Провадження № 22-ц/812/1247/19
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 липня 2019 року м. Миколаїв

справа № 474/524/19

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого Коломієиь В. В.

суддів Данилової О. О., Шаманської Н. О.,

із секретарем судового засідання Лівшенко О.С.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК», приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Дмитро Олександрович, за апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича на ухвалу судді Врадіївського районного суду Миколаївської області Фасія В.В., постановлену 14 червня 2019 року у приміщенні цього суду, повний текст якої складений цього ж дня,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Як вказала заявник, рішенням Врадіївського районного суду Миколаївської області від 30 грудня 2016 року у справі № 474/670/16-ц задоволено позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до неї та ОСОБА_2 . Стягнуто з них в солідарному порядку на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № F4SNKLON086S0 від 28.04.2015 року в сумі 302 137 04 коп., з яких 154 973 грн. 27 коп. - заборгованість за кредитом, 8309 грн. 89 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 138853 грн. 88 коп. - заборгованість за пенею.

24 січня 2017 року Врадіївським районним судом Миколаївської області на підставі зазначеного рішення видано виконавчий лист № 474/670/16-ц, на виконання якого 27 листопада 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Д.О. було відкрито виконавче провадження № 57792505.

Як вказала заявник, 08 травня 2019 року вона уклала з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» додаткову угоду № 1 до кредитного договору F4SNKLON086S0 від 28 квітня 2015 року, за умовами якої при сплаті позичальником Банку до 11 травня 2019 року суми боргу у розмірі 189 766 грн. 63 коп. залишок заборгованості за кредитним договором № F4SNKLON086S0 від 28 квітня 2015 року прощається. На виконання умов цієї додаткової угоди 08 травня 2019 року вона сплатила зазначену заборгованість, в зв`язку з чим 14 травня 2019 року Банком були видані довідки про відсутність заборгованості за кредитним договором.

Посилаючись на викладене, просила визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист від 24 січня 2017 року № 474/670/16-ц, виданий Врадіївським районним судом Миколаївської області.

Ухвалою Врадіївського районного суду Миколаївської області від 14 червня 2019 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Визнано таким, що не підлягає

виконанню виконавчий лист, виданий Врадіївським районним судом Миколаївської області від 24.01.2017р. у справі 474/670/16-ц, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" заборгованості за кредитним договором № F4SNKLON086S0 від 28.04.2015 року у розмірі 302 137 грн. 04 коп.

В апеляційній скарзі приватний виконавець Куліченко Д.О., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 . Зазначав, що положення ст. 432 ЦПК України регламентують можливість визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з його добровільним виконанням боржником. Між тим врегулювання боржником ОСОБА_1 із стягувачем АТ КБ «ПРИВАТБАНК» питання щодо погашення визначеної у виконавчому документі заборгованості відбулося після того, як протягом 6-ти місяців приватним виконавцем здійснювались виконавчі дії з його примусового виконання, що, на думку апелянта і призвело до виконання боржником судового рішення, а тому, з урахуванням вимог Закону України «Про виконавче провадження» не можна вважати, що рішення виконано ОСОБА_1 добровільно. Також апелянт вважає, що звертаючись до суду із заявою про визнання виконачого листа таким, що не підлягає виконанню, ОСОБА_1 намагається уникнути сплати виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

Правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу учасники справи не скористалися.

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції приватний виконавець Куліченко Д.О. підтримав доводи і вимоги апеляційної скарги.

ОСОБА_1 та її представник - адвокат Мішанов С.В. - вважали апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, та просили оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

Заінтересована особа ОСОБА_2 підтримав позицію ОСОБА_1 і її представника.

Представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи були належним чином сповіщені, про причину неявки не повідомили.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Задовольняючи заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, місцевий суд виходив з того, що обов`язок боржника відсутній повністю у зв`язку з припиненням в силу статті 599 ЦК України кредитного зобов`язання, а тому існують передбачені ст. 432 ЦПК України підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 .

