РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2019 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого-судді Прохоренко В.В.,

секретар Ливтиненко В.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом за позовом Акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Херсонська теплоелектроцентраль» (далі АТ «Херсонська ТЕЦ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, зазначаючи про те, що товариство відповідно до Статуту надає фізичним та юридичним особам послуги з постачання теплової енергії та підігріву води.

Тарифи на послуги з постачання теплової енергії та гарячої води встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг.

АТ «Херсонська ТЕЦ» надає послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води до багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 , в тому числі до квартири АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 , на її ім`я відкритий особовий рахунок в службі збуту теплової енергії, за яким ведеться облік розрахунків за надані послуги.

Згідно до п.1 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово комунальних послуг, підготовлений виконавцем послуг на основі типового договору.

Типовий договір розміщений на офіційному сайті товариства та опублікований в газеті «Новий день», цим повідомленням визначено, що фізична особа, що користується послугами з централізованого опалення, постачання гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до договору. Отже, відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення на підставі договору приєднання, оскільки після розміщення повідомлення та договору не запропонувала свої умови договору.

ОСОБА_1 у порушення умов договору та вимог законодавства послуги з теплопостачання оплачує не в повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість за період з вересня 1997 року по лютий 2018 року у розмірі 39995,45 грн.

На підставі ст.ст.20, 31 Закону України «Про житлово комунальні послуги», ст.ст.526, 634ЦК України, п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачанні холодної та гарячої води і водовідведення, просив стягнути заборгованість за послуг з централізованого опалення за період з вересня 1997 року по лютий 2018 року у розмірі 39995,45 грн., а також судовий збір.

Ухвалою від 16.07.2018 року було призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило.

22.08.2018 року від ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просить суд застосувати строки позовної давності та відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно дост.322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 630 ЦК України визначено, що договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов договорів певного виду, оприлюднених у встановленому порядку.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач рішенням Виконавчого комітету Херсонської міської ради від 20 жовтня 2009року № 628 «Про визначення виконавця комунальних послуг із централізованого опалення та гарячого водопостачання, затвердження Положення про розмежування зон експлуатаційної відповідальності та типового договору про розмежування зона експлуатаційної відповідальності» виконавцем комунальних послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності м. Херсона АДРЕСА_3 «І, ІІІ, IV АДРЕСА_4 , «ХБК», в центрі міста є АТ «Херсонська ТЕЦ» у будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж АТ «Херсонська ТЕЦ».

Тарифи АТ «Херсонська ТЕЦ» за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання для населення встановлені Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг.

Типовий договір розміщений на офіційному сайті товариства та опублікований в газеті «Новий день», зазначеним повідомленням визначено, що фізична особа, що користується послугами з централізованого опалення та постачання гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до договору.

Позивач надавав послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає та зареєстрована в квартирі АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 .

Наведеним в позові розрахунком заборгованість відповідача за період з вересня 1997 року по лютий 2018 року у розмірі 39995,45 грн.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Субєктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд (стаття 1, частина друга статті 3, стаття 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Згідно із частиною першою статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на:

1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо);

2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо);

3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо);

4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

У частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обовязок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобовязані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. (Правова позиція Верховного Суду України викладена в постанові №6-2951цс15 від 20.04.2016 року.)

Отже, матеріалами справи підтверджено, що позивач надавав послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води у приміщення за адресою: АДРЕСА_1 квартирі АДРЕСА_2 проживає та зареєстрована ОСОБА_1 .

Відповідно до наведеного в позові розрахунку заборгованість відповідача за період з вересня 1997 року по лютий 2018 року у розмірі 39995,45 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Разом із тим, перевіривши правильність розрахунку заборгованості відповідача по оплаті спожитої теплоенергії, суд вважає, необхідним застосувати строки позовної давності відповідно до наданої відповідачем заяви.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. (ч.4). Якщо суд визнає поважним_и причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ч. 5). Відповідачка, заперечуючи проти позову, просила застосувати позовну давність відносно заявлених позовних вимог.

Заборгованість за спожиту теплову енергію і гаряче водопостачання складається з суми заборгованості за кожний місяць як черговий платіж. Позивач звернувся у березні 2018 року до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з централізованого опалення за період з вересня 1997 року по лютий 2018 року в сумі 39 995,45 грн. та судових витрат в сумі 176,20 грн., про що свідчить ухвала Херсонського міського суду Херсонської області від 16.04.2018 року про відмову у видачі судового наказу про стягнення боргу за спожиту теплову енергію і гаряче водопостачання з ОСОБА_1 .

Отже, позовна давність, у межах якої позивач може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу щодо стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, що складається з суми заборгованості за кожний місяць як черговий платіж, має відраховуватись з березня 2015 року і до лютого 2018 року (як просить позивач у позовній заяві).

З наданої позивачем довідки про розрахунок заборгованості вбачається, що з вересня 1997 року по лютий 2015 року включно споживачу нараховано 16 623,05 грн. за опалення. З березня 2015 року по лютий 2018 року заборгованість споживача становить 23411,80 грн.

Таким чином, по оплаті за послуги з централізованого опалення у межах строку позовної давності в період з березня 2015 року по березень 2018 року недоплата становить 23 411,80 грн.

За таких обставин, з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» підлягає стягненню заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі 23 411,80 грн. за період з березня 2015 року по березень 2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати, які складається зі плаченого судового збору, пропорційно до задоволених позовних вимог 58,54 % в розмірі 1031,47 грн.

На підставі викладеного, ст. ст. 11, 13, 322, 627, 630 ЦК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», керуючись ст. ст. 6-13, 81, 133, 141, 258, 259, 263- 265, 279 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_5 , ІПН НОМЕР_1 , на користь Приватного акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» (, р/р НОМЕР_2 в ТВБВ № 10021/085 філії Херсонського обласного управління АТ «Ощадбанк», МФО 352457) заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з березня 2015 року по березень 2018 року в розмірі 1031,47 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_5 , ІПН НОМЕР_1 , на користь Приватного акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» (, р/р НОМЕР_3 в ПАТ «Марфін Банк» МФО 328168) судовий збір в сумі 1031,74грн.

У разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: В.В.Прохоренко