РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2019 року

м. Рівне

Справа № 569/15775/16-ц

Провадження № 22-ц/4815/799/19

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Шимківа С.С.,

суддів: - Боймиструка С.В., Гордійчук С.О.

секретар судового засідання - Тхоревський С.О.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 28 серпня 2017 року (ухвалене у складі судді Рудики Л.Д.) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП,-

в с т а н о в и в :

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позовна заява мотивована тим, що 12 грудня 2015 року в м. Рівне по вул. Січових Стрільців, 2, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки "Peugeot", р.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху при маневруванні, не впорався з керуванням та допустив зіткнення з його автомобілем марки "Skoda Super В", р.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку та від удару по інерції допустив виїзд на смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення з автомобілем марки "Камаз", р.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 .

У результаті ДТП його автомобіль отримав значні механічні пошкодження.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 05 серпня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненому адміністративному правопорушенні та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 46 від 29 лютого 2016 року, вартість матеріального збитку, нанесеного його автомобілю складає 239 582,83 грн.

Витрати за проведення автотоварознавчого дослідження становить 1000,00 грн.

Ним, за власні кошти, проведено відновлювальний ремонт, вартість якого склала 235 237,00 грн. та 48 514,85 грн. йому було виплачено ПрАТ СК "Уніка".

Просив стягнути з відповідача на його користь 187 772,15 грн матеріальної шкоди.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 28 серпня 2017 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнові збитки, заподіяні внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 187 772,15 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано доведеністю заявлених позовних вимог.

13 вересня 2017 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій, покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду та відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не перевірено, чи є ОСОБА_1 належним позивачем у справі та чи були йому заподіяні матеріальні збитки внаслідок ДТП.

Відповідно до витягу із державного реєстру транспортних засобів МВС України від 09 вересня 2017 року, у власності ОСОБА_4 автомобіль "Skoda Super В", р.н.з. НОМЕР_2 відсутній, а тому звернення до суду з позовом особи, якій не належить право вимоги (неналежний позивач) є підставою для відмови в задоволенні позову.

Майнові збитки вирахувані судом, як різниця між сумою збитків, зазначеною у пункті 2 експертного дослідження № 46 від 29 лютого 2016 року та сумою відшкодування, здійсненою ПрАТ СК "Уніка".

Проте не враховано, що відповідно до п. 4 експертного дослідження, вартість матеріального збитку не може перевищувати ринкової вартості транспортного засобу, яка оцінювачем встановлена у розмірі 189 432 грн 38 коп.

Сторони в судове засідання не з"явилися. Вони були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Їх неявка не перешкоджає судовому розгляду. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про її часткове задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12 грудня 2015 року о 09 год. 30 хв. по вул. Січових Стрільців, 2 у м. Рівне сталася ДТП за участю автомобілів "Peugeot", р.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , "Камаз", р.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 та "Skoda Super В", р.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , в результаті якої автомобіль ОСОБА_1 отримав значні механічні пошкодження.

Постановою Рівненського міського суду від 05 серпня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , на момент ДТП, була застрахована в ПрАТ "Уніка", згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/4603120 від 08.07.2015 року, яка 28 жовтня 2016 року виплатила позивачу страхове відшкодування в розмірі 48 514,85 грн, у межах ліміту відповідальності страховика (50 000 грн), що підтверджується квитанцією від 28 жовтня 2016 року (а.с. 58).

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 46 від 29 лютого 2016 року, складеного за заявою ОСОБА_1 , вартість відновлювального ремонту автомобіля "Skoda Super B" реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 після ДТП, яка сталася 16 грудня 2015 року, складає 239 582,83 грн,а ринкова вартість авто, на момент пошкодження, становить 189 432,38 грн.

Згідно п. 7.17 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року, відновлювати такий транспортний засіб економічно недоцільно, тому вартість матеріального збитку дорівнюватиме ринковій вартості та становить 189 432,38 грн (а.с. 15).

Згідно статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала.

Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Вказане відповідає висновку Великої Палати Верховного Суду, що висловлений у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18).

ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів оплати вартості відновлювального ремонту автомобіля "Skoda Super B", р.н.з. НОМЕР_2 , у розмірі 235 237 грн.

Доданий до позовної заяви акт виконаних робіт № 8, сам по собі не підтверджує витрати позивача на проведення оплати відновлювального ремонту.

Надані позивачем в суд апеляційної інстанції 10.07.2019 року товарні чеки не підтверджують оплату ОСОБА_1 ремонтних робіт, оскільки викликають сумнів у їх достовірності: у чеках зазначено інше прізвище платника " ОСОБА_5 ". Крім того, позивачем не надано доказів за які саме товари та послуги ним проводилася оплата.

Отже, вартість матеріального збитку, що завданий ОСОБА_1 дорівнює ринковій вартості автомобіля "Skoda Super B", р.н.з. НОМЕР_2 на момент настання 12.12.2015 року та становить 189 432,38 грн.

Оскільки ПрАТ СК "Уніка" виплатило позивачу страхове відшкодування за пошкоджений транспортний засіб у розмірі 48 514,85 грн, то до стягнення з ОСОБА_2 підлягає різниця між фактичним розміром завданої шкоди (189 432,38 грн) і сумою страхового відшкодування (48 514,85 грн), що становить 140 917,53 грн, а також понесені ОСОБА_1 витрати на проведення автотоварознавчого дослідження, у розмірі 1000 грн.

Ураховуючи те, що місцевим судом неповно з`ясовано фактичні обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, постановлене ним рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позову ОСОБА_1 та стягнення з ОСОБА_2 матеріальної шкоди, завданої ДТП у загальному розмірі 141 917,53 грн (140 917,53 грн - шкода, завдана ДТП та 1000 грн - витрати на проведення експертного автотоварознавчого дослідження).

Частиною 13 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки позовні вимоги, було заявлено позивачем на суму 187 772,15 грн, а задоволено на суму 141917,53 грн, тому підлягає до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений за розгляд справи судом першої інстанції у розмірі 1419,18 грн.

На підставі статей 1166, 1187, 1194 ЦК України, ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", керуючись ст.ст.367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 28 серпня 2017 року скасувати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану йому внаслідок ДТП, у розмірі 140 917,53 грн, а також витрати на проведення автотоварознавчого дослідження, у розмірі 1000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати за розгляд справи судом першої інстанції у розмірі 1419,18 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий-суддя С.С. Шимків

Судді С.В. Боймиструк

С.О. Гордійчук