ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на заочне рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 19 жовтня 2017 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих внаслідок ДТП,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернулася з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 08 квітня 2014 року приблизно о 13 годині 20 хвилин по вул.Бородінській в районі будинку № 31 у м. Дніпрі сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої пошкоджено її автомобіль «КІА», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , чим їй спричинено матеріальну шкоду.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 30 квітня 2014 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст.122-4, 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта».

Вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 34 847,05 грн.

11 серпня 2014 року їй виплачено страхове відшкодування у розмірі 15 834,51 грн.

Таким чином, сума матеріального збитку становить 19 012,54 грн (34 847,05 грн - 15 834,51 грн), яку позивач просить стягнути з відповідачів на свою користь, а також судові витрати по справі.

Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 19 жовтня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальні збитки у розмірі 19 012 грн 54 коп, витрати на проведення оцінки вартості майна у розмірі 600 грн, судовий збір в розмірі 250 грн 91 коп, а всього - 19 863 грн 45 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати в частині задоволення позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що розрахунок вартості робіт був здійснений в непередбаченому законом порядку, а можливість перевірки правильності проведення такого розрахунку втрачена. Звіт про оцінку автомобіля було отримано вже після проведення страхового відшкодування, розмір якого позивачем не оспорений. Його не було повідомлено про проведення огляду автомобіля, чим позбавлено можливості оспорити складений звіт.

Учасники процесу правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу, передбаченим ст. 360 ЦПК України, не скористалися.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Аналіз доводів апеляційної скарги свідчить про те, що судове рішення суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку тільки в частині вирішення позовних вимог про відшкодування ОСОБА_1 майнової шкоди, а тому переглядається апеляційним судом лише в цій частині.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 08 квітня 2014 року близько 13 години 20 хвилин по вул.Бородінській в районі будинку № 31 у м. Дніпрі сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої пошкоджено автомобіль позивача «КІА», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , чим їй спричинено матеріальну шкоду.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від від 30 квітня 2014 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст.122-4, 124 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/5839614 (а.с. 6), відповідно до якого ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, становить 50 000 грн.

Згідно страхового акту, складеного ПАТ «НАСК «Оранта» на підставі протоколу огляду транспортного засобу від 10 квітня 2014 року, матеріальний збиток складає 15 834,51 грн (а.с.71).

За звітом експертного дослідження щодо визначення матеріальної шкоди №66/14 від 23 квітня 2014 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача становить 34 847,05 грн.

Страховою компанією НАСК «Оранта» відшкодовано шкоду, заподіяну майну у розмірі 15 834,51 грн, що підтверджується заявою про видачу готівки № OYBR42026 від 11 серпня 2014 року.

Отже, страховиком НАСК «Оранта» у порядку, встановленому чинним законодавством України та договором страхування, здійснено необхідні дії щодо визначення розміру шкоди, завданої у ДТП, та виплати страхового відшкодування.

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Відповідно до статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Відступаючи від правового висновку Верховного Суду України, наведеного у постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2808цс15, згідно з яким право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред`явлена безпосередньо до винної особи, навіть якщо його цивільно-правова відповідальність застрахована, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) вказала, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Ухвалюючи рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача 19 012,54 грн майнової шкоди, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред`явлена безпосередньо до винної особи, навіть якщо його цивільно-правова відповідальність застрахована, з огляду на наступне.

Як зазначено вище, згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/5839614 страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну, становить 50 000 грн.

Згідно страхового акту, складеного ПАТ «НАСК «Оранта» на підставі протоколу огляду транспортного засобу від 10 квітня 2014 року, матеріальний збиток складає 15 834,51 грн (а.с.71).

11 серпня 2014 року ПАТ «НАСК «Оранта» виплатило ОСОБА_2 страхове відшкодування в розмірі 15 834,51 грн (а.с. 7).

23 квітня 2014 року на замовлення ОСОБА_2 було складено звіт № 22 про визначення матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу, згідно з яким матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля "КІА" в результаті його пошкодження при ДТП на дату оцінки, з урахування фізичного зносу складає 34 847,05 грн.

Встановивши, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на час ДТП була застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта», суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про обґрунтованість стягнення з ОСОБА_1 майнової шкоди, завданої позивачу в результаті ДТП і не звернув уваги не те, що покладення обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду № 14-176цс18 від 04 липня 2018 року, постанові Верховного Суду № 61-32208св18 від 20 березня 2019 року та постанові Верховного Суду № 61-12605св18 від 24 квітня 2019 року.

Крім того, порядок та умови виплати страхового відшкодування регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки

Порядок розрахунку вартості відновлювального ремонту встановлено Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092.

Відповідно до пункту 36.7 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» рішення страховика про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) може бути оскаржено страхувальником чи особою, яка має право на відшкодування, у судовому порядку.

Враховуючи вищезазначене та на підставі п.п. 1, 2, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню в оскаржуваній ОСОБА_1 . частині, а саме в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальних збитків у розмірі 19 012 грн 54 коп, витрат на проведення оцінки вартості майна у розмірі 600 грн, судового збору в розмірі 250 грн 91 коп, а всього - 19 863 грн 45 коп. з ухваленням в цій частині нового судового рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

На підставі положень ст. 141 ЦПК України, з позивача на користь відповідача ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати - судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 376,37 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Заочне рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 19 жовтня 2017 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих внаслідок ДТП, скасувати та відмовити у задоволенні цих позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 376,37 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова