1Справа № 335/8138/19 2-о/335/132/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2019 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Макарова В.О.,

за участю секретаря судового засідання - Дворникової Я.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в особі адвоката Пашко Ольги Андріївни, заінтересована особа: Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України,

ВСТАНОВИВ:

25.07.2019 року ОСОБА_1 , в особі адвоката Пашко О.А., звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із вказаною заявою, в якій просить встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на окупованій території України у м. Донецьк.

В обґрунтування заяви представник заявника вказала, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була матір`ю заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

14.06.2019 року ОСОБА_2 , яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , померла в місті Донецьк (Калінський район) у віці 49 років.

Маючи в наявності свідоцтво про смерть, видане Петровським відділом РАГАС Донецького міського управління Міністерства Народної Республіки № 145286 від 25.06.2019 року, запис акта № 546, та довідку про отримання допомоги на поховання від 25.06.2019 року, 17.07.2019 року заявник звернулась до Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області щодо реєстрації смерті ОСОБА_2 .

Проте, листом від 17.07.2019 року № 1290/51-47 Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області відмовив заявнику у реєстрації смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , з причини, що надана копія свідоцтва про смерть не відповідає умовам діючого законодавства та не створює правових наслідків, бо видане на тимчасово окупованій території України.

Встановлення факту смерті матері необхідне заявнику для настання правових наслідків її смерті.

Представник заявника адвокат Пашко О.А. підтримала подану заяву, подала суду заяву з проханням справу розглянути у її відсутність, вимоги, викладені в заяві підтримує в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином.

За таких обставин, та враховуючи, що розгляд даної справи відповідно до вимог частини другої статті 317 ЦПК України здійснюється невідкладно, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника заявника та представника заінтересованої особи на підставі доказів які маються в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

У зв`язку з чим, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу.

Суд, розглянувши заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території підлягають задоволенню з наступних підстав.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини, перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного.

За приписами ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, свобод чи інтересів фізичних осіб , прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , доводилася донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданим Олександрівською селищною Радою Мар`їнського району Донецької області 12.05.1995 року, про що зроблено запис в книзі записів актів громадського стану про народження за № 15.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, яке видане Петровським відділом РАГАС Донецького міського управління Міністерства Народної Республіки № 145286 від 25.06.2019 року, запис акта № 546, та копією довідки про отримання допомоги на поховання від 25.06.2019 року,

Для отримання свідоцтва про смерть матері, заявниця звернулася до Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Однак, листом від 17.07.2019 року № 1290/51-47 Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області заявнику було відмовлено у реєстрації смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , з підстав, що надана копія свідоцтва про смерть не відповідає умовам діючого законодавства та не створює правових наслідків, бо видане на тимчасово окупованій території України.

Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey), а також Молдови та Росії (зокрема, Mozer v/ the Republic of Moldova and Russia, Ilascu and Others v. Moldova and Russia), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Згідно до вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1650 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до роз`яснень, даних в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і визначає датою її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 та місцем смерті м. Донецьк.

Приписами ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, а відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах, в тому числі про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для настання правових наслідків смерті ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, що надасть їй можливість отримати свідоцтво про смерть, видане відповідним державним органом України тощо.

Керуючись ст.ст. 10, 259, 265, 315, 317, 319 ЦПК України, ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , в особі адвоката Пашко Ольги Андріївни, заінтересована особа: Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Донецьк.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Повні відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Зацікавлена особа: Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, м. Одеса, вул. Середньофонтанська, 30Б.

Суддя В.О. Макаров