ЄУН № 336/2956/18
пр. № 2/336/167/2019
РІШЕННЯ

Іменем України

12 липня 2019 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Когут С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 , який в подальшому уточнювала, вказавши, що сторони перебували у шлюбі з 19.04.1997 року по 2015 рік. За час сумісного життя як подружжя сторони придбали майно, а саме: холодильник Samsung, пральну машину LG загальною вартістю 5100 гривень, диван вартістю 1800 гривень, порохотяг Scarlet вартістю 400 гривень, порохотяг Samsung вартістю 566 гривень. Шафу вартістю 4800 гривень. Також був проведений ремонт, встановлено два пластикових вікна вартістю 3621 гривня, зроблені відкоси вартість матеріалів та робіт 350 гривень, покладено ламінат вартістю 1350 гривень, поклеєні шпалери вартістю 1000 та 180 гривень, придбано клей для шпалер вартістю 60 гривень, кахель вартістю 980 гривень, клей для кахля вартістю 200 гривень, унітаз вартістю 700 гривень, ванна вартістю 1300 гривень, здійснено заміну систем водопроводу та стоків вартістю 3000 гривень, придбані пластик для стелі, лампи, вимикачі, тощо вартістю 400 гривень, дзеркало вартістю 400 гривень, крани для кухні та ванної кімнати вартістю 250 та 430 гривень, сушарку для рушників вартістю 520- гривень, полицю для ванної кімнати, вішак, підставка вартістю 500 гривень, мийка вартістю 550 гривень, шафа під мийку вартістю 350 гривень. По суті вимог позивач просить визнати за нею право власності на холодильник Самсунг вартістю 3200 гривень, порохотяг Самсунг вартістю 566 гривень, пральну машину вартістю 1900 гривень, а всього на майно загальною вартістю 5666 гривень; визнати за ОСОБА_2 право власності на диван вартістю 1800 гривень, порохотяг Скарлет вартістю 400 гривень, шафу вартістю 4800 гривень, два пластикових вікна вартістю 3621 гривень, сушарку вартістю 520 гривень, мийку з шафою вартістю 550 та 350 гривень, унітаз вартістю 700 гривень, ванну вартістю 1300 гривень, дзеркало вартістю 400 гривень, крани вартістю 250 та 430 гривень, а загалом на майно загальною вартістю 15121 гривня. Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок компенсації вартості належної їй частки 9455 гривень.

Ухвалою суду від 08.02.2019 року провадження по справі було відкрите та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 08.04.2019 року закрите підготовче провадження у цивільній справі та справу призначено до розгляду.

Відповідачем не подавалось відзиву на позовну заяву.

Судом не вирішувались клопотання сторін.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 наполягала на заявлених позовних вимогах, вказувала. Що в квартирі, де вони мешкали разом із відповідачем, здійснювався ремонт, а після розлучення відповідач не повертав їй побутову техніку, речі її та дітей, а також прикраси.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 проти позову заперечував частково, вказував, що дійсно деякі з речей вони придбали у шлюбі з позивачем, але це було у 2006-2008 роках, натомість деякі речі стали непридатними ще під час шлюбу, вартість речей він підвередити не може, згоден повернути позивачці частку речей.

Ухвалою суду від 12.07.2019 року за заявою позивача частину позовних вимог щодо розподілу придбаних під час шлюбу речей було залишено без розгляду у звязку з мирниз мирним врегулюванням сторонами спору з приводу майна.

Позивач наполягала на позові в частині стягнення зі ОСОБА_2 грошової компенсації за належну їй частку.

При дослідженні письмових доказів судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб 19.04.1997 року, що підтверджено копією свідоцтва про укладення шлюбу, який був розірваний рішенням Шевченківського районного суду м. З апоріжжя від 02.06.2015 року.

28.05.2008 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ОСОБА_4 був укладений договір на виготовлення, доставку та установку вікон на загальну суму 3621 гривень.

Відповідно до видаткової накладної ОСОБА_2 24.08.2010 року придбав порохотяг Самсунг вартістю 566 гривень.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Як вказує ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

З наданих позивачем документів вбачається лише, що у 2008 році ОСОБА_1 замовила послуги з виготовлення, доставки та встановлення двох пластиковихх вікон, а у 2010 році ОСОБА_2 був придбаний порохотяг Самсунг.

Водночас при розподілі майна подружжя судом береться до уваги майно, яке існує на момент його розподілу та враховується та вартість майна, яка є ринковою на момент вирішення справи судом.

Натомість позивачем не доведено, що в період шлюбу між сторонами ними були придбані усі речі, про які вона зазначала, що на момент розгляду справи судом такі речі існують та мають якусь вартість внаслідок їх фізичного зносу та за плином часу, а при розподілі речей між сторонами в мирний спосіб вартість того майна, яке забрала позивач була меншою за вартістю ніж вартість того майна, що залишилось відповідачеві.

Підсумовуючи вищевикладене, враховуючи недоведеність позивачем заявлених вимог, суд не вбачає підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 76-81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 265 ч. 5 ЦПК України зазначаються наступні відомості:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 , індивідуальний ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 , індивідуальний ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. З урахуванням положень п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України апеляційна скарга подається через суд першої інстанції.

Суддя О.І. Дацюк