У Х В А Л А
25 липня 2019 року місто Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах Прокопчук Л.М. (суддя-доповідач), Самчишиної Н.В., Царюк Л.М. із секретарем судового засідання Біляєвою В.М., за участю представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Ничипорчука А.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 14 травня 2019 року, ухвалене в приміщенні того ж суду у складі судді Козаченка Р.В., по справі № 477/2267/18, провадження № 22-ц/812/1213/19, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та Мішково-Погорілівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради та визнання недійсним державного акту на земельну ділянку,
У вересні 2018 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_3 та Мішково-Погорілівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, в якому просила визнати незаконним та скасувати рішення цієї сільської ради № 5 від 16 листопада 2004 року в частині передачі у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,16 га по АДРЕСА_1 , а також визнати недійсним державний акт
серії НОМЕР_1 на право власності на цю земельну ділянку, виданий ОСОБА_3 07 вересня 2005 року.
Свої вимоги обґрунтовував наступним. Рішенням Мішково-Погорілівської сільради відповідачу була передана у власність земельна ділянка площею 0,16 га, по АДРЕСА_1 , призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку. На підставі рішення від 07 вересня 2005 року йому було оформлено і видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 .
При цьому позивачці належать земельні ділянки площами 0,17 га та 0,1915 га з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, розташовані в межах Мішково-Погорілівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, кадастрові номери: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 .
Однак в 2018 році вона з`ясувала, що її земельні ділянки накладаються на земельні ділянки, передані у власність ОСОБА_3 .
Позивачка вважає, що Мішково-Погорілівська сільська рада, приймаючи рішення про передачу ОСОБА_3 земельної ділянки, вийшла межі своїх повноважень, оскільки межі населеного пункту встановлені не були.
Під час підготовчого судового засідання позивачка змінила підстави для своїх вимог, подавши належним чином оформлену письмову заяву, в якій вказала, що згідно технічної документації на земельну ділянку вона відноситься до ріллі, але її цільове призначення при передачі у власність ОСОБА_4 не змінювалася. Також підтвердила, що ділянка знаходилася за межами населеного пункту с. Мішково-Погорілове, тому розпоряджатися нею сільська рада цього села не мала права (а.с. 73-76).
Вказуючи про похідність оформленого державного акту на підставі незаконного рішення сільської ради, просила визнати недійсним вказаний вище державний акт на ім`я ОСОБА_3 .
Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 14 травня 2019 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та Мішково-Погорілівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області про визнання незаконним та скасування рішення Мішково-Погорілівської сільської ради Жовтневого (тепер Вітовського) району Миколаївської області № 5 від 16 листопада 2004 року в частині передачі у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,16 га по АДРЕСА_1 цього АДРЕСА_2 , та про визнання недійсним державного акту серії НОМЕР_1 на право власності на цю земельну ділянку, виданого ОСОБА_3 07 вересня 2005 року.

В апеляційній скарзі представник позивачки ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Зазначає, що прийняттям Мішково-Погорілівською сільрадою рішення про передачу земельної ділянки в приватну власність із земель комунальної власності позбавляє конкретну територіальну громаду правомочностей власника землі в тому обсязі, який дозволяє її статус як землі комунальної власності територіальної громади, а отже висновок суду про те, що втручання органу державної влади в право особи на мирне володіння майном не може бути застосовано до вказаної справи. Крім того, відповідачами у спорах про визнання незаконними та скасування рішень органу місцевого самоврядування, за якими певні особи набувають право власності на певне майно, повинні виступати як безпосередньо органи, які прийняли ці рішення, так і особи, які на момент спору є власниками спірного майна, тому Мішково-Погорілівська сільрада та ОСОБА_3 є належними відповідачами у справі (а.с. 132-140).

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 25 червня 2019 року відкрито провадження за вказаною апеляційною скаргою.

Під час апеляційного розгляду справи було з`ясовано, що на розгляді у Верховному Суді знаходиться цивільна справа № 477/2358/18 з подібними правовідносинами та обставинами.

Відповідно до ч.3 ст. 6 Закону України «Про доступ до судових рішень», суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 04 червня 2019 року відкрито касаційне провадження, за касаційною скаргою адвоката Іванової Олени Тарасівни Сорочана ОСОБА_5 на постанову Миколаївського апеляційного суду від 13 травня 2019 року по справі справу № 477/2358/18, провадження № 61-1052ск19 за позовом ОСОБА_2 до МішковоПогорілівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, ОСОБА_6 , треті особи без самостійних вимог на боці позивача : ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку.

Предметом судового розгляду у справі № 477/2358/18, що переглядається Верховним Судом, та у цій справі є визнання незаконним та скасування рішенняМішковоПогорілівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 16 листопада 2004 № 5 про надання у власність ОСОБА_6 земельної ділянки площею 0,16 га по АДРЕСА_1 , визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Подібними є правовідносини, у яких тотожними є предмет спору, підставипозову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання.

Отже, оскаржуване судове рішення у даній справі та оскаржуване рішення, яке передано на розгляд палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, постановлені у подібних правовідносинах.

Згідно з п.14 ч.1 ст.253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, - до закінчення перегляду в касаційному порядку судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі).

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає за необхідне зупинити апеляційне провадження у даній справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду справи №477/2358/18.

Керуючись п.10 ч.1 ст.252, ст.ст. 253, 261, 368,381 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Зупинити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 14 травня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та Мішково-Погорілівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області про визнання незаконним та скасування рішення сільської ради та визнання недійсним державного акту на земельну ділянку до закінчення перегляду в касаційному порядку Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду справи №477/2358/18 (провадження №61-1052ск19 ).

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття. Може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Л.М. Прокопчук

Суддя Н.В. Самчишина

Суддя Л.М. Царюк

Повний текст судового рішення складено 25 липня 2019 року