ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/9769/18Головуючий у 1-й інстанції Сливка Л.М.
Провадження № 22-ц/817/572/19 Доповідач - Щавурська Н.Б.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Щавурська Н.Б.

суддів - Костів О. З., Хома М. В.,

секретаря - Сович Н.А.

сторін - представника позивачів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 -

адвоката Фільварочної О.Б.,

розглянувши у відкритому провадженні апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Страхова Група "ТАС" на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 березня 2019 року, постановлене суддею Сливкою Л.М., в цивільній справі № 607/9769/18 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до приватного акціонерного товариства "Страхова Група "ТАС", приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_6 про стягнення страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулися до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначили, що внаслідок ДТП, яка сталася 21 січня 2017 року з участю траспортних засобів "фіат Скудо", р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автобуса "БАЗ-А079.24", р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , вони отримали тілесні ушкодження, а потерпіла ОСОБА_7 померла. Враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність водіїв була застрахована відповідно у ПАТ "СГ "ТАС" та ПАТ "СК "Перша", вони звернулися з відповідними заявами про виплату страхових відшкодувань, однак ні відповіді, ні виплат не отримали. В зв`язку з цим, у судовому порядку просили стягнути з ПАТ "СГ "ТАС" та ПАТ "СК "Перша" в користь ОСОБА_1 по 26 964, 66 грн. страхового відшкодування, загальний розмір якого становить 53929, 32 грн. і складається з 1/3 частки регламентної виплати за моральну шкоду в розмірі 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі на дату ДТП, що становить 12 800 грн., заподіяної смертю матері ОСОБА_7 ; 15015 грн. витрат на поховання ОСОБА_7 ; 19 457, 16 грн. витрат на лікування ОСОБА_7 ; в користь ОСОБА_2 по 6 400 грн. страхового відшкодування, загальний розмір якого становить 12 800 грн. (1/3 частку регламентної виплати за моральну шкоду в розмірі 12 мінімальних заробітних плат в місячному розмірі на дату ДТП), заподіяну смертю дружини ОСОБА_7 ); в користь ОСОБА_4 - по 7 431, 16 грн. страхового відшкодування, загальний розмір якого становить 14 862, 32 грн. і складається з 1/3 частки регламентної виплати за моральну шкоду в розмірі 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі на дату ДТП, що становить 12 800 грн., заподіяної смертю матері ОСОБА_7 ; 919, 19 грн. витрат за 6 днів лікування в ОКЛ Івано-Франківської ОДА з 21.01.2017 року до 27.01.2017 року; 822, 81 грн. витрат за 7 днів лікування у ТМКЛШД з 07.02.2017 року до 13.02.2017 року; 764, 96 грн. витрат на лікування її неповнолітньої доньки ОСОБА_8 , 2010 р.н., в Івано-Франківській обласній дитячій клінічній лікарні з 21.01.2017 року до 27.01.2017 року; неотриманих доходів у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності за період з 21.01.до 27.01.2017 року та з 07.02. до 13.02.2017 року в сумі 1 419, 35 грн.; моральної шкоди в сумі 5 % від страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, що складає 196, 32 грн; в користь ОСОБА_3 - по 6 283, 15 грн. страхового відшкодування, загальний розмір якого становить 12 566, 30 грн., і складається з витрат на лікування у період з 21.01.2017 року до 27.01.2017 року 18.10.2017 року до 25.10.2017 року на загальну суму 11 967, 90 грн. та моральної шкоди в розмірі 5 % страхового відшкодування, що становить 598, 40 грн.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 березня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Страхова група «ТАС», ПАТ «Страхова компанія «Перша» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у сумі 47 072, 16 грн. - по 23 536, 08 грн. з кожного відповідача. Стягнуто з ПАТ «Страхова група «ТАС», ПАТ «Страхова компанія «Перша» на користь ОСОБА_3 страхове відшкодування у сумі 12 566, 30 грн. - по 6 283, 15 грн. з кожного відповідача. Стягнуто з ПАТ «Страхова група «ТАС», ПАТ «Страхова компанія «Перша» на користь ОСОБА_4 страхове відшкодування у сумі 4 013, 41 грн. - по 2006, 70 грн. з кожного відповідача. Стягнуто з ПАТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_4 6 400 грн. моральної шкоди, завданої смертю ОСОБА_7 . У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. Стягнуто з ПАТ «Страхова група «ТАС», ПАТ «Страхова компанія «Перша» в дохід держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

В апеляційній скарзі АТ «СГ «ТАС» просить скасувати рішення суду, вважаючи його незаконним, необґрунтованим, постановленим з порушенням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з неповним з`ясуванням судом обставин справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалося на те, що з урахуванням відсутності звернень позивачів до АТ "СГ "ТАС" із відповідними заявами про виплату страхового відшкодування, відсутні підстави вважати порушеними, невизнаними чи оспорюваними з боку АТ «СГ «TAC» їх прав чи законних інтересів.

Крім цього, звертає увагу на недоведеність позивачем факту наявності вини водія забезпеченого транспортного засобу у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, тобто доказів виникнення цивільно-правової відповідальності. На думку апелянта, з урахуванням того, що вина встановлюється лише в судовому порядку при притягненні винної особи до кримінальної або адміністративної відповідальності, доказів чого матеріали справи не містять, AT «СГ «TAC» не має підстав для виплати страхового відшкодування, оскільки за відсутності відповідних доказів, цивільно-правова відповідальність водія забезпеченого транспортного засобу по даній ДТП не виникла.

Звертає увагу на те, що законом не передбачено наявності у членів сім`ї права на отримання страхового відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю потерпілого й у зв`язку з цим - на безпідставне незастосування судом до спірних правовідносин вимог ч. 2 ст. 608 ЦК України, яка передбачає припинення зобов`язання, нерозривно пов`язаного з особою кредитора; вимог ч. 1 ст. 515 ЦК України, яка забороняє заміну кредитора у зобов`язаннях, нерозривно пов`язаних з особою кредитора, в тому числі й у зобов`язаннях що стосуються відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також вимог п. 3 ч. 1 ст. 1219 ЦК України, яка не включає до складу спадщини право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

З урахуванням вимог ст. 24 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", п.п. 24.1 та 24.3 якого передбачають альтернативу для відшкодування витрат на лікування (документально підтверджених або розмір яких, визначений у п. 24.2 Закону), вважає безпідставним одночасне стягнення судом на користь позивача ОСОБА_3 11 327, 90 грн. підтверджених документально витрат і витрат в сумі 640 грн. за 6 днів лікування в Обласній клінічній лікарні.

Крім цього, з урахуванням тієї обставини, що судом невірно визначено розмір страхового відшкодування, який підлягає виплаті позивачу ОСОБА_3 , відповідно вважає безпідставним і стягнення в користь останнього моральної шкоди в сумі 598, 40 грн., розмір якої складає 5 % страхової виплати за шкоду заподіяну здоров`ю. Беручи до уваги, те що документально підтверджена позивачем ОСОБА_3 шкода, заподіяна здоров`ю, складає лише 11 327, 90 грн., а не 11967, 90 грн., як помилково вважав суд, то й розмір моральної шкоди складатиме лише 566, 39 грн. (11327, 90 : 100 х 5 = 566, 39), а не 598, 40 грн.

У своєму відзиві ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 відносно апеляційної скарги заперечують, вважаючи її доводи незаконними та необґрунтованими.

Зазначають, що твердження АТ «СГ «TAC» про те що, позивачі не завертались до страховика з заявою (заявами) про виплату страхового відшкодування не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами цивільної справи, а саме: наявними у ній копіями заяв про виплату страхового відшкодування, квитанцій ТД ПАТ «Укрпошта», повідомлень про вручення поштового відправлення та описів вкладення.

Вказують, що заперечуючи факт виникнення цивільно-правової відповідальності у водіїв транспортних засобів - учасників ДТП відповідач АТ «СГ «TAC» допускає підміну понять - вини у вчиненні кримінального чи адміністративного правопорушення та вини у деліктному зобов`язанні, тобто в спричиненні шкоди (життю та здоров`ю у даному випадку), а також випадків, коли шкоди завдано самим володільцям джерел підвищеної небезпеки та випадків, коли шкоди завдано іншим особам (пасажирам). В останньому випадку особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно під їхньої вини (ч. 2 ст. 1188 ЦК). Рішенням суду в даній справі шкода, підставою для відшкодування якої є вина володільця забезпеченого транспортного засобу (п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України), як і шкода, спричинена самому володільцю джерела підвищеної небезпеки - ОСОБА_2 в частині цивільно-правової відповідальності AT «СГ «TAC» (приватне) у зв`язку із поєднанням кредитора та боржника в одній особі, не стягувалась. Разом з тим, з урахуванням вимог ст.1187, 1190 ч. 1 ЦК України, п.п. 24.1, 36.3 ст.ст. 24, 36 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" перед третіми особами - пасажирами володільці обох джерел підвищеної небезпеки, що спільно завдали шкоди їх здоров`ю та життю, несуть цивільно-правову відповідальність за шкоду, спричинену внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки, солідарно та незалежно від вини. Беручи до уваги те, що предметом позовних вимог була заподіяна ОСОБА_1 майнова шкода, що полягає у витратах, понесених ним на лікування та поховання матері ОСОБА_7 , а також моральна шкода, пов`язана з душевними стражданнями, які він переніс в зв`язку з втратою близької людини (матері), вважає законним рішення суду в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 . Звертає увагу також на те, що померла ОСОБА_7 об`єктивно була позбавлена можливості самостійно пересуватись та купувати медикаменти і медичні засоби для власного лікування. Витрати на таке лікування були понесені сином ОСОБА_1 (чим йому й спричинена майнова шкода). Останні жодним чином не пов`язані з так званим правом членів сім`ї на отримання страхового відшкодування, як про це в апеляційній скарзі зазначає відповідач. Одночасно, вичерпний перелік випадків, коли шкода не відшкодовується, та підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування містять ст. ст. 32, 37 Закону.

Що стосується стягнення судом витрат на лікування потерпілого ОСОБА_3 , то зазначають, що стягнення документально підтверджених витрат може виключати одночасне відшкодування витрат на лікування у мінімальному розмірі лише у тому випадку, коли вони стосуються одного і того ж періоду лікування. Разом з тим, витрати в сумі 11 327, 90 грн. та в сумі 640 грн., які включені до загальної суми страхового відшкодування, стосуються різних періодів лікування ОСОБА_3 , а саме: лікування в OKJI Івано-Франківської ОДА з 21.01.2017 року до 27.01.2017 року та з 18.10.2017 року до 25.10.2017 року. При цьому, сума документально підтверджених витрат на лікування за період з 18.10.2017 року до 25.10.2017 року становить 11 327 грн. 90 коп. Документи, які підтверджують витрати на лікування за період з 21.01.2017 року по 27.01.2017 року не збереглися, тому страховику надані не були. Відповідно до вимог п.п. 24.3, 24.2 Закону останні підлягають відшкодуванню у мінімальному розмірі, що становить 640 грн. (1/30 * 3200 грн. * 6 днів). Стягнення судом документально підтверджених витрат на лікування за період з 18.10.2017 року по 25.10.2017 року не виключає відшкодування витрат на лікування за період з 21.01.2017 року по 27.01.2017 року в мінімальному розмірі.

З урахуванням того, що загальний розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню в користь ОСОБА_3 відповідно до вимог закону складає 11 967, 90 грн, а не 11 327, 90 грн., як помилково стверджує апелянт, вважають правильним і розрахунок розміру моральної шкоди, зроблений на підставі ст. 26 Закону, яка становить 5 % від розміру страхового відшкодування: 11 967 грн. 90 коп. * 5% = 598 грн. 40 коп.

Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, ні представник апелянта ПАТ "СГ "ТАС", ні представник відповідача ПАТ "СК "Перша" у судове засідання не з`явилися й про причини неявки не повідомили, що у відповідності до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Третя особа ОСОБА_6 , з`явившись у судове засідання, подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності.

Представник позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - адвокат Фільварочна О.Б. у судовому засіданні апеляційної скарги не визнала з підстав, наведених у письмовому відзиві; просила таку залишити без задоволення. Додатково зазначила, що іншим відповідачем ПАТ "СК "Перша" страхове відшкодування, в розмірах стягнутих рішенням суду в даній справі, виплачено в повному обсязі усім позивачам.

Заслухавши пояснення представника позивачів, перевіривши законність оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено що, 21 січня 2017 року близько 08 години по вул. Центральна в с. Нижнів Тлумацького району Івано-Франківської області відбулось зіткнення автомобіля марки «Фіат Скудо», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автобуса марки «БАЗ - А079.24», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 .

Внаслідок даної ДТП пасажир автомобіля «Фіат Скудо», р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_9 від отриманих тілесних ушкоджень помер у Тлумацькій центральній районній лікарні, а водій ОСОБА_2 та його пасажири: ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 отримали тілесні ушкодженні різного ступеня тяжкості. 17 лютого 2017 року ОСОБА_7 , перебуваючи в Івано-Франківській обласній клінічній лікарні померла. За фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною ч. 3 ст. 286 КК України, 21 січня 2017 року внесено відомості до ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000022 (т. 1 а.с. 9-10).

ОСОБА_7 була доставлена 21 січня 2017 року швидкою допомогою з травмами внаслідок ДТП в ОКЛ м. Івано-Франківськ. Смерть її настала від закритої черепно-мозкової травми з забоєм головного мозку важкого ступеня, яка ускладнилась набряком м`якої оболонки та речовини головного мозку (т. 1 а.с. 16, 74-79).

На момент вчинення ДТП власником та володільцем автомобіля «Фіат Скудо», р.н. НОМЕР_1 , був ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 12), цивільно-правова відповідальність якого була застрахована ПАТ «СГ «ТАС» (т. 1 а.с. 15)

Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/8971556 зі строком дії з 27 червня 2016 року до 26 червня 2017 року, розмір страхової суми на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров`ю становить 200 000 грн.; за шкоду завдану майну - 100 000 грн., розмір франшизи - 0 грн.(т. 1 а.с. 15).

