Справа № 212/5169/13-ц
У Х В А Л А

12 липня 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді Чорного І.Я.

з участю секретаря судового засідання Поперечної А.С.,

без участі сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Кривого Рогу скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області; заінтересована особа: ОСОБА_2 , -

встановив:

10 січня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду і скаргою на бездіяльність державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Ухвалою суду від 21.01.2019 року скаргу залишено без руху, скаржнику надано строк для усунення недоліків.

27.02.2019 року ОСОБА_1 подано уточнену скаргу.

В обґрунтування скарги ОСОБА_1 посилається на те, що на виконанні Покровського ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області знаходиться виконавче провадження № 56139702 від 06.04.2018 року по стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітнього ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини усіх доходів.

З моменту ухвалення рішення суду, 27.09.2013 року, стягувач не зверталася до органів виконавчої служби із виконавчим листом, який мала в своєму розпорядженні, який отримала 26.11.2013 року.

Через відсутність банківських реквізитів стягувача, боржник відкрив у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» рахунок на ім`я ОСОБА_3 для перерахування аліментів та починаючи з травня 2015 року по липень 2018 року, ОСОБА_1 , було сплачено аліменти на утримання ОСОБА_3 у розмірі 25 553 грн. 00 коп., на рахунок № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_3 , який Боржник відкривав на ім`я свого сина в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (картка «ЮНІОР»).

У квітні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до Покровського ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області із заявою про примусове виконання рішення суду про стягнення аліментів на підставі вищевказаного рішення суду.

Державним виконавцем було нараховано заборгованість за три роки, які передували зверненню стягувача із виконавчим листом.

Боржником було надано копії квитанцій до ВДВС та заяву із проханням зарахувати данні кошти до сплачених аліментів.

Але державний виконавець відмовив в задоволенні даної заяви, мотивуючи тим, що кошти сплачуватися повинні виключно на банківські реквізити стягувача, не звернувши увагу на ту обставину, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , самостійно не розпоряджається коштами, та фактично карткою користується його законний представник матір, ОСОБА_2 .

На думку скаржника, державний виконавець був зобов`язаний зарахувати сплаченні кошти як аліменти на утримання ОСОБА_3 , а ОСОБА_2 була зобов`язана повідомити про отримання даних коштів на банківську картку, відкриту на ім`я свого сина.

Скаржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Представник скаржника в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, скаргу підтримав у повному обсязі.

Представник Покровського ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Дослідивши матеріали скарги, та вивчивши надані суду докази на її обґрунтування, давши їм оцінку у сукупності, ретельно дослідженими матеріалами цивільної справи № 212/5169/13-ц, суд вважає, що заявлені ОСОБА_1 вимоги за поданою скаргою підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.09.2013 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/4 частини всього його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, з дня подання позову до суду з 11.06.2013 року.

Вказане судове рішення сторонами не оскаржено та набрало законної сили - 01.11.2013 року.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 отримала копію рішення, яке надрало законної сили 01.11.2013 року тільки 04.04.2018 року, що підтверджується розпискою (а.с.25).

Відповідно скарги ОСОБА_1 , встановлено, що в провадженні Покровського ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області знаходиться виконавче провадження № 56139702 від 06.04.2018 року по стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітнього ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини усіх доходів.

З моменту ухвалення рішення суду, 27.09.2013 року, стягувач не зверталася до органів виконавчої служби із виконавчим листом.

Як зазначає заявник ОСОБА_1 через відсутність банківських реквізитів стягувача, боржник відкрив у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (картка «ЮНІОР») рахунок № НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_3 для перерахування аліментів та починаючи з травня 2015 року по липень 2018 року, ОСОБА_1 , було сплачено аліменти на утримання ОСОБА_3 у розмірі 25 553 грн. 00 коп.

У квітні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до Покровського ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області із заявою про примусове виконання рішення суду про стягнення аліментів на підставі вищевказаного рішення суду.

Державним виконавцем було нараховано заборгованість за три роки, які передували зверненню стягувача із виконавчим листом.

Боржником було надано копії квитанцій до ВДВС та заяву із проханням зарахувати данні кошти до сплачених аліментів.

Відповідно до листа Покровського ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області, ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні даної заяви, мотивуючи тим, що кошти сплачуватися повинні виключно на банківські реквізити стягувача (а.с.29).

