У Х В А Л А

23.07.2019 Справа №607/17337/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Вийванко О. М.

за участю секретаря с/з Стрілкової М. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю.

Заявник ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом заборони ОСОБА_2 вчиняти будь-які будівельні роботи на межі земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 , площею 0.0877 га, кадастровий номер НОМЕР_1 із земельною ділянкою суміжного землекористувача ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 . Пропонує застосувати судом зустрічне забезпечення, шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі 5 000,00 грн.

Необхідність забезпечення позову мотивує тією обставиною, що невжиття заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду про задоволення позову, посилаючись на те, що в травні 2019 року відповідач ОСОБА_2 почав рити

траншею безпосередньо біля стіни житлового будинку позивача по

АДРЕСА_1 , внаслідок чого несуча стіна прибудови до будинку почала давати осадку, а на

несучих стінах і перегородках будинку появились тріщини і це загрожує руйнації будинку. Саме після цього з`ясувалося, що межа земельної ділянки ОСОБА_2 з сторони

ОСОБА_1 проходить по стіні будинку позивача, а у власність відповідача передано

частину земельної ділянки позивача. В даний час, ОСОБА_2 продовжує активно вести будівельні роботи, а тому, руйнація будинку збільшується.

Перевіривши та дослідивши матеріали даної справи, суд приходить до висновку, що заява позивача про забезпечення позову підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.1 та 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Оскільки провадження у справі, станом на дату постановлення ухвали не відкрите, у зв`язку з відсутністю відомостей з АДБ ДМСУ в Тернопільській області, на запит суду щодо місця реєстрації проживання відповідача, заява про забезпечення позову розглядається без виклику сторін головуючим суддею.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

П. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачає, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Як передбачено положеннями ч. 7 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Види забезпечення позову визначені положеннями статті 150 ЦПК України та до них належать: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Згідно із п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Також слід зазначити, що статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення ст.ст. 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до ч.3 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Враховуючи викладене, з наведених у заяві про забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предметом позову по даній справі є усунення перешкод в користуванні власністю та заявлений позивачем захід забезпечення позову у виді заборони вчиняти будь-які будівельні роботи на межі земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 , площею 0.0877 га, кадастровий номер НОМЕР_1 із земельною ділянкою суміжного землекористувача ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , є взаємопов`язаний з предметом спору, а невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача, за захистом яких вона звернулася до суду.

Позивачем обґрунтовано наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, оскільки застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист її порушеного права та поновлення порушених прав та інтересів позивача.

Враховуючи предмет даного позову, наведені позивачем докази та обґрунтування заявлених вимог у заяві щодо забезпечення позову, їх розумність та адекватність, наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог про усунення перешкод у користуванні власністю, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також те, що межа земельної ділянки від «Г» до «А» для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 , площею 0.0877 га, кадастровий номер НОМЕР_1 прилягає до стіни житлового будинку суміжника ОСОБА_1 , та як вказує позивач, відповідач ОСОБА_2 проводить будівельні роботи безпосередньо біля стіни житлового будинку позивача по АДРЕСА_1 , внаслідок чого несуча стіна прибудови до будинку почала давати осадку,а на несучих стінах і перегородках будинку появились тріщини і це загрожує руйнації будинку, суд вважає за можливе забезпечити позов, шляхом заборони ОСОБА_2 вчиняти будь-які будівельні роботи на межі земельної ділянки від «Г» до «А» для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 , площею 0.0877 га, кадастровий номер НОМЕР_1 із земельною ділянкою суміжного землекористувача ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 .

При вирішенні питання про застосування заходу забезпечення позову судом враховано, положення п.2 ч.3 ст.154 ЦПК України, а саме, що суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Відповідно до ч.ч.4-6 ст. 154 ЦПК України зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом: 1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; 2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову. Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

При вирішенні питання розміру зустрічного забезпечення, судом враховано заявлене клопотання позивача стосовно застосування судом зустрічного забезпечення, шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі 5 000,00 грн., а тому, суд вважає що захід зустрічного забезпечення, який визначено заявником, є співмірним із таким заходом забезпечення позову як забороною вчиняти будь-які дії щодо вищевказаного майна у межах даної цивільної справи.

З огляду на те, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову суттєво обмежує правомочність власника щодо розпоряджання своїм майном на власний розсуд та враховуючи конкретні обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, підстави і предмет позову та дані про майновий стан позивача, яка не надала доказів наявності майна в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову у випадку відмови у позові, суд вбачає підстави для застосування зустрічного забезпечення в розмірі 5 000,00 грн., яку ОСОБА_1 повинна внести на депозитний рахунок суду.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 149-154, 259, 260, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю.

Заборонити відповідачу ОСОБА_2 вчиняти будь-які будівельні роботи на межі земельної ділянки від «Г» до «А» для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 , площею 0.0877 га, кадастровий номер НОМЕР_1 із земельною ділянкою суміжного землекористувача ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 .

Застосувати зустрічне забезпечення, шляхом зобов`язання ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , внести на депозитний рахунок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області грошові кошти в сумі 5 000,00 грн. (п`ять тисяч гривень 00 копійок) у десятиденний строк з дня постановлення ухвали.

Роз`яснити, що особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову із застосуванням зустрічного забезпечення, протягом визначеного судом строку має надати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення. Якщо особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову, не виконує вимоги суду щодо зустрічного забезпечення у визначений судом строк, суд скасовує ухвалу про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Копію ухвали для виконання направити до відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Повний текст ухвали суду складено 23 липня 2019 року.

Головуючий суддяО. М. Вийванко