Справа № 548/1279/19
Провадження № 2/548/511/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.07.2019 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді- Коновод О.В.

за участю секретаря судового засідання Вовк М.І.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Хорол у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Андріївської сільської ради Хорольського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Андріївської сільської ради Хорольського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно, мотивуючи його тим, що згідно з договором купівлі продажу, посвідченого 05 травня 1998 року державним нотаріусом Хорольської державної нотаріальної контори Рибкою К.О., зареєстрованого в реєстрі за №1692, ОСОБА_3 продав позивачу, ОСОБА_4 , жилий будинок з господарчими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться в селі АДРЕСА_1 , на землі сільської ради та в цілому складається з: жилого будинку літ.А. жилою площею 19, 6 кв.м., сараю літ. Б, погріба літ. В, колодязя №1.

З інформаційної довіки приватного підприємства « Бюро послуг та консультацій» від 07.02.2019 року за Вих. №459 слідує, що житловий будинок в АДРЕСА_1 , що складається з: житлового будинку «А-1» жилою площею 40,6 кв.м., загальною площею 82,0 кв.м., сараю-літньої кухні «Б», прибудови «б» погріба «В», сараю-гаража «Г», колодязя №1, до самочинного будівництва не належить.

В судове засідання позивач ОСОБА_5 не з"явився, але в позовній заяві прохав суд провести розгляд справи за його відсутності.

В судове засідання представник відповідача Андріївської сільської ради Хорольського району Полтавської областів не з"явився, але подали заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, зазначивши, що сільська рада позов визнає повністю.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється,що відповідає положенням ч. 2ст. 247 ЦПК України.

Врахувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку відповідача, викладену у письмовій заяві, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

В силу ч. 4ст. 206 ЦПК Українив разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно дост. 1216 ЦК Україниспадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/.

Відповідно дост. 1218 ЦК Українидо складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1ст. 1268ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Повноваження сторін на вчинення дій по визнанню позову судом перевірені.

Відповідач не обмежений в цивільній процесуальній дієздатності, а тому розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, включаючи і право на визнання позову.

Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно звіту про оцінку майна, наданого Товариством з обмеженою відповідальністю « Альбатрос», ринкова вартість житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 , станом на 31.05. 2019 року становить 40 500, 00 грн.

З довідки Комунального підприємства» Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» від 07.02.2019 року за № 3 вбачається, що нерухоме майно станом на 29.12.2012 року за адресою: АДРЕСА_1 в КП « Лубенське МБТІ» не зареєстроване.

Згідно з повідомленням Відділу державної реєстрації Хорольської міської ради Полтавської області від 31.05. 2019 року № 07-22/34 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно, а саме реєстрації права власності на нього, відмовлено у посвідченні правочинів щодо його відчуження та роз`яснено право звернутись до суду з відповідною заявою.

Відповідно до ст. 325 ЦК України суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Склад, кількість та вартість майна, яке може бути у власності фізичних та юридичних осіб, не є обмеженими. Законом може бути встановлено обмеження розміру земельної ділянки, яка може бути у власності фізичної та юридичної особи.

Статтею 328 цього Кодексу визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з положеннями ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, для реалізації набуття мною права власності щодо вказаного нерухомого майна необхідно визнати право власності на нього у порядку, визначеному ст. 392 ЦК України.

Належність позивачу, ОСОБА_4 , вищевказаного нерухомого майна- житлового будинку з господарчими та побутовими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 повністю доводиться письмовими доказами:

-оригіналом договору купівлі продажу, посвідченого 05 травня 1998 року державним нотаріусом Хорольської державної нотаріальної контори Рибкою К.О., зареєстрованого в реєстрі за №1692;

-довідкою виконкому Андріївської сільської ради Хорольського району Полтавської області від 07.12.2018 року за № 1244;

-рішенням Андріївської сільської ради Хорольського району Полтавської області від 15.04.2004 року « про впорядкування адресного господарства сільських населених пунктів, найменування вулиць і нумерації будинків» .

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до ст.ст. 316, 317, 318, 319, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності встановлена судом.

Статтею 17 Загальної декларації прав людини, передбачено - ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Поняття власності чи «майна» за ст. 1 Першого протоколу Конвенції тлумачиться дуже широко, охоплює цілу низку інтересів економічного характеру. За рішеннями Європейського суду з прав людини «майном» в розумінні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне і обґрунтоване очікування набуття майна або майнового права.

За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивача є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.15,16,328,392 ЦК України, ст.ст.1-18,76-81,141,209-241,259,263-265,268,354,355 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Андріївської сільської ради Хорольського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно,- задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , право власності на нерухоме майно- житловий будинок з господарчими та побутовими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та складається з: житлового будинку «А-1» жилою площею 40,6 кв.м., загальною площею 82,0 кв.м., сараю-літньої кухні «Б», прибудови «б», погріба «В», сараю-гаража «Г», колодязя №1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 15.07.2019 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 .

Відповідач: Андріївська сільська рада Хорольського району Полтавської області , адреса: село Андріївка Хорольського району Полтавської області, поштовий індекс: 37850 .

Суддя: О.В. Коновод