УХВАЛА

25 липня 2019 року

Суддя Рівненського міського суду Тимощук О.Я., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінанс Траст Груп» про витребування майна з чужого незаконного володіння, із заявою про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінанс Траст Груп» про витребування майна з чужого незаконного володіння.

По даній справі відкрито провадження і вона призначена до розгляду.

Разом з позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову.

Свою заяву обґрунтовує тим, що постановою Верховного суду у справі № 569/14315/16-ц від 22.05.2019 року було задоволено касаційну скаргу ОСОБА_1 та відновлено його порушені права шляхом скасування державної реєстрації права власності за ТОВ «Фінанс Траст Груп» на нежитлове приміщення від 03.11.2016 р., що вибуло з володіння ОСОБА_1 . В той же день, 03.11.2016 року, на підставі договору купівлі-продажу ТОВ «Фінанс Траст Груп» відчужило вказане нерухоме майно ОСОБА_2 , який в той же день передав дане майно в іпотеку в якості забезпечення зобов`язання перед ОСОБА_3 .

Згідно з інформаційної довідки, що надана до матеріалів позову, на момент подачі позову про витребування майна в порядку ст. 388 ЦК України, власником майна є ОСОБА_2 , іпотекодержателем даного майна є ОСОБА_3 .

Позивач також зазначає, що з метою уникнення подальшого відчуження нерухомого майна третім особам, як шляхом укладення відповідних правочинів, так і в судовому чи позасудовому порядку звернення стягнення на предмет іпотеки, що може істотно ускладнити як розгляд даної цивільної справи так і виконання рішення суду, вважає, що існують об`єктивні підстави для застосування заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно: будівлю торгово-реабілітаційного центру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та забороною вчиняти будь-які дії щодо вказаного нерухомого майна.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Відповідно до ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 22.12.2006, № 9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи характер та зміст заявлених позивачем позовних вимог, зважаючи на те, що реально існує імовірність подальшого відчуження нерухомого майна або судового чи позасудового звернення стягнення на майно, що витребовується, що може ускладнити виконання рішення по справі в разі задоволення позову, суд вважає, що заява про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно: будівлю торгово-реабілітаційного центру, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101 та заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо вказаного нерухомого майна - підлягає задоволенню, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Мелянчука В.А. про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на будівлю торгово-реабілітаційного центру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101 і належить ОСОБА_2 та заборонити будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо вказаного нерухомого майна.

Копію ухвали направити для виконання у Рівненський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (33000, м. Рівне, вул. Замкова, 22 а), Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради (33000, м. Рівне, майдан Просвіти, 2), та для відома учасникам процесу.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів апеляційної скарги.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання

Суддя Рівненського

міського суду О.Я. Тимощук