Станом на 01.08.2018 року державним виконавцем Покровського ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області проведений розрахунок заборгованості по аліментам з примусового виконання виконавчого листа № 212/5169/13-ц, за яким загальна заборгованість станом на 01.08.2018 року склала 21450,24 грн. (а.с.28).

ОСОБА_1 до Покровського ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області звернувся із заявою про здійснення перерахунку заборгованості по аліментам, з урахуванням наданих ним квитанцій, при цьому просив долучити квитанції про сплату боржником аліментів у період часу з травня 2015 року по липень 2018 року на суму 25553,00 грн. (а.с.37-48).

Судом встановлено, що розрахунок заборгованості по аліментам з примусового виконання виконавчого листа № 212/5169/13-ц є предметом судового розгляду за поданою ОСОБА_1 скаргою на дії державного виконавця.

Вирішуючи питання щодо бездіяльності державного виконавця Покровського ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області, суд виходив з наступного.

При розгляді справ за скаргами сторін виконавчого провадження на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні керуватися положеннями Конституції України, пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, Цивільного процесуального кодексу України, Законами України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", "Про державну виконавчу службу", "Про виконавче провадження", іншими нормативно-правовими актами, які регулюють примусове виконання судових рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

За правилами ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно положень ч.1 ст.448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до вимог ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Дії державного виконавця при виконанні судового рішення про стягнення аліментів регламентовані статтею 71 Закону «Про виконавче провадження».

У разі, якщо боржник працює, при виконанні судового рішення щодо стягнення аліментів, державний виконавець керується також Главою Х Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 (з наступними змінами і доповненнями).

Системний аналіз вищевказаних нормативно-правових актів дає підстави вважати, що вони не регламентують дії державного виконавця у разі виникнення переплати за утримуваними аліментами за умови, що боржник працює, і аліменти стягується за місцем його роботи, а також відсутня норма, яка зобов`язує державного виконавця здійснювати відрахування поточних платежів за рахунок існуючої переплати по аліментам.

Виходячи зі змісту статті 451 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

В ході судового розгляду скарги, представником скаржника ОСОБА_1 в особі ОСОБА_4 , надано суду квитанцій на підтвердження відкриття рахунку № НОМЕР_1 у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (картка «ЮНІОР») на ім`я ОСОБА_3 для перерахування аліментів та починаючи з травня 2015 року по липень 2018 року, заявник ОСОБА_1 , було сплачено аліменти на утримання ОСОБА_3 у розмірі 25 553 грн. 00 коп..

В роз`ясненнях, які містяться у п.7 постанови Пленуму Верховного суду №14 від 26.12.2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» зазначено, що у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов`язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому суд не вправі зобов`язувати зазначених осіб до вчинення таких дій, які згідно із Законом можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідальною посадовою особою державної виконавчої служби.

Таким чином, державним виконавцем Покровського ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області при проведенні розрахунку заборгованості по аліментам станом на 01.08.2018 року, залишилася неврахованою сплата боржником ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 в загальній сумі 25553 грн. 00 коп., здійснених ОСОБА_1 , згідно наданих вищевказаних квитанцій в добровільному порядку

На підставі викладеного, суд вважає сплату аліментів ОСОБА_1 в загальній сумі 25553 грн. 00 коп., здійснену боржником ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в період з травня 2015 року по липень 2018 року доказаною та підтвердженою.

Враховуючи вищенаведені вимоги чинного законодавства України та обставини, встановлені при розгляді даної справи за скаргою ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що скарга є обґрунтованою та підлягає частковому задоволенню.

Суд вважає необхідним зобов`язати державного виконавця Покровського ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області Уманського С.А. зарахувати сплаченні в період з травня 2015 року по липень 2018 року, ОСОБА_1 , кошти у розмірі 25 553 грн. 00 коп. в рахунок оплати аліментів у виконавчому провадженні № 56139702 від 06.04.2018 року на користь ОСОБА_2 на утримання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.18,71,74 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.258-261,450,451 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області; заінтересована особа: ОСОБА_2 задовольнити частково.

Зобов`язати державного виконавця Покровського ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області Уманського Станіслава Анатолійовича зарахувати сплаченні в період з травня 2015 року по липень 2018 року, ОСОБА_1 , кошти у розмірі 25 553 грн. 00 коп. в рахунок оплати аліментів у виконавчому провадженні № 56139702 від 06.04.2018 року на користь ОСОБА_2 на утримання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 15 денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в разі її оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо вона не буде скасована.

Суддя: І. Я. Чорний