Ухвала
19 липня 2019 року
м. Київ

справа № 373/2316/17
провадження № 61-6966ск19
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Кузнєцова В. О. розглянув касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 27 вересня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 21 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 , третя особа ОСОБА_2 , про відшкодування майнової та моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
03 липня 2019 року Військова частина НОМЕР_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 27 вересня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 21 лютого 2019 року, тобто з пропуском строку, встановленого частиною першою статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), відповідно до вимог якої касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До касаційної скарги додано клопотання, у якому заявник просить поновити їй строк на касаційне оскарження, вважаючи, що він пропущений з поважних причин. Військова частина НОМЕР_1 посилається на те, що у березні 2019 року до Верховного Суду була подана касаційна скарга на вказані судові рішення, однак її ухвалою від 15 квітня 2019 року повернуто їй на підставі пункту 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України, на підтвердження чого додано копію супровідного листа Верховного Суду від 03 червня 2019 року про повернення касаційної скарги.
У відповідності до частини третьої статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущений заявником з поважних причин, суд вважає за можливе поновити його.
Разом з тим, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявником не додано документа, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документів, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.
У касаційній скарзі Військова частина НОМЕР_1 просить відстрочити їй сплату судового збору, однак не зазначає жодних підстав та не додає доказів на підтвердження неможливості його сплати.
Відповідно до частини першої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.
Статтею 8 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Особа, яка заявляє клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі на час звернення з касаційною скаргою.
Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Оскільки заявником не надано жодних доказів на підтвердження неможливості сплати судового збору на час звернення з касаційною скаргою, клопотання про відстрочення сплати цього збору задоволенню не підлягає.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у розмірі, що становить 200 відсотків ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.
Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана, зокрема, фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2017 року складав 1 600,00 грн.
У відповідності до частини четвертої статті 6 Закону України «Про судовий збір» якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).
На підставі зазначеного, судовий збір за подання касаційної скарги у цій справі, враховуючи вимоги майнового характеру та ціну даного позову в частині оспорюваної суми,підлягає сплаті у розмірі 5 349,16 грн (267 457,97 х 1% х 200%).
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.
На підтвердження сплати судового збору заявникові необхідно надати до суду відповідний документ, або ж документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.
Разом з тим, у порушення пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявником не додано до касаційної скарги копій скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявникові строку для усунення зазначених недоліків.
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Клопотання Військової частини НОМЕР_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
Поновити Військовій частині НОМЕР_1 строк на касаційне оскарження рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 27 вересня 2018 року та постанови Київського апеляційного суду від 21 лютого 2019 року.
У задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору відмовити.
Касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 27 вересня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 21 лютого 2019 року залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 16 серпня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя В. О. Кузнєцов