КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження № 22-ц/824/9898/2019 Суддя-доповідач: Олійник В.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 липня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Олійника В.І.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Кулікової С.В.,

при секретарі Бондаренко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 29 травня 2019 року про відмову в задоволенні заяви Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ головного територіального управління юстиції у м. Києві, заінтересована особа: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

в с т а н о в и в :

У січні 2019 року заявник - Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби м.Київ головного територіального управління юстиції у місті Києві звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва із заявою, в якій просив змінити спосіб виконання рішення суду боржником ОСОБА_2 на користь стягувача ОСОБА_1 , зазначивши новий спосіб виконання рішення наступним чином: в рахунок погашення боргу у сумі 4278541 грн. 21 коп. звернути стягнення на земельну ділянку, кадастровий номер: НОМЕР_1 , площею 0,2373 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить боржнику ОСОБА_2 , шляхом передачі земельної ділянки у власність стягувачки ОСОБА_1

Заяву обґрунтовувала тим, що заходи примусового виконання рішення суду тривають, проте рішення суду до цього часу не виконано, у боржника відсутні рахунки в банківських установах, він не працює, пенсію не отримує, транспортні засоби за боржником не зареєстровані. Державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника від 25.10.2018 року. Вищевказана земельна ділянка одночасно перебуває під арештом у кримінальному провадженні №757/24904/15-к, наявність якого є обставиною, яка ускладнює примусове виконання рішення суду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29 травня 2019 року в задоволенні вимог заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 з підстав порушення судом норм процесуального права ставиться питання про скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, яким заяву про зміну способу і порядку виконання рішення суду задовольнити.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні вимог заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не обґрунтована можливість зміни способу і порядку виконання рішення суду, оскільки ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі №757/24904/15-к накладено арешт на вищевказану земельну ділянку, що унеможливлює проведення будь-яких виконавчих дій щодо зміни власника вказаної земельної ділянки.

Такі висновки відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 25 вересня 2017 року у справі №761/27923/16-ц позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задоволено. Вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 01 лютого 2013 року в розмірі 1 500 000 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 16.06.2015 року в розмірі 355 367 грн. 73 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 18.08.2012 року в розмірі 1 600 000 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 10.08.2012 року в розмірі 800 000 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 16.07.2015 року в розмірі 34 373 грн. 36 коп. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 6 890 грн.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 07 грудня 2017 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 вересня 2017 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 18 квітня 2018 року рішення скасовано в частині стягнення інфляційних витрат, в іншій частині залишено без змін.

Встановлено, що 25 жовтня 2018 року державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції відкрито виконавче провадження №57510636 за виконавчим листом, виданим 25 травня 2018 року Шевченківським районним судом міста Києва у справі №761/27923/16-ц.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі №757/24904/15-к накладено арешт на вищевказану земельну ділянку.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 3, 7 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову (ч.1 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження»).

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч.1 ст.174 КПК України).

Питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів (ч.1 ст.539 КПК України).

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що заявником не обґрунтована можливість зміни способу і порядку виконання рішення суду, оскільки ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі №757/24904/15-к накладено арешт на вищевказану земельну ділянку, що унеможливлює проведення будь-яких виконавчих дій щодо зміни власника вказаної земельної ділянки.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку щодо залишення без задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та залишення без змін ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 29 травня 2019 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, колегії суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 29 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 26 липня 2019 року.

Суддя-доповідач:

Судді: