КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 752/3454/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2019 року Київський апеляційний суд в складі:

Судді - доповідача: Андрієнко А.М.

Суддів: Соколової В.В.

Поліщук Н.В.

При секретарі: Дроздовій Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва, постановленої під головуванням судді Шевченко Т.М. 20 травня 2019 року про залишення позову без розгляду , по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей виконавчого комітету Яремчанської міської ради Івано - Франківської області, про визначення постійного місця проживання дитини із батьком, звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів на утримання дитини,

У С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської РДА в м. Києві, Служба у справах дітей виконавчого комітету Яремчанської міської ради Івано - Франківської області, про визначення постійного місця проживання дитини із батьком, звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів на утримання дитини.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 20 травня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей виконавчого комітету Яремчанської міської ради Івано - Франківської області, про визначення постійного місця проживання дитини із батьком, звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів на утримання дитини - залишено без розгляду.

Не погоджуючись із ухвалою суду, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Зокрема, вказує на те, що суд безпідставно залишив без розгляду позовну заяву, оскільки жодних судових повісток про виклик до суду позивач не отримував, що підтверджується матеріалами справи, у якій відсутні будь-які докази про отримання повісток та належного повідомлення позивача про дати, час і місце розгляду справи.

Крім того звертає увагу суду на те, що позивач не мав змоги отримати повістки, оскільки суд помилково надсилав їх за попереднім місцем тимчасового перебування(АДРЕСА_1 ), яке не є місцем проживання позивача на сьогоднішній день.

Вказує, що позивач повідомляв про зміну поштової адреси для листування у попередній апеляційній скарзі (Том І а.с.187) та в окремому клопотанні, яке ним було подано у вересні 2018 року, що також міститься в матеріалах справи.

Зазначає, що позивач не був належним чином повідомлений про дату і час судових засідань, які призначались судом першої інстанції за період з лютого по травень 2019 року та фактично був позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, що порушує норми процесуального права та його права.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, причину неявки суду не повідомили.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, що не з`явились.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки.

Проте, колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції не у повній мірі відповідає обставинам справи, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Як установлено судом, у лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 02 квітня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду на 19 липня 2018 року.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 05 вересня 2018 року позов залишено без розгляду на підставі п.3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Постановою колегії суддів Судової палати з розгулу цивільних справ Київського апеляційного суду від 19 грудня 2018 року ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 05 вересня 2018 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Як убачається із матеріалів справи, суд першої інстанції призначив перше судове засідання на 20.02.2019, надіславши помилковоповістку про виклик до суду на попередню адресу місця тимчасового перебування позивача, яке не ємісцем реєстрації проживання (перебування).

Крім того, матеріали справи містять клопотання позивача ОСОБА_1 , в якому він повідомляє суд про те, що з травня 2018 року позивач разом із сином не проживають за вказаною адресою (АДРЕСА_1 ) на території Яремчансьої міської ради Івано - Франківської області (Том І а.с. 158-160).

Так, зокрема, на поштовому повідомленні про вручення відсутній підпис позивача про отримання ним рекомендованого листа, а конверт із судовим повідомленнямповернувся із поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання» (Том ІІ а.с.10).

Розгляд справи було відкладено на 22.03.2019.

22.03.2019 позивач в судове засідання не з`явився, повернувся конверт із поштовою відміткою причини повернення «за закінченням терміну зберігання».(Том ІІ а.с.28-29).

Розгляд справи було відкладено на 20.05.2019.

В наступне судове засідання, призначене на 20.05.2019 року на 14 год. 00 хв. позивач не з?явились, однак, на адресу суду знову повернувся конверт із поштовою відміткою «За закінченням терміну зберігання» (Том ІІ а.с. 28-29).

Проте, неявку позивача в останні судові засідання, неможна вважати повторною, в розумінні п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, оскільки положення вказаної статті регламентує наявність обов?язкової умови, а саме: позивач повинен бути належним чином повідомлений про дату судового засідання. Лише у разі дотримання даної вимоги, підлягає застосуванню положення ст. 257 ЦПК України.

Повернення на адресу суду конверту із зазначенням причини невручення «За закінчення встановленого строку зберігання» не є належним повідомлення особи про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідна позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 127/2871/16-ц, зокрема, суд вказав, що в матеріалах справи повинні бути відомості щодо належного повідомлення позивача про розгляд справи судом. Такі відомості, які містилися в матеріалах справи, як про повернення суду повістки про виклик позивача до суду з вказівкою причини повернення - за закінченням терміну зберігання, не свідчать про відмову позивача від одержання повістки чи про його незнаходження за адресою, повідомленою суду.

Тобто, слід дійти висновку, що повернення судової повістки за вказаною причиною свідчить про необізнаність позивача щодо дати судового засідання, а відтак і вважатися належним чином повідомленим, позивач не може.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування положень ст. 257 ЦПК України та залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Колегія суддів вважає, що правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи .

За таких обставин оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, 374, 379 ЦПК України колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 20 травня 2019 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлено 25 липня 2019 року.

Суддя - доповідач:

Судді: