№ 207/2517/19
№ 2/207/1405/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2019 року Суддя Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області Тюлюнова В.Г., розглянувши заяву позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову.

ВСТАНОВИВ:

25 липня 2019 року з позовною заявою до суду звернулась ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Друга Кам`янська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кір`як Катерина Анатоліївна, про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання договору дарування недійсним.

До позову позивачка додала заяву про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову, а саме: накласти арешт на Ѕ частину шлакоблочного жилого будинку загальною площею 72, 1 кв.м з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Заявниця до суду не з`явилась.

Дослідивши матеріали заяви про вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства, керуючись завданнями цивільного судочинства, оцінюючи належність та допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, прихожу до висновку, що заява про забезпечення позову має бути повернута заявнику виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема: захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності (п. 4), а також пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення (п. 6).

Відповідно до ч. 4 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України, у заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

Отже, у заяві, окрім іншого, необхідно зазначати, як про необхідність вжиття заходів забезпечення позову, так і про доцільність вжиття кожного із цих заходів забезпечення.

ОСОБА_1 хоча і порушує питання про вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на Ѕ частину шлакоблочного жилого будинку, однак не зазначає та не обґрунтовує необхідність і доцільність вжиття цих заходів забезпечення, та не надала ніяких письмових доказів.

Звертаю увагу, що предметом позову є порушені права позивачки на спадщину, а не реалізація предмета спору.

Саме тому, що ОСОБА_1 при поданні заяви про забезпечення позову порушено вимоги ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України в частині зазначення необхідності і доцільності вжиття заходів забезпечення позову. До заяви не надані докази, які б свідчили про необхідність і доцільність вжиття заходів забезпечення у вигляді накладення арешту на будинок.

Також, у заяві про забезпечення позову відсутні пропозиції щодо зустрічного забезпечення. Зустрічне забезпечення покликане забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (ст. 154 Цивільного процесуального кодексу України).

Таким чином, заява про забезпечення позову подана без додержання вимог ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявниці, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 151 - 153 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Заяву позивачки ОСОБА_1 повернути заявниці.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття ухвали суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. Г. Тюлюнова