КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
У Х В А Л А

19 липня 2019 року місто Київ

справа № 752/12314/18

Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача Борисової О.В., перевіривши виконання вимог ст.356 ЦПК України за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 09 квітня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Колдіної О.О., у справі за позовом ОСОБА_1 до Національного інституту раку, третя особа: Первинна профспілкова організація Національного інституту ракупро поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення компенсації та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 09 квітня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції в частині відмови у стягненні середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 3652019,88 грн., стягненні компенсації у розмірі 1939125,60 грн. та відшкодуванні моральної шкоди у розмірі 5000 грн.представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 29 травня 2019 року подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 червня 2019 року апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 09 квітня 2019 року було залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків вказаної апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали для сплати судового збору в розмірі 14272,20 грн.

16 липня 2019 року на адресу Київського апеляційного суду від представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшло клопотання, в якому остання просила звільнити позивача від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 09 квітня 2019 року на підставі п.1 ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір», посилаючись на те, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік та п.3 ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір», посилаючись, що предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

У клопотанні представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 вказує на те, що починаючи з моменту ухвалення оскаржуваного рішення - 09 квітня 2019 року і по теперішній час частина рішення, яка підлягає негайному виконанню (поновлення на посаді заступника головного лікарі з господарських питань Національного інституту раку) відповідачем не виконується, що підтверджується довідкою державного виконавця Голосіївського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві та листом Національного інститут раку від 08 липня 2019 року № 698-кн.

А отже це позбавляє позивача конституційного права на працю, і як наслідок отримання заробітної плати, яка б забезпечувала певний рівень матеріального її забезпечення і дала б змогу сплатити судовий збір.

Вказувала на те, що згідно довідки про доходи виплачені позивачу за 2018 рік відповідачем сума судового збору у розмірі 14272,20 грн. перевищує 5% розміру річного доходу.

Обставини, зазначені у заяві представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , а саме те, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік, не є безумовною підставою для звільнення від сплати судового збору, оскільки апелянтом не надано суду апеляційної інстанції достатніх доказів, на підтвердження складного майнового стану позивача, який би унеможливлював сплату нею судового збору, а саме: довідки з податкових органів про доходи, інші докази майнового стану.

Разом з тим, надана апелянтом довідка з місця роботи про доходи не свідчить про відсутність у позивача інших доходів, які б надавали змоги сплатити судовий збір.

Наведене відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи встановлений законом обов`язок сплатити судовий збір та відсутність у позивача пільг щодо його сплати, можна зробити висновок про те, що належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справи та інтересами позивача стосовно можливості звернення до суду апеляційної інстанції (за умови виконання вимог закону щодо оплати апеляційної скарги судовим збором) у даній справі дотримано.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, предметом перегляду в апеляційному порядку є вирішені судом першої інстанції вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення компенсації та відшкодування моральної шкоди, а відтак на вказані правовідносини не поширюються положення п.3 ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір».

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за необхідне продовжити апелянту строк для усунення недоліків, а саме, для надання суду апеляційної інстанції оригіналу квитанції про сплату судового збору в розмірі 14272,20 грн. на реквізити: отримувач коштів - УК у Солом. р-ні/Соломян. р-н/22030101, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), розрахунковий рахунок: 0024, МФО банку: 899998 код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812, код класифікації доходів бюджету: 22030101.

До апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.356 цього Кодексу застосовуються положення ст.185 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.185, 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про звільнення відсплати судового збору відмовити.

Продовжити представнику позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 строк для усунення недоліків апеляційної скарги на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 09 квітня 2019 року на десять днів з дня отримання ухвали для надання суду апеляційної інстанції оригіналу квитанції про сплату судового збору в розмірі 14272,20 грн.

Надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали.

У разі не виконання вимог ухвали у визначений строк скарга буде вважатись неподаною та повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: Борисова О.В.