Справа № 127/3256/19
Провадження № 2/127/454/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2019 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Луценко Л.В.,

при секретарі судового засідання Помазанові М.О.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору Служби у справах дітей Вінницької міської ради про виселення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору Служби у справах дітей Вінницької міської ради про виселення,мотивуючи свої позовні вимоги тим, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 23.01.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Загороднюк О.С. та зареєстрованого в реєстрі за №104, позивачу належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1 .

Державна реєстрація права власності на вказану квартиру 23.01.2019 року відповідно до рішення приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Загороднюк О.С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 45177010 від 23.01.2019 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №153627575 від 23.01.2019 року.

Укладаючи договір купівлі-продажу квартири, представник продавця ТОВ «ІНКОМФОРТ» повідомив позивача про те, що у даному житловому приміщенні може проживати громадянин, який проживає протиправно, тобто без належних документів та, відповідно, правових підстав, і може чинити перешкоди щодо свого виселення.

Після набуття права власності на вищезазначену квартиру позивач звернулась до відповідача ОСОБА_5 з проханням в добровільному порядку звільнити займане жиле приміщення, пред`явивши правовстановлюючі документи на вказане житло. На що відповідач ОСОБА_5 агресивно відреагував, не впустив позивача у квартиру і повідомив, що він ні за що не покине приміщення. Також, відповідач ОСОБА_5 позивачу повідомив, що на його думку, він має законне право перебувати у даній квартирі, пред`явивши паспорт громадянина України з відміткою про реєстрацією місця проживання у вказаній квартирі.

Звернувшись до Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради, позивач отримала інформацію, що за адресою належної їй квартири, а також за попередньою адресою гуртожитку в кімнаті №144 зареєстрованих осіб взагалі не значиться.

Окрім того, відповідач проживає у спірній квартирі зі своєю дружиною - відповідачем ОСОБА_3 та їх неповнолітнім сином - ОСОБА_4

Іншого способу виселення відповідачів, окрім як шляхом звернення до суду з даним позовом позивач не вбачає.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просила суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові (а.с.2-3, 33-36).

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які також являються законними представниками неповнолітнього відповідача ОСОБА_4 , позовні вимоги не визнали та просили в задоволенні останніх відмовити, своїм правом на подання відзиву на позов не скористались.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Служби у справах дітей Вінницької міської ради за довіреністю Бойко М. П . до судового засідання не з`явилась, однак від останньої надійшла письмова заява про розгляд справи за її відсутності, підтримує висновок виконавчого комітету Вінницької міської ради від 30.05.2019 року №01-00-011-27041 про недоцільність виселення дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з квартири АДРЕСА_1 (а.с.66, 66).

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши пояснення сторін, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 23.01.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Загороднюк О.С. та зареєстрованого в реєстрі за №104, позивачу належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1 (а.с.7).

Державна реєстрація права власності на вказану квартиру 23.01.2019 року відбулась відповідно до рішення приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Загороднюк О.С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 45177010 від 23.01.2019 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №153627575 від 23.01.2019 року (а.с.8).

На даний час вищезазначений договір купівлі-продажу квартири та державна реєстрація права власності позивача на вищевказану квартиру є чинними та ніким не скасовані.

Більше того, згідно договору купівлі-продажу квартири від 23.01.2019 року вбачається, що ТОВ «ІНКОМФОРТ» (далі - товариство), іменоване в подальшому «продавець», в особі представника ОСОБА_7 , з однієї сторони, та громадянка України ОСОБА_1 , у подальшому «покупець» з іншої сторони, уклали цей договір на наведених нижче умовах.

Продавець продав, а покупець купив квартиру НОМЕР_4, загальною площею 47,8 кв.м., житловою площею 28,4 кв .АДРЕСА_4 (п.1 договору).

Згідно відомостей, що викладені в інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №153591482 від 23.01.2019 року, відчужувана квартира зареєстрована в ДРРП за реєстраційним номером 101, право власності продавця зареєстровано в ДРРП 09.08.2018 року за номером запису про право власності 27730023 (п.2 договору).

Відомостей про неправомірність набуття ТОВ «ІНКОМФОРТ» спірної житлової квартири матеріали справи не містять.

Як вбачається з пояснень сторін в судовому засіданні у квартирі АДРЕСА_1 , належній позивачу, на даний час проживають відповідачі по справі без реєстрації місця проживання останніх.

Як вбачається з оглянутих у судовому засіданні паспортів відповідачів, місце проживання відповідача ОСОБА_3 разом із неповнолітнім сином ОСОБА_4 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_5 , а місце проживання відповідача ОСОБА_2 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_6 .

З пояснень відповідача ОСОБА_2 також встановлено, що вказані кімнати гуртожитку було отримано ще його батьком, проте на підставі чого батько з членами своєї сім`ї вселився у спірне приміщення відповідач пояснити не зміг (договір найму, ордер тощо). Також, стверджував, що у спірному жилому приміщенні його сім`я проживала постійно, протягом 30 років, ними здійснено ремонтні роботи у вказаному приміщенні (проте будь-яких доказів відповідачем не надано), а відтак відповідач вважає, що відсутні підстави для їх виселення.

Крім того, відповідачам в лютому 2018 року стало відомо, що кімнати приватизовують мешканці гуртожитку, але оскільки коштів на той час у відповідачів не було, вони повідомили товариство про неможливість приватизації чи викупу зазначених кімнат.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст.391 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, відповідачами в установленому законом порядку не доведено своє вселення у квартиру АДРЕСА_1 на законних підставах, також ними не спростовано в установленому законом порядку право власності позивача на вказану спірну квартиру, а відтак позивач, як власник, має усі законні підстави на усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном, шляхом виселення відповідачів.

Згідно ч.3 ст.116 ЖК УРСР осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення,виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Що ж стосується проживання в спірній квартирі неповнолітньої особи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Конвенція ООН про права дитини від 20.11.1989 року (надалі - Конвенція) не містить окремої статі щодо захисту житлових прав дітей. Однак принципові позиції відстежуються в таких її положеннях.

Відповідно до ч.1 ст.16 Конвенції жодна дитина не може бути об`єктом свавільного або незаконного втручання в здійснення її права на особисте і сімейне життя, недоторканність житла, таємницю кореспонденції або незаконного посягання на її честь і гідність.

Згідно з ст.6 Конвенції держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

Натомість, забезпечення дотримання основоположних для дитини прав, можливе лише за наявності відповідних умов її розвитку, а саме житла та необхідного майна.

Разом з тим, відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

З огляду на вищевикладене, є всі підстави вважати, що неповнолітня дитина повинна проживати разом зі своїми батьками, а тому саме місце проживання батьків є місцем проживання неповнолітньої дитини, права якої ніяким чином на разі не порушено, а відтак в силу ч.6 ст.19 СК України суд не погоджується з висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Вінницької міської ради від 30.05.2019 року №01-00-011-27041 про недоцільність виселення дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з квартири АДРЕСА_1 (а.с.66, 66).

Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню.

В силу ст.141 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути в рівних частках з повнолітніх відповідачів на користь позивача понесений судовий збір у розмірі 2 305,20 грн., згідно квитанцій (а.с.1, 32).

На підставі викладеного та керуючись ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, ст.ст.6, 16 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ст.ст.1, 33, 37, 40 Закону України «Про іпотеку», ст.19 СК України, ст.ст.109, 116 ЖК УРСР, ст.ст.29, 316, 317, 319, 321, 391ЦК України, , ст.ст.7, 10, 76-82, 89, 141, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Виселити ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_1 , без надання іншого жилого приміщення.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 305 (дві тисячі триста п`ять) грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_7 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_8 .

Відповідач: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_8 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП відсутній, місце проживання за адресою: АДРЕСА_8 .

Третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Вінницької міської ради, місцезнаходження за адресою: вул. Соборна, 50, м. Вінниця, 21050.

Повне рішення суду складено 22.07.2019 року.

Суддя: