ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/620/18 Номер провадження 22-ц/814/2133/19Головуючий у 1-й інстанції Тищенко Л. І. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Прядкіної О.В.,

суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І.,

секретаря Кальник А.М.,

за участі: представника відповідача - адвоката Акрітова П.К.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Нові мости"

на рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 22 травня 2019 року, прийнятого під головуванням судді Тищенко Л.І. у м. Гадяч, із складанням повного тексту рішення 31 травня 2019 року

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нові мости" до ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідача Фермерське господарство "Сіріус-Агро" про визнання договору оренди земельної ділянки поновленим та визнання укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 22 травня 2019 року відмовлено у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Нові мости" до ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідача Фермерське господарство "Сіріус-Агро" про визнання договору оренди земельної ділянки поновленим та визнання укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нові мости" на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з наданням правничої допомоги адвоката у розмірі 12000 грн.

Рішення оскаржило ТОВ «Нові мости», яке в апеляційній скарзі посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить рішення скасувати та прийняти нове рішення яким задовольнити позовні вимоги.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 вважає рішення районного суду вірними та просить залишити його без змін.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю ОСОБА_4 передано у приватну власність земельну ділянка площею 3,07 га, яка розташована на території Лисівської сільської ради.

15.05.2008 року між ОСОБА_5 та ТОВ «НОВІ МОСТИ» укладено договір оренди земельної ділянки.

Відповідно до пунктів 1, 2, 8, 9 даного договору орендодавцем було надано орендарю в строкове платне користування до 31.12.2017 року земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Лисівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, загальною площею 3,0700 га з орендною платою у грошовій, натуральній та відробітковій формі у розмірі 2% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово чи іншим шляхом (збори, сходи, ЗМІ) орендодавця про намір продовжити його дію.

Вказаний договір зареєстрований у Гадяцькому райвідділі Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 20.05.2008 року за №78.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.12.2018 року ОСОБА_1 в порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 отримала земельну ділянку загальною площею 3,0712 га, з кадастровим номером НОМЕР_1 , розташованої на території Лисівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області ( Т.1, а.с. 191)

У 2017 році ТОВ «Нові мости» звернулось до ОСОБА_1 з листом-повідомленням (без дати та номеру вихідної реєстрації) про намір скористатися переважним правом на укладення з відповідачем договору оренди землі на новий строк після закінчення строку його дії- 31 грудня 2017 року. Також, до вказаного листа-повідомлення зазначено, що було додано додаткову угоду до Договору оренди землі від 01 жовтня 2017 року.

На вказаний лист ОСОБА_1 30.10.2017 року направила до ТОВ «НОВІ МОСТИ» заяву, в якій повідомила про свій намір не укладати новий договір оренди земельної ділянки на новий період після закінчення терміну дії існуючого договору та просила не проводити обробіток земельної ділянки після збору врожаю.

30.11.2017 року ОСОБА_1 направила до ТОВ «НОВІ МОСТИ» лист - повідомлення, згідно якого відповідач повідомила про свій намір не поновляти на новий термін додаткову угоду до договору оренди землі від 15.05.2008 року.

04 січня 2018 року між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Сіріус-Агро» було укладено договір оренди землі № 95, відповідно до якого орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку для особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Лисівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, площею 3,0712 га, строком до 04.01.2025 року, з орендною платою в розмірі 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Вказаний договір зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №204 від 23.01.2019 року.

Крім того, вже після закінчення договору оренди 09 лютого 2018 року ТОВ «Нові мости» направило до ОСОБА_1 лист-повідомлення про підписання додаткової угоди від 01 січня 2018 року про поновлення договору оренди земельної ділянки, укладеного 15 травня 2008 року.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, районний суд своє рішення мотивував тим, що до закінчення терміну дії спірного договору оренди землі сторони не дійшли згоди щодо його поновлення, оскільки у відповідача було відсутнє таке волевиявлення, про що достовірно було відомо позивачу, який у свою чергу не дотримався вимог, встановлених Законом України «Про оренду землі», своєчасно не повідомивши спадкоємця про свої наміри скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком.

Виходячи з положень ч.2 ст.33 Закону України «Про оренду землі», згідно якої передбачено, що у разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку. (Частина друга статті 33 із змінами, внесеними згідно із Законом № 1533-VIII від 20.09.2016).

З матеріалів справи вбачається, що позивач був обізнаний з переходом права власності на орендовану земельну ділянку ОСОБА_5 до відповідача, про що, зокрема, свідчать видаткові накладні про виплату ОСОБА_1 орендної плати 05.12.2017 року № 867, 01.03.2017 року № 99 та № 186 (Т.1, а.с. 17-19).

Представник відповідача не заперечував отримання з 2012р. ОСОБА_1 орендної плати після смерті орендодавця ОСОБА_5 .

Однак, достовірно знаючи, що відбувся перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, позивач не виконав свого обов`язку, як це передбачено Законом, повідомити спадкоємця про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк та таке повідомлення направив відповідачу тільки у жовтні 2017 р. ( а.с.114).

Між тим, ОСОБА_1 ще 30 жовтня 2017 року направила лист до ТОВ «Нові мости», в якому просила не обробляти земельну ділянку площею 3,07 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , а також повідомила про відмову укладати новий Договір оренди земельної ділянки з товариством. Дана заява отримана ТОВ «Нові мости» 30.10. 2017 року ( Т.1, а.с.115).

Надані позивачем товарно-транспортні накладні та шляхові листи підтверджують, що у період з 02.02.2018 року по 20.02.2018 року ТОВ «Нові мости» здійснювало заходи, що в основному, стосувалось підвезення міндобрив до полів - тобто після закінчення договору оренди земельної ділянки (31.12.2017 р.) при неодноразовому попередженні власника не обробляти належну їй ділянку.

Крім того, суд вірно застосував положення ч.6 Закону України «Про оренду землі».

Відповідач двічі завчасно повідомляла товариство про відсутність у неї бажання у поновленні договору оренди землі ( Т.1,а.с. 115,116), надсилаючи листи -повідомлення, які були отримані позивачем.

Отже, враховуючи, що до закінчення терміну дії спірного договору оренди землі сторони не дійшли згоди щодо його поновлення, у ОСОБА_1 відсутнє таке волевиявлення, про що достовірно було відомо позивачу, який в свою чергу не дотримався вимог, встановлених ч.2 названого Закону «Про оренду землі», своєчасно не повідомивши спадкоємця про свої наміри скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог.

Щодо посилань в апеляційній скарзі на те, що заявлена та стягнута з позивача на користь відповідача сума витрат на правову допомогу в розмірі 12 000 грн. є необґрунтованою не заслуговують на увагу.

Так, представником відповідача наданий розрахунок суми судових витрат з детальним описом робіт ( т.1, а.с.210-212).

Відповідно до ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Проте, у відповідності із приписами ст.ст.12,13 ЦПК України ТОВ «Нові мости» не надало належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що стягнуті судом першої інстанції судові витрати на правову допомогу в розмірі 12 000 грн. є неспівмірними.

Позивач також не звертався до районного суду з клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката з відповідним обгрунтуванням.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростовували висновки суду першої інстанції. При вирішенні спору по суті місцевим судом були вірно враховані та застосовані норми матеріального та процесуального права, а також правильно встановлені фактичні обставини по справі та їм дано належну правову оцінку, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 22 травня 2019 рокузалишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 п. 1ч.1, 375 ч.1, п.п.3,4, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нові мости" залишити без задоволення.

Рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 22 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О.В. Прядкіна

Судді: С.Б. Бутенко

О.І. Обідіна Повний текст постанови складено 24.07.2019 р.