Власником транспортного засобу марки «БАЗ - А079.24», р.н. НОМЕР_2 , яким на момент вчинення ДТП керував ОСОБА_6 на підставі посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію цього транспортного засобу, був ОСОБА_12 (т. 1 а.с. 13).

Цивільно-правова відповідальність власника вказаного транспортного засобу була застрахована ПАТ «СК «Перша» на підставі полісу № АК/5036426 зі строком дії з 17 листопада 2016 року до 16 травня 2017 року (т. 1 а.с. 14).

Відповідно до вказаного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, розмір страхової суми на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров`ю становить 200 000 грн.; за шкоду завдану майну - 100 000 грн., розмір франшизи - 0 грн.

Померла ОСОБА_7 на час смерті перебувала в зареєстрованому шлюбі з позивачем ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 85).

Позивач ОСОБА_1 є сином, а позивач ОСОБА_4 - донькою померлої ОСОБА_7 та ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 86-87).

Вартість лікування ОСОБА_7 , яка знаходилася на лікуванні у відділенні реанімації та операції у нейрохірургії з 21 січня 2017 року по 17 лютого 2017 року з діагнозом: політравма, черепно-мозкова травма становить 1 360 грн. (т. 1 а.с. 17).

Відповідно до довідки про розрахунок вартості одного ліжкодня, виданої 23 червня 2017 року Обласною клінічною лікарнею Івано-Франківської обласної державної адміністрації, вартість за 11/16 ліжкоднів становить: за січень 2017 року 5 292,43 грн., за лютий 2017 року 6 902,88 грн., медикаменти - 2 876,03 грн., обстеження - 3 373,32 грн., всього - 18 444,66 грн. (т. 1 а.с. 20).

Згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 158, виданої 27 січня 2017 року Станцією переливання крові, вартість сплаченої ОСОБА_13 становить 415,69 грн. (т. 1 а.с. 22).

Відповідно до наданого позивачами розрахунку майнової шкоди за лікування ОСОБА_7 , загальна сума за придбання ліків, медичних засобів, пристосувань та процедур, оплачених за рахунок власних коштів становить 18 841,47 грн. (т. 1 а.с. 40-43).

ОСОБА_1 за рахунок власних коштів поніс витрати на поховання матері ОСОБА_7 в розмірі 15 015 грн. (т. 1 а.с. 88).

ОСОБА_4 поступила в ОКЛ Івано-Франківської ОДА з отриманими травмами після ДТП 21 січня 2017 року з діагнозом: закрита травма правої нирки І ступеня, забій м`яких тканин поперекової ділянки, грудної клітки, макрогематурія, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, посттравматичний стресовий розлад, тривожно-депресивний синдром (т. 1 а.с. 44).

Вартість 9 днів лікування ОСОБА_4 в ОКЛ Івано-Франківської ОДА становить 4 330,17 грн., а включаючи вартість обстеження, загальна сума становить 4 692,60 грн. (т. 1 а.с. 46).

7 лютого 2017 року ОСОБА_4 поступила на лікування у Тернопільську міську комунальну лікарню швидкої допомоги (т. 1 а.с. 47).

За власний рахунок ОСОБА_4 були придбані ряд медикаментів за період лікування з 07 лютого 2017 року до 13 лютого 2017 року (т. 1 а.с. 48).

Загальна сума за придбання ліків, медичних засобів, пристосувань та процедур, оплачених за рахунок власних коштів під час лікування у ОКЛ Івано-Франківської ОДА складає 919, 19 грн., а під час лікування в Тернопільській міській комунальній лікарні швидкої допомоги - 822, 81 грн. (т. 1 а.с. 54-56).

На підтвердження вказаних сум позивачами надано фіскальні чеки: № 421803, № 421833, № 80524; № 06; 422658; товарні чеки: від 02 лютого 2017 року; від 08 лютого 2017 року; від 07 лютого 2017 року, від 07 лютого 2017 року, від 07 лютого 2017 року, від 07 лютого 2017 року (т. 1 а.с. 49-50).

ОСОБА_3 поступив на лікування 18 жовтня 2017 року з діагнозом: перелом с/3 лівої ключиці, міграція металоконструкції, розрив акроміальноключичного з`єднання справа, стан після МОС спицями та серкляжем. Травми отримані внаслідок ДТП 21 січня 2017 року (т. 1 а.с. 57).

На адвокатський запит Обласною клінічною лікарнею Івано-Франківської ОДА 23 червня 2017 року надано довідку за № 1279, у якій зазначено перелік медикаментів, що придбавались за власні кошти ОСОБА_3 за період лікування у відділенні травматології з 21 січня 2017 року до 27 лютого 2017 року (т. 1 а.с. 60).

