Справа №295/8647/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого - судді Полонця С.М.,

секретаря с/з - Глущенко Я.В.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «САВ-ТРАНС» в особі директора Місюри Дмитра Леонідовича про відшкодування матеріальних та моральних збитків, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути на його користь з відповідача матеріальні збитки в сумі 2836,73 грн. та на відшкодування моральної шкоди - 20000 грн., посилаючись на те, що 19.07.2018 року на зупинці громадського транспорту в с. Ліщин Житомирського району Житомирської області розірвалося колесо в рейсовому автобусі марки «ЛАЗ 4207», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить відповідачу і який слідував маршрутом «Житомир-Ліщин», внаслідок чого позивачу та його дружині заподіяні тілесні ушкодження. В результаті вказаної події позивачу заподіяно матеріальні збитки та моральну шкоду.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Полонця С.М. від 11.06.2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 18.06.2019 року заяву позивача ОСОБА_1 про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, залишено без задоволення.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не надав.

Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 19.07.2018 року близько 10 години 45 хвилин за адресою: с. Ліщин, Житомирського району, Житомирської області, на зупинці громадського транспорту, внаслідок розриву колеса рейсового автобуса «Житомир-Ліщин», марки «ЛАЗ 4207» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , було заподіяно тілесні ушкодження ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

За вказаним фактом 24.11.2018 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження за №0000999.

Відповідно до Акту судово-медичного обстеження №1852 від 31.07.2018 року у ОСОБА_1 виявлено садна на обличчі та правій грудній залозі, які утворилися від дії тупих твердих предметів, не виключено в термін та за обставин, вказаних обстеженим та відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Згідно Акту судово-медичного обстеження №1867 від 31.07.2018 року у ОСОБА_4 виявлено синець та садно на обличчі, які утворилися від дії тупого твердого предмету, не виключено в термін та за обставин, вказаних обстеженою та відносяться до легких тілесних ушкоджень.

З 19.07.2018 року по 26.07.2018 року ОСОБА_1 перебував на амбулаторному лікуванні в КУ «Центральна районна лікарня» Житомирської районної ради.

19.07.2018 року ОСОБА_4 зверталася в поліклінічне відділення КУ «Центральна районна лікарня» Житомирської районної ради до лікаря офтальмолога та в результаті обстеження встановлено діагноз: підшкірна гематома нижньої повіки лівого ока і призначено лікування.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні даного спору про відшкодування матеріальних збитків підлягає: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» із змінами та доповненнями, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу державної влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За умовами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до п. 9 вищевказаної Постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань тілесні ушкодження ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було заподіяно 19.07.2018 року внаслідок розриву колеса рейсового автобуса «Житомир-Ліщин» марки «ЛАЗ 4207» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 .

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які належні допустимі, достатні та достовірні докази належності вказаного транспортного засобу на праві власності чи користування саме ТОВ «САВ-ТРАНС», заподіяння працівниками вказаного товариства матеріальних збитків позивачу, протиправності їх діяння, наявності причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Підозра у вчиненні кримінального правопорушення за вищевказаних позивачем обставин органом досудового розслідування не вручена жодній особі, в тому числі і працівникам ТОВ «САВ-ТРАНС», як і відсутнє судове рішення, що набрало законної сили, яким би було встановлено вину працівників відповідача у заподіянні тілесних ушкоджень позивачу.

З наданих позивачем до справи копій чеків на оплату ліків не можливо встановити їх відповідність виданим позивачу лікарем відповідних рецептів під час лікування, а надані копії квитків на автобус не свідчать про поїздки у відповідні дні саме позивача до медичного закладу, органів досудового розслідування та прокуратури з приводу заподіяних йому тілесних ушкоджень.

За відсутності таких передбачених законом загальних підстав цивільно-правової відповідальності, як протиправність діяння заподіювача шкоди, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача, вини останнього в її заподіянні, а також доказів розміру заподіяних збитків, у суду не має підстав для стягнення з відповідача на користь позивача матеріальних збитків в сумі 2836,73 грн.

При цьому дружина позивача ОСОБА_4 не позбавлена права на звернення до суду із окремим позовом про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, внаслідок завданих особисто їй тілесних ушкоджень.

Також слід зазначити, що законом передбачено відшкодування моральної шкоди незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано ушкодженням здоров`я фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Разом з тим судом не встановлено, що моральну шкоду завдано позивачу внаслідок неправомірних дій працівників саме ТОВ «САВ-ТРАНС», а позивачем не надано доказів на підтвердження розміру спричиненої шкоди, з яких міркувань він виходив визначаючи цей розмір в сумі 20000 грн., а саме не зазначено характеру, обсягу та глибини заподіяних позивачу моральних страждань, їх наслідків, що є підставою для відмови в задоволенні позовної вимоги про стягнення моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 82, 259, 263, 265, 279 ЦПК України, ст.ст. 23, 1166, 1167, 1195 ЦК України, суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «САВ-ТРАНС» в особі директора Місюри Дмитра Леонідовича про відшкодування матеріальних та моральних збитків, залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 ; місце проживання - АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_2 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «САВ-ТРАНС» в особі директора Місюри Дмитра Леонідовича; місце знаходження - 1003 0, м. Житомир, вул. Східна, 88/2; код ЄДРПОУ - 37446191.

Суддя: