Ухвала

24 липня 2019 року

м. Київ

справа № 627/909/16-ц

провадження № 61-13822ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Кулабухова Олексія Володимировича на постанову Харківського апеляційного суду від 06 червня 2019 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2012 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до суду з указаним позовом, в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 13 вересня 2007 року № 159/ФК-07 у розмірі 71 913,10 грн.

Богодухівський районний суд Харківської області рішенням від 26 лютого 2019 року відмовив у задоволенні позову. Вирішив питання про розподіл судових витрат.

Харківський апеляційний суд постановою від 06 червня 2019 року рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 26 лютого 2019 року скасував та ухвалив нове рішення, яким позов задовольнив. Стягнув з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором від 13 вересня 2007 року № 159/ФК-07 у розмірі 71 913,10 грн, з яких: 49 778,04 грн - заборгованість за кредитом, 22 135,06 грн - заборгованість за відсотками. Вирішив питання про розподіл судових витрат.

16 липня 2019 року представник ОСОБА_1 - адвокат Кулабухов О. В. подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Харківського апеляційного суду від 06 червня 2019 року і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб обчислюється станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» передбачено, що у 2019 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено в розмірі з 01 січня 2019 року (на час подання касаційної скарги) - 1 921 грн.

Предметом позову у цій справі є стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 71 913,10 грн, що станом на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921 грн х 100 = 192 100 грн).

Тому справа є малозначною в силу вимог пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України і окремого визнання її такою не потребує.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Кулабухов О. В. в касаційній скарзі посилається на те, що питання права ОСОБА_1 у цій конкретній справі має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки випадки подібного безпідставного пред`явлення «новими» кредиторами позовів без відповідного надання належних та допустимих первинних доказів, на підставі яких відповідачу можливо у змагальному процесу обрахувати ціну позову, або бодай перевірити надані стороною позивача розрахунки, які у цій конкретній справі різняться в рази, в умовах тотального зубожіння населення, помноженого на віддалення апеляційних судів від практики нарахування заборгованості на підставі первинних бухгалтерських документів, та доленосно постачає на часі.

Також, в касаційній скарзі зазначено, що суд апеляційної інстанції формально виходив лише з ціни позову, помилково віднісши справу до категорії малозначних, опосередковано невмотивовано визнавши складність справи незначною (в порушення вимог абзацу 2 частини четвертої статті 19 та пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України) на відміну від суду першої інстанції, який з дотриманням абзацу 2 частини четвертої статті 19 ЦПК України, обґрунтовано розглянув справу в загальному позовному провадженні. Так, пред`явлений позов пов`язаний з необхідністю складних математичних розрахунків, які необхідно здійснити на підставі складних банківських первинних документів, для чого і була призначена в суді першої інстанції економічна експертиза.

Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, вважає, що наведені заявником обставини, не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки прикладів неоднакового застосування судами одних і тих самих норм права у подібних правовідносинах заявником не наведено і доказів на їх підтвердження не надано. Посилання в касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскаржуваним судовим рішенням.

Доводи касаційної скарги про те, що суд апеляційної інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково, не заслуговують на увагу і спростовуються вищенаведеними положеннями пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Верховний Суд дослідив та взяв до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановив випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Верховний Суд також врахував, що застосування критерію малозначності справи у цій справі було передбачуваним, справа була розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не продемонстрував наявності виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи. Наведене повністю узгоджується з правовою позицією, сформованою Європейським судом з прав людини у справі «Azyukovska v. Ukraine» («Азюковська проти України») рішення від 09 жовтня 2018 року.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (рішення у справі «Зубац проти Хорватії» від 05 квітня 2018 року).

Оскільки оскаржуване заявником судове рішення ухвалено у малозначній справі і воно не підлягає касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Кулабухова Олексія Володимировича на постанову Харківського апеляційного суду від 06 червня 2019 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ю. Зайцев