У зв`язку з вилученням працівником поліції з Обласної клінічної лікарні Івано-Франківської ОДА медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_3 , лікувальним закладом надано перелік медикаментів та ВМП, згідно листка призначень, які були придбані ОСОБА_3 за власні кошти, перебуваючи на стаціонарному лікуванні у період з 18 жовтня 2017 року по 25 жовтня 2017 року (т. 1 а.с. 58).

Згідно Довідки про розрахунок вартості одного ліжкодня виданої 23 червня 2017 року Обласною клінічною лікарнею Івано-Франківської ОДА вартість 6 днів лікування ОСОБА_3 у ОКЛ Івано-Франківської ОДА становить 2 886,78 грн., а загальна сума разом із вартістю обстеження складає 3 337,57 грн.(т. 1 а.с. 62).

З наданого стороною позивача розрахунку майнової шкоди за лікування ОСОБА_3 , загальна вартість придбання останнім ліків та медичних засобів під час лікування у ОКЛ Івано-Франківської ОДА становить 11 327,9 грн. (т. 1 а.с. 67).

На підтвердження вказаних сум позивачами надано фіскальні чеки № 493266, № 492770, № 492427, № 24778, № 122235 (т. 1 а.с. 66).

Також, ОСОБА_3 поніс витрати на придбання S-подібної ре конструкційної пластини для ключиці, ліва (комплект) у сумі 10 250 грн. (т. 1 а.с. 63-64).

Малолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поступила в ОКЛ Івано-Франківської ОДА з отриманими травмами після ДТП 21 січня 2017 року із діагнозом: забій головного мозку легкого ступеня, забійна рана лобної ділянки справа, забій м`яких тканин нижніх кінцівок (т. 1 а.с. 68-69).

ОСОБА_5 є донькою позивачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 108).

Вартість лікування малолітньої ОСОБА_5 в Івано-Франківській обласній дитячій клінічній лікарні за період з 21 січня 2017 року по 27 січня 2017 року складає 764, 96 грн.(т. 1 а.с. 70-72).

Вказана сума сплачена на рахунок Івано-Франківської обласної дитячої клінічної лікарні 30 січня 2017 року (т. 1 а.с. 73).

29 березня 2018 року адвокат Фільварочна О.Б. в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 зверталася до ПАТ «СГ «ТАС» та ПАТ «СК «Перша» із заявами про виплату страхового відшкодування до яких долучила: копію витягу з ЄРДР, копію свідоцтва про смерть, копію висновків експертів, копію посвідчення водія ОСОБА_2 та свідоцтва про реєстрацію ТЗ «Фіат Скудо», копію посвідчення водія ОСОБА_6 та свідоцтва про реєстрацію ТЗ «Еталон», копію полісу № АЕ/8971556, витяг із веб-сайту МТСБУ щодо полісу № АЕ/8971556, копію полісу № АК/5036426; витяг із веб-сайту МТСБУ щодо полісу АК/5036426; копію відповіді від 23 червня 2017 року, копії розрахункових документів, копії витягів про державну реєстрацію, реєстр витрат за придбання ліків та розрахунок майнової шкоди за лікування ОСОБА_7 , копію свідоцтва про одруження ОСОБА_14 і ОСОБА_2 , копію свідоцтва про народження ОСОБА_1 та ОСОБА_15 , копію свідоцтва про одруження ОСОБА_15 та ОСОБА_3 , завірену копію товарного чека від 18.02.2017 року, копію витягу з ЄДРЮО та ФОП, копії реквізитів рахунків заявників, копії паспортів та ІПН ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , копії свідоцтва про право на здійснення адвокатської діяльності та ордерів. Вказані заяви з долученими до них документами надіслані цінним листомз описом вкладення (т. 1 а.с. 94-111).

11 квітня 2018 року ОСОБА_16 , в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діє у власних інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 зверталася до ПАТ «СГ «ТАС» та ПАТ «СК «Перша» з заявою про виплату страхового відшкодування до якої долучила: копію витягу з ЄРДР, копію свідоцтва про смерть, копію висновків експертів, копію посвідчення водія ОСОБА_2 та свідоцтва про реєстрацію ТЗ «Фіат Скудо», копію посвідчення водія ОСОБА_6 та свідоцтва про реєстрацію ТЗ «Еталон», копію полісу № АЕ/8971556, витяг із веб-сайту МТСБУ щодо полісу № АЕ/8971556, копію полісу № АК/5036426; витяг із веб-сайту МТСБУ щодо полісу АК/5036426; копію відповіді від 23 червня 2017 року, копії розрахункових документів, копії витягів про державну реєстрацію, реєстр витрат за придбання ліків та розрахунок майнової шкоди за лікування ОСОБА_7 , копію свідоцтва про одруження ОСОБА_14 і ОСОБА_2 , копію свідоцтва про народження ОСОБА_1 і ОСОБА_15 та ОСОБА_5 , копію свідоцтва про одруження ОСОБА_15 і ОСОБА_3 , завірену копію товарного чека від 18.02.2017 року, копію витягу з ЄДРЮО та ФОП, копії реквізитів рахунків заявників, копії паспортів та ІПН ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , копії свідоцтва про право на здійснення адвокатської діяльності та ордерів. Вказані документи разом з заявою надсилалися цінним листом з описом вкладення (т. 1 а.с. 91-93).

26 вересня 2018 року старшим лейтенантом поліції слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області Гоцанюка І.В. винесено постанову про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000022 від 21 січня 2017 року з підстав відсутності в діяннях складу кримінального правопорушення. З даної постанови вбачається, що водій ОСОБА_2 не мав технічної можливості уникнути скоєння ДТП. При розслідуванні кримінального правопорушення об`єктивних доказів вини ОСОБА_2 у порушенні Правил дорожнього руху України не встановлено (т. 1 а.с. 208-213).

В ході розгляду даної справи ПАТ "СК "Перша" добровільно сплатила на користь позивачів ОСОБА_4 Та ОСОБА_2 грошові кошти в сумах по 6400 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, що стороною позивача не заперечується й додатково підтверджується долученими відповідачем платіжними документами.

Відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ст.1187 ЦК України).

Частиною 1 ст.1190 ЦК України передбачено, що особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Згідно вимог ст. 8 Закону України "Про страхування" страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

У відповідності до ч. 2 ст. 9 Закону України "Про страхування" страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

За ст. 35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. До заяви додаються: а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну; ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого; д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого; е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника; є) відомості про банківські реквізити заявник (за наявності).

Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 Закону, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його (ч. 2 ст. 36 вищевказаного Закону).

При настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (п. 22.1 ст. 22 вищевказаного Закону).

За ст. 23 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана зі смертю потерпілого.

Згідно п.п. 24.1, 24.2, 24.3 ст. 24 Закону в зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я, але не більше 120 днів. Якщо страховику (МТСБУ) не надані документи, що підтверджують розмір витрат, зазначених у пункті 24.1 цієї статті, або їх документально підтверджений розмір є меншим, ніж мінімальний розмір, визначений відповідно до пункту 24.2 цієї статті, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування у розмірі, визначеному в пункті 24.2 цієї статті.

Пунктом 36.3 ст.36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі, якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.

Таким чином, з урахуванням вимог ст. 1187 ЦК України, 36.3 ст.36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", перед третіми особами - пасажирами володільці обох джерел підвищеної небезпеки, що спільно завдали шкоди їх здоров`ю та життю, несуть цивільно-правову відповідальність за шкоду, спричинену внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки, солідарно та незалежно від вини.

Беручи до уваги наведені вище положення законів, що регулюють спірні правовідносини, та наявного у матеріалах справи документального підтвердження ОСОБА_1 понесення витрат на лікування матері ОСОБА_7 на загальну суму 19 257, 16 грн. (т. 1 а.с. 22, 40-43), суд першої інстанції, на думку колегії суддів прийшов до обґрунтованого висновку про стягнення таких у рівних частках зі страховиків - ПАТ «СГ «ТАС» і ПАТ «СК «Перша», в зв`язку з тим, що жодне рішення з приводу надісланих письмових звернень про виплату страхового відшкодування прийнято ними не було прийнято.

Обґрунтованими з посиланням на наявні у справі докази є й висновки суду про стягнення з відповідачів у користь позивача ОСОБА_4 , яка діє у власних інтересах та в інтересах неповнолітньої доньки, витрат понесених на лікування їх лікування, що складають 1 742 грн. (919, 19 + 822, 81 = 1742 грн.) на лікування позивача ОСОБА_4 Та 764, 96 грн налікування її доньки (т. 1 а.с. 54-56, 70-72).

Таким, що зроблений з урахуванням вимог п.п. 24.2, 24.3 ст.24 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є й висновок суду першої інстанції в частині стягнення з відповідачів (страховиків) у користь позивача ОСОБА_3 витрат за 6 днів його лікування в Обласній клінічній лікарні Івано-Франківської ОДА за період з 21.01.2017 року до 27.01.2017 року, що на підставі проведеного згідно даного Закону розрахунку, складають 640 грн. , ьта за період з 18.10.2017 року до 25.10.2017 року на суму 11 327, 90 грн., докази понесення яких наявні в матеріалах справи (т. 1 а.с. 67), а всього - на суму 11 967, 90 грн.

Крім цього, відповідно до вимог ст. 25 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для працюючої особи (особи, яка працює за трудовим договором) - неотримана середня заробітна плата, обчислена відповідно до норм законодавства України про працю; для особи, яка забезпечує себе роботою самостійно, неотримані доходи, які обчислюються як різниця між доходом за попередній (до дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік та доходом, отриманим у тому календарному році, коли особа була тимчасово непрацездатною; для непрацюючої повнолітньої особи - допомога у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством.

З огляду на кількість днів тимчасової непрацездатності ОСОБА_4 у січні 2017 року (6 календарних днів) та у лютому 2017 року (7 календарних днів) суд прийшов до вірного висновку, що з відповідачів в користь позивача підлягають стягненню й неотримані доходи у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, розмір яких обчислений на підставі вимог ст. 25 Закону та складає: (3200х6/31) + (3200х7/28) = 1 419, 35 грн.

За ст.23 ЦК України моральна шкода полягає в душевних стражданнях, які особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до ст. 26-1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час ДТП, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Враховуючи вищенаведену норму закону, вірними є й висновки суду першої інстанції в частині стягнення з відповідачів у користь позивача ОСОБА_3 моральної шкоди, завданої внаслідок ушкодження здоров`я в сумі 598, 40 грн. (11 967, 90 грн. х 5 % = 11 967, 90 : 100 х 5 = 598,40 грн., де: 11 967, 90 грн - розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю) та в користь позивача ОСОБА_4 - 87, 10 грн. (1 742 грн. х 5 % = 1 742 : 10 х 5 = 87, 10 грн., де 1 742 грн. - розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю).

Відповідно до п. 3 ст. 27 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Згідно вимог п. 37.1.4. ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" підставою для відмови у здійсненні виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Статтею 8 ЗУ "Про державний бюджет на 2017 рік" встановлено місячний розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня 2017 року, що складає 3200 грн.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції й в частині наявності правових підстав для стягнення моральної шкоди, заподіяної ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 смертю матері та дружини ОСОБА_7 , загальний розмір якої складає: 12 х 3200 = 38 400 грн. (по 12 800 грн. на кожного з них).

Також, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 606 ЦК України зобов`язання припиняється поєднанням боржника і кредитора в одній особі.

З урахуванням вимог даної статті закону та встановлених судом обставин, вірними є висновки суду першої інстанції, що ОСОБА_2 , який набув підстав для відшкодування моральної шкоди на умовах ст. 27 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", одночасно, будучи володільцем джерела підвищеної небезпеки прийняв на себе всі ризики, пов`язані з діяльністю та використання транспортного засобу, а тому в зв`язку з поєднанням боржника і кредитора в одній особі відсутні правові підстави для стягнення з ПАТ "СГ "ТАС" на його користь страхового відшкодування.

Крім цього, погоджується колегія суддів і з висновком суду першої інстанції в частині наявності підстав для стягнення моральної шкоди в сумі по 12 800 грн. на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_1 з підстав наявності в володільця джерела підвищеної небезпеки ОСОБА_2 страхового поліса № АЕ/8971556.

При цьому, з урахуванням добровільної сплати в ході розгляду даної справи ПАТ "СК "Перша" на користь позивачів ОСОБА_4 та ОСОБА_2 по 6 400 грн., суд прийшов до вірного висновку про часткове задоволення вимог останніх, що стосуються відшкодування моральної шкоди, завданої смертю їх матері та стягнення з ПАТ "СГ "ТАС" решту суми (по 6 400 грн. на користь ОСОБА_4 і ОСОБА_1 ) з ПАТ "СК "Перша" - 6 400 грн. на користь позивача ОСОБА_1 .

Також, статтею 1201 ЦК України передбачено, що особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.

Відповідно до п. 4 ст. 27 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Оскільки матеріалами справи підтверджується понесення ОСОБА_1 витрат на поховання своєї матері ОСОБА_7 на загальну суму 15 015 грн. (т. 1 а.с. 88), суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність стягнення в його користь у рівних частках з ПАТ «СГ «ТАС» та ПАТ «СК «Перша» таких витрат, тобто по 7 507, 50 грн. з кожного відповідача.

Доводи апеляційної скарги ПАТ "СГ "ТАС" в частині недоведеності позивачами факту порушення їх прав страховиком з посиланням на те, що вони не завертались до страховика з заявою (заявами) про виплату страхового відшкодування, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки такі спростовуються наявними в матеріалах справи копіями заяв від 29 березня 2018 року представника позивачів Фільварочної О.Б. в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та від 11 квітня 2018 року представника позивачів Фільварочної О.Б. в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діє у власних інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 про виплату страхового відшкодування з долученими до них копіями необхідних документів та доказами направлення таких страховикам (т. 1 а.с. 91-111).

Не заслуговують на увагу й доводи апеляційної скарги в частині недоведеності позивачем факту наявності встановленої в судовому порядку вини водія забезпеченого транспортного засобу у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, як підстави виникнення цивільно-правової відповідальності, оскільки з урахуванням вимог ст.1187, 1190 ч. 1 ЦК України, п.п. 22.1, 24.1, 36.3 ст.ст. 24, 36 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" перед третіми особами - пасажирами володільці обох джерел підвищеної небезпеки, що спільно завдали шкоди їх здоров`ю та життю, яка і є предметом заявлених позовних вимог, несуть цивільно-правову відповідальність за шкоду, спричинену внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки, солідарно та незалежно від вини.

