П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2019 року місто Київ

справа № 370/331/19

провадження №22-ц/824/9290/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Макарівського районного суду Київської області від 22 квітня 2019 року, ухвалене у складі судді Косенко А.В.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування своїх вимог зазначала, що вона є матір`ю малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З батьком її сина ОСОБА_2 вона не перебувала у зареєстрованому шлюбі. За їх спільною заявою поданою до органів РАЦС на підставі п.1 ч.2 ст. 125 Сімейного кодексу України, ОСОБА_2 визнав себе батьком дитини. Дитина проживає разом з нею. Вона працює, але її дохід не достатній для повноцінного забезпечення дитини. Батько дитини участі у вихованні сина не приймає, матеріальної допомоги на його утримання не надає.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 22 квітня 2019 року задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти, у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з 25 січня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині розміру стягнутих аліментів, встановивши аліменти в розмірі 1626 грн.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення були неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи; невірно встановлені фактичні обставини справи. Суд ухвалив рішення з порушенням норм матеріального права.

На його думку, розмір аліментів присуджений судом в розмірі 3000 грн. є завищеним. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить прожитковий мінімум для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено, що у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі для основних соціальних і демографічних груп населення,зокрема для дітей віком до 6 років, становить 1626 грн.

Він є безробітним, але разом з тим, щомісяця перераховує позивачу кошти на утримання сина, що підтверджується банківськими виписками. У нього відсутній постійний заробіток, а тому не має можливості кожного місяця сплачувати аліменти в розмірі 3000 грн.

Оскільки він фактично не проживає за місцем реєстрації, повідомлення суду отримали батьки, а тому він був позбавлений фізичної можливості скористатися правом на захист та надати до суду заперечення на позов.

Позивач ОСОБА_1 своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалась.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 4 липня 2019 року в складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Справу розглянуто в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони мають малолітню дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.6/.

Дитина проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні.

Згідно довідки Управління соціального захисту населення від 19 квітня 2017 року ОСОБА_1 взята на облік як внутрішньо переміщена особа з м. Антрацит. Разом з нею переміщена малолітня дитина ОСОБА_3 /а.с.8/.

Позивач ОСОБА_1 разом з сином ОСОБА_4 з жовтня 2017 року фактично проживають за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.9/

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що неповнолітня дитина сторін проживає разом з матір`ю, знаходиться на її утриманні, відповідач - батько повинен утримувати свою малолітню дитину до досягнення нею повноліття, обставин, які б перешкоджали цьому, судом не встановлено. З урахуванням мінімального розміру аліментів на дитину, а також з урахуванням того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, розмір аліментів в сумі 3000 грн. відповідає вимогам закону.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 3 ст.181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд ураховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Положеннями ст. 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Оскільки з матеріалів справи вбачається, що наразі дитина сторін проживає разом з матір`ю, що не заперечується відповідачем, так як ОСОБА_2 є її батьком та на нього покладено однаковий із матір`ю дитини обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини, при цьому добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не досягнуто, колегія суддів погоджується з аргументованим висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання сина.

Згідно статей 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини 1 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням того, що відповідач, який 9 березня 2019 року отримав ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення /а.с.16/, і будь-яких заперечень та доказів щодо визначеного позивачем розміру аліментів не надав, суд на підставі наявних у справі матеріалів, дійшов вірного висновку, що вимоги позивача є доведеними, а заявлений позивачем розмір аліментів є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку малолітнього сина відповідача.

Будь які сумніви щодо отримання саме ОСОБА_2 копії ухвали та документів долучених до неї, у суду відсутні.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що відповідач був позбавлений можливості надати заперечення з відповідними доказами щодо неможливості сплачувати аліменти в розмірі, визначеному позивачем, не заслуговують на увагу, оскільки наявне в матеріалах повідомлення про отримання поштового відправлення, підтверджує, що відповідач ОСОБА_2 отримав копію ухвали з додатками, протягом встановленого судом строку, відзив на позов та доказів на підтвердження своїх заперечень не надав.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів в сумі 3000 грн. на дитину є непомірним для нього як для особи, яка є безробітним, колегія суддів відхиляє, оскільки відповідач є молодою працездатною особою, відсутність запису в трудовій книжці про працевлаштування не дає підстав вважати, що відповідач має статус безробітного, і не має будь-яких інших доходів.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що він добровільно надає грошові кошти на утримання дитини, не є тією підставою, що враховується при визначенні розміру стягуваних аліментів в розумінні ст. 182 Сімейного кодексу України.

Належних та допустимих доказів на підтвердження наявності інших обставин, які б унеможливлювали сплату відповідачем аліментів в сумі 3000 грн. щомісячно, останній, у передбаченому ст.ст.12,81 ЦПК України порядку, суду не надав.

Відсутність постійного заробітку не звільняє ОСОБА_2 , як батька, від виконання свого обов`язку щодо утримання дитини.

Сину сторін майже 4 роки, а тому, як малолітня дитина, він має потреби у достатньому матеріальному забезпеченні. Загальновідомою є та обставина, що економіко-фінансова обстановка у державі є нестабільною, та такою де постійно має місце підвищення вартості життя. Хоч держава і визначила мінімально прожитковий мінімум, але такий за високих цін на товари споживання є далеко недостатнім для дитини відповідного віку. За цих обставин, колегія суддів вважає, що витрати позивачки на утримання сина є значно вищими ніж вона їх може забезпечити (харчування, одягання, обування, забезпечення житлом, лікування, забезпечення розумового, духовного, морального і соціального розвитку). А звідси, дані обставини не підлягають доказуванню, так-як вони є природними потребами.

Крім того, відповідач ОСОБА_2 не позбавлений права в майбутньому на звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану однієї з сторін, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення Макарівського районного суду Київської області ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст.375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Макарівського районного суду Київської області від 22 квітня 2019 року- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус