З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 липня 2019 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді Лемак О.В.,
за участю секретаря судового засідання Сухан Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Джуган Наталія Богданівна, до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,
ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Джуган Наталія Богданівна, звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням.
У позовній заяві позивач посилається на те, що відповідно до Ордеру № 7 від 19.05.2010 року, виданого Управлінням будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд № 5 ОСОБА_1 разом з членом її сім`ї - ОСОБА_5 , 1994 р.н. (син), надано право вселитися в кімнату АДРЕСА_1 , площею 13 кв. м.
Вказує, що на підставі її заяви від 28.03.2013 року про покращення житлових умов, на виконання листа Державного територіально-галузевого об`єднання «Львівська залізниця» (органу, в оперативному управлінні якого перебував гуртожиток в АДРЕСА_1 від 05.05.2010 року № н-10/1348, Управлінням будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд № 5 було надано Ордер № 8 від 22.09.2014 року ОСОБА_1 на кімнату АДРЕСА_2, площею 17,7 кв. м.
Зазначає, що на виконання даних Ордерів ОСН БК «Каштан» було укладено з ОСОБА_1 , договір найму житлового приміщення у гуртожитку від 01.08.2016 року на кімнати АДРЕСА_1 .
Також вказує, що на момент отримання Ордеру № 8 від 22.09.2014 року кімната НОМЕР_2 була вільною та потребувала ремонтних робіт, що підтверджується Актом обстеження житлової кімнати за адресою: АДРЕСА_2 від 26.04.2016 року, складеного комісією Чопської міської ради.
Однак, з інформації, під час оформлення документів на приватизацію займаних нею кімнат, їй стало відомо, що в кімнаті АДРЕСА_2 , яка надана їй та членам її сім`ї в установленому законом порядку, зареєстровані ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з членам її сім`ї. Н
Пояснює, що на якій підставі відповідачі здійснили реєстрацію місця проживання їй не відомо, оскільки документи законності реєстрації місця проживання - відсутні.
Стверджує, що 01.08.2016 р., 05.11.2016 р. та 11.01.2017 р. ОСН БК «Каштан» було складено Акти обстеження житлового приміщення та встановлено факт відсутності відповідачів в кімнаті АДРЕСА_2 , їх не проживання з 2014 року, а також факти того, що відповідачі кімнатою не користуються, за надані мешканцям гуртожитку комунальні послуги не сплачують (копії Актів додаються).
Узагальнюючи наведене, вона зазначає, в установленому законом порядку вселилася в кімнату АДРЕСА_2 , зареєстрована в ній, а реєстрація в ній відповідачів порушує її права, виходячи з того, що відповідно до Законів України «Про приватизацію державного житлового фонду», «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» мешканці гуртожитків мають безумовне право на приватизацію кімнат в гуртожитку. Дане право кореспондується з конституційним правом на житло, визначеним ст. 47 акту найвищої юридичної сили.
Тобто, пояснює, що вона має речове право на квартиру кімнату АДРЕСА_2 , а реєстрація ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з членам її сім`ї, в ній порушує її права, у зв`язку з чим вимушена звернутися до суду
На підставі викладеного, просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з членам її сім`ї, такими що втратили право користування кімнатою АДРЕСА_2 .
Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.01.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Автоматизованою системою документообігу суду головуючим суддею з розгляду даної справи визначено Лемак О .В.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, при цьому 08.07.2019 року через канцелярію суду її представник - адвокат Джуган Н.Б. подала клопотання, в якому просить розглянути справу без їхньої участі, зазначивши, що позовну заяву підтримують та просять суд її задовольнити. Вказує, що вони не заперечують проти заочного рішення.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання повторно не з`явилися, хоча про час там місце судового засідання були повідомлені належним чином, шляхом надіслання судової повістки про виклик рекомендованим поштовим відправленням, відзиву на позовну заяву не подали, причини неявки суду не відомі, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно на підставі наявних у справі доказів, оскільки проти цього не заперечує позивач.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку.
Як вбачається з копії Ордеру № 7 від 19.05.2010 року, виданого Управлінням будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд № 5 ОСОБА_1 разом з членом її сім`ї - сином ОСОБА_5 , 1994 р.н., надано право вселитися в кімнату АДРЕСА_1 , площею 13 кв. м.
Як вбачається з матеріалів справи, на підставі заяви ОСОБА_1 від 28.03.2013 року про покращення житлових умов, на виконання листа Державного територіально-галузевого об`єднання «Львівська залізниця» (органу, в оперативному управлінні якого перебував гуртожиток в АДРЕСА_1) від 05.05.2010 року за вих. № н-10/1348, Управлінням будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд № 5 було надано Ордер № 8 від 22.09.2014 року ОСОБА_1 на кімнату АДРЕСА_2, площею 17,7 кв. м.
Судом також встановлено, що на підставі вказаних ордерів ОСН БК «Каштан» було укладено з ОСОБА_1 договір найму житлового приміщення у гуртожитку від 01.08.2016 року на кімнати АДРЕСА_1 .
Як вбачається з копії Акту обстеження житлової кімнати АДРЕСА_2 від 26.04.2016 року, складеного комісією Чопської міської ради, кімната НОМЕР_2 потребувала ремонтних робіт.
За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації місця проживання ГУДМС України в Закарпатській області, гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 02.11.2005 року.
За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації місця проживання ГУДМС України в Закарпатській області, гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 06.08.1991 року.
Як вбачається з відповіді Чопської міської ради Закарпатської області № 03-15/2735 від 21.11.2018 року на запит, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 02.11.2005 року по теперішній час.
Як вбачається з відповіді Чопської міської ради Закарпатської області № 03-15/2919 від 20.12.2018 року на запит, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 06.08.1991 року по теперішній час.
Як вбачається з копій Акту № 8/1 від 01.08.2016 р., Акту № 8/2 від 05.11.2016 р. та Акту № 8/3 від 11.01.2017 р., Актом № 8/4 від 12.04.2017 року комісією ОСН БК «Каштан» було встановлено факт відсутності з 2014 року відповідачів - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в кімнаті АДРЕСА_2 , а також факт того, що відповідачі кімнатою не користуються, за надані мешканцям гуртожитку комунальні послуги не сплачують.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 71 ЖК України, суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин.
Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, провадиться в судовому порядку.
Факт не проживання відповідача по справі за спірною адресою понад шести місяців без поважних причин підтверджується документами, доданими до позовної заяви, а саме копіями Акту № 8/1 від 01.08.2016 р., Акту № 8/2 від 05.11.2016 р. та Акту № 8/3 від 11.01.2017 р., Актом № 8/4 від 12.04.2017 року.
Судом встановлено, що відповідачі не проживають у вказаному житловому приміщенні з 2014 року, підстав для продовження терміну зберігання за ними права користування спірним житловим приміщенням, передбачених ст. 71 ЖК України немає, участі в оплаті комунальних послуг відповідачі не приймають, що свідчить про втрату ними інтересу до спірного житлового приміщення як до свого постійного місця проживання, тому відповідачі підлягають визнанню таким, що втратили право користування житловим приміщенням.
Суд також враховує Примірне положення про гуртожитки, затверджене постановою Ради Міністрів УРСР від 03.06.1986р. № 208, яким відповідно до ст. 131 ЖК України визначається порядок користування гуртожитками. Відповідно ч. 7 ст. 8 ЦПК України з урахуванням подібності правовідносин щодо користування жилою площею у гуртожитку з правовідносинами, що регулюються загальними правилами ч. 1 ст. 71 ЖК України щодо відсутності осіб, які мають право користування жилим приміщенням державного або громадського житлового фонду, положення цих правил про збереження за відсутнім права на житло протягом шести місяців слід застосовувати і в разі тимчасової відсутності у гуртожитку особи, якій у ньому надавалась жила площа.
Відповідно до ст. ст. 13, 76, 80, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
З огляду на те, що обставини, на які посилалася позивач, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, не спростовані відповідачами, вони підлягають задоволенню.
У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає до стягнення сплачений останньою судовий збір у розмірі 704,80 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 71, 72 ЖК України, ст. ст. 4, 13, 76, 80, 81, 89, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274, 280-283, 289, 354, 355 ЦПК України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Джуган Наталія Богданівна, до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням - задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими що втратили право користування кімнатою АДРЕСА_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 352 (триста п`ятдесят дві) гривні 40 копійок сплаченого судового збору.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 352 (триста п`ятдесят дві) гривні 40 копійок сплаченого судового збору.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуюча О.В. Лемак