Не приймає до уваги колегія суддів і доводи апеляційної скарги ПАТ "СГ "ТАС", що стосуються відсутності у членів сім`ї права на отримання страхового відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю потерпілого й у зв`язку з цим - безпідставного незастосування судом до спірних правовідносин вимог ч. 2 ст. 608 ЦК України, яка передбачає припинення зобов`язання, нерозривно пов`язаного з особою кредитора; ч. 1 ст. 515 ЦК України, яка забороняє заміну кредитора у зобов`язаннях, нерозривно пов`язаних з особою кредитора, в тому числі й у зобов`язаннях що стосуються відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також вимог п. 3 ч. 1 ст. 1219 ЦК України, яка не включає до складу спадщини право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, оскільки право членів сім`ї на отримання страхового відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю потерпілого передбачено п. 36.4 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", яка встановлює можливість виплати страхового відшкодування як безпосередньо потерпілому, так і особам, які сплатили за лікування потерпілих, в той час як вичерпний перелік випадків, коли шкода не відшкодовується, та підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування містять ст. ст. 32, 37 Закону. Беручи до уваги те, що предметом позовних вимог ОСОБА_1 була заподіяна йому, в тому числі, майнова шкода, що полягає у витратах, понесених на лікування матері ОСОБА_7 , яка в зв`язку з поступленням після ДТП у реанімаційне відділення лікарні та перебуванням у коматозному стані об`єктивно була позбавлена можливості самостійно пересуватись та купувати медикаменти і медичні засоби для власного лікування, рішення суду в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 є законним і обґрунтованим. Вказані витрати жодним чином не пов`язані з так званим правом членів сім`ї на отримання страхового відшкодування, як про це в апеляційній скарзі зазначає відповідач.

Не заслуговують на увагу колегії суддів також доводи апеляційної скарги в частині безпідставності одночасного стягнення судом на користь позивача ОСОБА_3 11 327, 90 грн. підтверджених документально витрат і витрат в сумі 640 грн. за 6 днів лікування в Обласній клінічній лікарні з посиланням, що вимоги ст. 24 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", зокрема, п.п. 24.1 та 24.3 передбачають альтернативу для відшкодування витрат на лікування (документально підтверджених або розмір яких, визначений у п. 24.2 Закону), оскільки стягнення документально підтверджених витрат може виключати одночасне відшкодування витрат на лікування у мінімальному розмірі лише у тому випадку, коли вони стосуються одного і того ж періоду лікування. Разом з тим, витрати в сумі 11 327, 90 грн. та в сумі 640 грн., які включені до загальної суми страхового відшкодування, стосуються різних періодів лікування ОСОБА_3 , а саме: лікування в OKJI Івано-Франківської ОДА з 21.01.2017 року до 27.01.2017 року, документальне підтвердження витрат якого не збереглося, а тому відповідно до вимог п.п. 24.3, 24.2 Закону останні за вказаний період підлягають відшкодуванню у мінімальному розмірі, що становить 640 грн. (1/30 * 3200 грн. * 6 днів) та з 18.10.2017 року до 25.10.2017 року, сума яких є документально підтвердженою і складає 11 327 грн. 90 коп. У зв`язку зх наведеним, стягнення судом документально підтверджених витрат на лікування за період з 18.10.2017 року по 25.10.2017 року не виключає відшкодування витрат на лікування за період з 21.01.2017 року по 27.01.2017 року в мінімальному розмірі, визначеному на підставі спеціального закону.

Беручи до уваги те, що судом вірно визначено розмір страхового відшкодування, який підлягає виплаті позивачу ОСОБА_3 , відповідно не не приймає колегія суддів до уваги й доводи апелянта в частині безпідставності стягнення в користь останнього моральної шкоди в сумі 598, 40 грн., розмір якої складає 5 % страхової виплати за шкоду заподіяну здоров`ю.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи те що, рішення суду першої інстанції постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, є законним і обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ПАТ "СК "ТАС" слід залишити без задоволення, а рішення суду в даній справі - без змін.

Керуючись ст.ст. 35 ч. 1; 259 ч.ч. 1, 2, 6, 8; 374 ч. 1 п. 1; 375 ч. 1; 381 ч.ч. 1, 3; 382 ч.ч. 1, 2; 384 ч. 1; 389 ч. 1 п. 1; 390 ч. 1 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Страхова Група "ТАС"- залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 березня 2019 року - залишити без змін.

Судовий збір покласти на сторони, в межах ними понесених.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції в особі Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 02 липня 2019 року.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи