання про зупинення дії оскаржуваних рішень.

Керуючись статтею 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в задоволенні клопотання про зупинення дії рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2018 року та постанови Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков О. В. Ступак Г. І. Усик