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Врадіївського районного суду Миколаївської області від 30 грудня 2016 року у справі № 474/670/16-ц стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № F4SNKLON086S0 від 28.04.2015 року в сумі

3

302137грн.04коп., з яких 154 973 грн. 27 коп. - заборгованість за кредитом, 8309 грн. 89 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 138853 грн. 88 коп. - заборгованість за пенею. Також стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» судові витрати у розмірі 4532грн.06коп. в рівних частинах, що становить по 2 266 грн. 03 коп. з кожного. На виконання вищевказаного судового рішення 24 січня 2017 року Врадіївським районним судом Миколаївської області видано виконавчий лист (т. 2 а.с. 11).

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що 26 листопада 2018 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Д.О. з заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа (т. 2 а.с. 12).

27 листопада 2018 року постановою приватного виконавця Куліченка Д.О. відкрито виконавче провадження № 57792505, цього ж дня прийнято постанови про арешт майна боржника та арешт коштів боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням винагороди приватного виконавця, в загальній сумі 332 350 грн. 74 коп. Копії зазначених постанов разом з вимогою приватного виконавця про подання декларації про доходи та майно та надання в строк 05 грудня 2018 року документального підтвердження виконання рішення суду або пояснень щодо причин його невиконання були направлені ОСОБА_1 та отримані нею 30 листопада 2018 року (т. 2 а.с. 13-21).

Крім того, 27 листопада 2018 року виконавцем винесено постанову про стягнення основної винагороди приватного виконавця з ОСОБА_1 у сумі 30213грн.70коп., зроблені запити до Пенсійного фонду України та Державної фіскальної служби України (т. 2 а.с. 22, 33, 34).

29 листопада 2018 року приватним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, виконання якої доручено Кривоозерському об`єднаному управлінню Пенсійного фонду України Миколаївської області (т. 2 а.с. 41, 42).

07 грудня 2018 року приватним виконавцем складені акти за адресою реєстрації боржника ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 та за адресою належного їй нерухомого майна по АДРЕСА_2 , якими встановлено, що рухомого майна, на яке можливо звернути стягнення не виявлено, винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, в якій описано нерухоме майно, а саме кафе-бар « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_2 , що знаходиться на земельній ділянці загальною площею 235 кв.м., накладено на нього арешт та встановлено обмеження права користування ним: а саме заборонено відчуження, знецінення та демонтаж арештованого майна, (т. 2 а.с. 51, 52).

Постановою приватного виконавця від 13 грудня 2018 року призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання - Приватне підприємство «Дисконт» - для участі у виконавчому провадженні з метою проведення оцінки арештованого майна належного боржнику : кафе-бару «Нічний» за адресою: АДРЕСА_2 (т. 2 а.с. 58, 59). 18 грудня 2018 року оцінювачем надано звіт про незалежну оцінку вартості майна ОСОБА_1 - кафе-бару «Нічний» за адресою: АДРЕСА_2 , про результат оцінки якого цього ж дня приватний виконавець направив повідомлення сторонам виконавчого провадження (т. 2 а.с. 59-81).

19 грудня 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Куліченком Д.О. направлено на адресу Миколаївської філії Державного підприємства "СЕТАМ" заявку на внесення майна - об`єкта нежитлової нерухомості, до складу якого входять нежитлові приміщення кафе-бару «Нічний», площею 161,00 кв. м., та земельна ділянка площею 0,0235 га, кадастровий номер НОМЕР_1 до системи електронних торгів для подальшої його реалізації (а.с. 83 том 2).

Ухвалою Врадіївського районного суду Миколаївської області від 25 січня 2019 року в порядку забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на частку у спільному майні подружжя, а саме - права власності на 1/2 частку обє`кту нежитлового приміщення кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_2 в АДРЕСА_2 , та звільнення цього майна з-під арешту, - зупинено реалізацію на електронних торгах через ДП «СЕТАМ» вищевказаного нерухомого арештованого майна (т. 2 а.с. 90-95).

08 травня 2019 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 уклали додаткову угоду № 1 до кредитного договору № F4SNKLON086S0 від 28 квітня 2015 року про прощення боргу, відповідно до пунктів 1.2, 1.3., 1.4 якої Банк здійснює прощення частини заборгованості, що виникла за договором, в частині заборгованості по сплаті процентів на 0,00 грн., по сплаті комісії на 0,00 грн., пені на 407 457 грн. 15 коп.; за умови прощення частини заборгованості відповідно до п. 1.2. Угоди, заборгованість за Договором становить 189 766 грн. 63 коп. При цьому заборгованість за основним боргом становить 154 973 грн. 27 коп., процентами 8 309 грн. 89 коп., по комісії 0, 00 грн., пені 716 грн. 84 коп., по судовим витратам та штрафам 25 766 грн. 63 коп.; клієнт зобов`язується здійснити платежі на погашення заборгованості по Договору до 11 травня 2019 року. (т. 1 а.с. 4,5). На виконання умов цієї додаткової угоди 08 травня 2019 року ОСОБА_1 сплатила зазначену заборгованість, (т. 1 а.с. 6).

27 травня 2019 року від представника боржника ОСОБА_1 - адвоката Мотельчук Ю.І. - надійшла заява до приватного виконавця про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку з фактичним виконанням рішення згідно з виконавчим документом (т. 2 а.с. 121, 122). На підставі зазначеної заяви приватним виконавцем Куліченком Д.О. цього ж дня винесена постанова про поновленння вчинення виконавчих дій та постанова про закінчення виконавчого провадження № 57792505 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», тобто, з підстав фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (а.с. 125 зв., 126 том 2).

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Зазначений принцип також закріплений і у ст. 18 ЦПК України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та

нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» початком примусового виконання рішення є винесення виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого документа, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно положень частини другої статті 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що виконання боржником ОСОБА_1 умов укладеної 08 травня 2019 року між нею та АТ КБ «ПРИВАТБАНК» угоди про прощення боргу в силу ст. 605 ЦК України припинило обов`язок ОСОБА_1 зі сплати стягувачу АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зазначену у спірному виконавчому листі суми боргу.

Разом із тим, на стадії примусового виконання рішення відсутність обов`язку боржника у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником, має наслідком закінчення виконавчого провадження відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", що і було зроблено приватним виконавцем Куліченко Д.О. шляхом винесення відповідної постанови 27 травня 2019 року.

Таким чином, враховуючи, що припинення обов`язку боржника ОСОБА_1 відбулося після початку примусового виконання судового рішення, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, у розумінні вимог ст. 432 ЦПК України.

Викладене, на думку колегії суддів, не суперечить позиції Верховного Суду у постановах від 24 жовтня 2018 року у справі № 2-2407/11, від 19 вересня 2018 року у справі № 755/7805/13ц, щодо підстав визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, передбачених ст.369 ЦПК України в редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року.

За такого, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про наявність передбачених ст. 432 ЦПК України підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи приписи ст. 367 ЦПК України щодо меж розгляду справи судом апеляційної інстанції не можуть бути прийняті до уваги посилання ОСОБА_1 та її представника - адвоката Мішанова С.В. - в судовому засіданні у суді апеляційної інстанції на неправомірність дій приватного виконавця Куліченка Д.О. в зв`язку із стягненням з ОСОБА_1 до теперішнього часу коштів незважаючи на закінчення виконавчого провадження № 57792505.

Статтею 376 ЦПК України передбачено, що підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні судового рішення є, зокрема, неправильне застосуванням норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, ухвалу суду першої інстанції необхідно скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича - задовольнити.

Ухвалу Врадіївського районного суду Миколаївської області від 14 червня 2019 року - скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа, виданого Врадіївським районним судом Миколаївської області від 24 січня 2017 року у справі 474/670/16-ц, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитним договором № F4SNKLON086S0 від 28.04.2015 року у розмірі 302 137 грн. 04 коп., - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя В.В. Коломієць

Судді: О.О. Данилова

Н.О. Шаманська

Повний текст постанови складено 19 липня 2019 року