16.07.2019 Справа № 756/8964/18
ун. №756/8964/18
пр. №2/756/145/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2019 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

при секретарі - Мушкетик І.В.

за участю: позивача - ОСОБА_1 , представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в:

У липні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування вимог позивач зазначила, що 06.07.2018 року відповідно до договору купівлі-продажу придбала квартиру АДРЕСА_1 у ПАТ «Укрсоцбанк».

Відповідно до п. 1.8. договору, позивач була ознайомлена з тим, що на момент укладення цього договору в квартирі зареєстрований ОСОБА_3

09.07.2018 року позивач, як єдиний власник квартири, подала заяву до органу реєстрації Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про зняття з реєстрації місця проживання відповідача, проте їй було відмовлено. Тому вона звернулась до суду.

Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, просив зупинити провадження у справі.

Заслухавши пояснення позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, судом встановлено наступне.

Відповідно до договору купівлі продажу квартири від 06.07.2018 року ОСОБА_1 є одноосібним власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.7).

З зазначеного договору купівлі продажу, а саме з п. 1.8., вбачається, що на момент укладення цього договору в квартирі зареєстрований ОСОБА_3 (а.с.7).

09.07.2018 року органом реєстрації Оболонською районною в м. Києві державною адміністрацією було відмовлено ОСОБА_1 у знятті з реєстрації місця проживання ОСОБА_3 , оскільки немає підтвердження, що громадянин ОСОБА_3 втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 41 Конституції України, «Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним».

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Стаття 321 ЦК України зазначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 383 ЦК України, власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Статтею 386 ЦК України визначено засади захисту права власності: Держава забезпечує рівний захист усіх суб`єктів права власності.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 405 ч.2 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла, або законом.

З довідок, які видані Житлово-будівельним кооперативом «ПЕЧЕРСЬКИЙ -ХІІ» встановлено, що у квартирі АДРЕСА_1 громадянин ОСОБА_3 не проживає з січня 2017 року (а.с.24-25).

Позивач, як власник квартири позбавлена можливості вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю, оскільки у квартирі зареєстрований ОСОБА_3 , який не має будь-якого відношення до неї та до даної квартири.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про необхідність визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1

Згідно зі ст. 141 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати.

Враховуючи зазначене, відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 316, 319, 321, 383, 386, 391, 405 Цивільного кодексу України, керуючись ст. 5, 12, 13, 81, 89,141, 280, 259, 263, 264 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідком апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 16 липня 2019 року.

Суддя А.В. Шевчук