Справа № 758/9952/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2019 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Васильченка О. В. ,

за участю секретаря судового засідання - Ковальчук О. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Алейникова Миколи Володимировича про визнання незаконною постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій, зобов`язання видати свідоцтво про право на спадщину,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 пред`явила в суді позов до ПН КМНО Алейникова М.В. про визнання незаконною постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій, зобов`язання видати свідоцтво про право на спадщину.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернулась до ПН КМНО Алейникова М.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Відмова обґрунтована тим, що надані позивачем правовстановлюючі документи на квартиру, а саме: свідоцтво про право власності від 10.07.2015 року та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.08.2015 року, видані та зареєстровані після смерті спадкодавця

З такою постановою позивач не погоджується, вважає її незаконною та просить суд скасувати та зобов`язати відповідача видати позивачеві свідоцтво про право на спадщину за заповітом на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач в судове засіданні не з`явилась. Про розгляд справи була повідомлена належним чином. Представник позивача звернувся до суду із заявою, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, а розгляд справи провести без його участі.

Відповідач також свого права на участь в судовому засіданні не використав. До суду звернувся із заявою, в якій просив розгляд справи провести без його участі, проти задоволення позову заперечував.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з таких підстав.

Судом достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

10.06.2015 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 заповіла все своє рухоме та нерухоме майно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Клименком Д.Б. і зареєстрований в реєстрі за № 979.

21.10.2015 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Алейнікова М.В. з заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 Заяву було зареєстровано у книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №3.

15.02.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Алейніковим М.В. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру АДРЕСА_1 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , оскільки надані позивачкою правовстановлюючі документи на вказану квартиру - свідоцтво про право власності від 10.07.2015 року та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.08.2015 року видані та зареєстровані після смерті спадкодавця.

Відповідно до розпорядження від 10.07.2015 року Подільської районної в м. Києві державної адміністрації №211, 10.07.2015 року відділом з питань майна комунальної власності Подільської районної в м. Києві державної адміністрації було видано свідоцтво про право власності, згідно з яким квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

З заявою про оформлення передачі у приватну власність вказаної квартири ОСОБА_2 звернулась до відділу приватизації 19.06.2015 року.

Право власності ОСОБА_2 на вказану квартиру було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13.07.2015 року, номер запису про право власності 10699424.

Відтак, вбачається та ситуація, що правовстановлюючий документ, на підставі якого звернулась позивач до відповідача, було видано вже після смерті спадкодавця. Більше того, державна реєстрація права власності на цю квартиру за спадкодавцем була проведена після її смерті.

Як вбачається з рішення Подільського районного суду м. Києва від 16 січня 2017 року, 12.05.2016 року Подільською районною в м. Києві державною адміністрацією винесено розпорядження №87, яким визнано недійсним розпорядження Подільської районної в м. Києві державної адміністрації від 10.07.2015 року №211 щодо передачі квартири АДРЕСА_1 у приватну власність ОСОБА_2 та видане на його підставі свідоцтво про право власності на квартиру.

Вищевказаним рішенням суду у задоволенні позову ОСОБА_1 в задоволенні позову до Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа - ПН КМНО Алейніков М.В. про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування було відмовлено. Рішення суду набрало законної сили.

Спірні правовідносини, що виникли, регулюються положеннями Цивільного кодексом України, положеннями Закону України «Про нотаріат».

За змістом статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з частиною п`ятою статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частин першої, другої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернуться до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно з частиною першою статті 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Порядок видачі свідоцтва про право на спадщину визначено статтею 67 Закону України «Про нотаріат», а видача свідоцтва про право на спадщину за законом - статтею 68 Закону України «Про нотаріат».

Згідно вимог ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; 3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; 4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; 5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; 6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; 7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; 8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням; 8-1) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії щодо відчуження належного їй майна, внесена до Єдиного реєстру боржників, зокрема за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці; 9) в інших випадках, передбачених законом.

Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 цього Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 цього Закону (частина 2 ст. ст. 49 Закону України «Про нотаріат»).

Враховуючи ту обставину, що на час відкриття спадщини, квартира, за адресою: АДРЕСА_1 , не входила до складу спадщини, суд вбачає відмову відповідача у видачі свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування, законною та обґрунтованою.

Таким чином, правових підстав для скасування спірної постанови суд не вбачає, а відтак у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 82, 259, 263-265, 268, 352, 354, а також п.п. 9, 15 Перехідних положень ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Алейникова Миколи Володимировича про визнання незаконною постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій, зобов`язання видати свідоцтво про право на спадщину - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, або якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги (зважаючи на п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О. В. Васильченко