Справа № 521/9498/19
Провадження № 6/521/341/19
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2019 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Тополевої Ю.В.,

за участю секретаря Манюка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі території України,

ВСТАНОВИВ:

08 липня 2019 року до Малиновського районного суду м. Одеси через свого представника, ОСОБА_2 , звернулась ОСОБА_1 із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі території України, яке було встановлено ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 11 червня 2019 року.

Заява обґрунтована наступними обставинами. 11 червня 2019 року Малиновським районним судом м. Одеси задоволено подання відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 в межах зведеного виконавчого провадження № 57902193 з виконання постанови № 54071902 від 06 грудня 2018 року, що видав ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області та постанови № 54071824 від 06 грудня 2018 року, що видав ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави виконавчого збору у загальному розмірі 749071,37 гривень. Як вказує ОСОБА_1 в своїй заяві, до моменту отримання копії ухвали про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 11.06.2019 року вона не знала про наявність у неї зобов`язань перед ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області, та не ухилялася від їх виконання. Крім того, заявник не погоджується з постановами № 54071902 від 06 грудня 2018 року та № 54071824 від 06 грудня 2018 року, вважає їх незаконними та такими, які вона має намір оскаржити в судовому порядку. Адресою ОСОБА_1 , як боржника у виконавчому провадженні, зазначено АДРЕСА_1 . Проте, вказана квартира була відчужена заявником ще 31 липня 2013 року, на теперішній час належить іншій особі, а сама ОСОБА_1 з 10 вересня 2013 року зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Заявнику невідомо, хто отримував поштову кореспонденцію, надіслану їй за адресою: АДРЕСА_1 , крім того, підпис на поштовому повідомленні про вручення листа боржнику не належить ОСОБА_1 . Вказані обставини, на думку заявника, свідчать про її необізнаність щодо існування зобов`язань та відсутність дій, спрямованих на ухилення від їх виконання.

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримала, просила її задовольнити, в останнє судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Представник відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області в судове засідання не з`явився, про причини невки суд не повідомив, заяву про розгляд заяви у його відсутність до суду не подав.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази дійшов висновку про задоволення заяви, зважаючи на наступні обставини.

Судом встановлено, та підтверджено матеріалами справи, що 11 грудня 2018 року державним виконавцем винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень № 57884546 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 10751,78 доларів США та 2036,17 грн. та № 57884412 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 16033,20 доларів США та 1877,07 грн.

11 грудня 2018 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області винесено постанову № 57884412 про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження № 57902193 з виконання постанови № 57884412 та постанови № 57884546 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області виконавчого збору.

В межах зазначеного зведеного виконавчого провадждення Головний державний виконавець ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області Гортолум В.С. 07 червня 2019 року звернувся із поданням до Малиновського районного суду м. Одеси про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 .

В обгрунтування подання державний виконавець зазначив, що боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження направлено за адресою, вказаною у виконавчому документі. Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення боржником отримано постанови про відкриття виконавчого провадження 18 грудня 2018 року. Згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, у боржника відсутнє нерухоме майно на яке можливо звернути стягнення. 11 січня 2019 року оголошено розшук майна ОСОБА_1 , а саме, транспортних засобів, які на день звернення із поданням не затримані. Згідно даних Державної фіскальної служби України у боржника відсутні відкриті розрахункові рахунки. Згідно довідки Головного управління ДМС України в Одеській області боржник документований паспортами громадянина України для виїзду за кордон серій НОМЕР_1 від 02 березня 2012 року та НОМЕР_2 № НОМЕР_3 від 02 серпня 2017 року та неодноразово перетинала державний кордон України. На виклики державного виконавця боржник не з`являлася, пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документу та інформацію до Відділу не надавала. Враховуючи значний термін невиконання боржником зобов`язань та законних вимог державного виконавця, останній вважав, що є достатні підстави вважати, що боржник ухиляється від виконання рішень суду.

11 червня 2019 року Малиновський районний суд задовольнив клопотання про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 , виходячи із наведених обставин та наявних матеріалів справи, які свідчили про те, що сума боргу ОСОБА_1 не погашена.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України» встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до ч. 3 ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Аналіз зазначених норм закону дає можливість дійти висновку про те, що для обмеження особи у праві виїзду за межи України необхідно встановити умисне ухилення від виконань зобов`язань, яке включає в себе обізнаність особи про наявність в неї зобов`язань та вчинення дій по ухиленню від їх виконання.

Задовольняючи подання, суд виходив із того, що державний виконавець повідомляв ОСОБА_1 про наявність зобов`язань за її зареєстрованою адресою проживання, а саме: АДРЕСА_1 .

Разом із цим, ОСОБА_1 надано до суду докази того, що вона з 10 вересня 2013 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Крім того, ОСОБА_1 зазначила, що підпис в поштовому повідомленні про вручення постанов про відкриття виконавчого провадження зроблено іншою особою. Вказані доводи державним виконавцем не спростовані в ході розгляду заяви, що дає суду підстави дійти висновку про відсутність обізнаності ОСОБА_1 щодо наявних постанов про відкриття провадження та відсутності в її діях умислу щодо ухилення від виконання своїх зобов`язань.

Відповідно до ч. ч. 5-7 ст. 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника. Суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обов`язкової участі державного (приватного) виконавця. За результатами розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 441 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі території України задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження громадянці України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , паспорти громадянина України для виїзду за кордон серій НОМЕР_1 від 02 березня 2012 року та НОМЕР_5 від 02 серпня 2017 року у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов`язань, покладених на неї постановою № 54071902 від 06 грудня 2018 року, що видав Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, та постановою № 54071824 від 06 грудня 2018 року, що видав Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, яке було встановлено на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 11 червня 2019 року.

Копію ухвали, після набрання законної сили, направити до Державної прикордонної служби України (01034, м. Київ, вул. Володимирська, 26) для виконання.

Копію ухвали направити учасникам справи, а також державному виконавцю (приватному) в порядку, передбаченому ст. 272 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд міста Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: Ю.В. Тополева