РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2019

м.Харків

Справа № 639/2659/19

провадження 2/639/1283/19

Жовтневий районний суд м.Харкова

у складі: головуючого - судді Єрмоленко В.Б.

за участю секретаря- Петрової Н.М.

учасники справи:

позивач- ОСОБА_1

представник відповідача- ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , 3 особа- ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка навчається,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 у квітні 2019 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , 3 особа- ОСОБА_4 про стягнення аліментів на повнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) і до досягнення донькою двадцяти трьох років.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилалась на те, що з 2001 по 2006 роки вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, мають доньку ОСОБА_4 , яка мешкає разом з матір`ю. 29.07.2017 року дочка зарахована до Коледжу переробної та харчової промисловості Харківського національного технічного університету сільського господарства, навчається на денній формі 2 курсу, ніяких самостійних доходів не має, потребує матеріальної допомоги з боку батьків. Оскільки відповідач працює, отримує дохід, має змогу без погіршення свого матеріального становища приймати участь в утриманні доньки. Поки вона продовжує навчання, але відповідач такої допомоги не здійснює, вона вимушена звернутися до суду. Зазначає, що працює у лікарні фельдшером, влаштувалася на другу роботу, самостійно утримує доньку, допомагає у придбанні підручників, канцелярських товарів, оплачує додаткові обов`язкові факультативи, зайняття, несе інші витрати, у тому числі по набуттю продуктів для практичних семінарів, проїзду до навчального закладу. Відповідач понад семи років не сплачував аліменти, мав заборгованість , з донькою не спілкувався, станом її здоров`я, незважаючи на хворобу серця, не цікавився.

Представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Безрук Л.М. в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на те, що відповідач не працює офіційно, проживає з матір`ю, яка знаходиться на пенсії та хворіє , матеріально допомагає другої дитині ОСОБА_5 , 2004 року народження, заборгованості по аліментах натепер не має. Вважає, що донька ОСОБА_4 може навчатися заочно, працевлаштуватись та забезпечувати себе самостійно. Крім того, відповідачем не надано доказів на підтвердження придбання літератури, підручників, оплату занять та потреби у матеріальній допомозі в період навчання.

3 особа- ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи , оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі з 21.04.2001 року , мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції 15.06.2001 року. Шлюб між сторонами розірвано 22 листопада 2006 року .

З довідки Коледжу переробної та харчової промисловості Харківського національного технічного університету сільського господарства ім.Петра Василенка від 22.04.2019 №01-10/232 вбачається, що донька сторін ОСОБА_4 , 2001 року народження, є студентом 2 курсу денної форми навчання зі спеціальності «Виробництво хліба, кондитерських, макаронних виробів і харчових концентратів». Строк навчання з 01.09.2017 до 30.06.2021.

ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 в кв. АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Реєстру територіальної громади м.Харкова від 19.04.2019.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За приписами ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

При цьому, СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи донці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)».

Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідач ОСОБА_3 є працездатною особою, працює неофіційно, має другу дитину неповнолітню ОСОБА_5 , 2004 року народження. Відповідачем надано розрахунок заборгованості по аліментам від 19.03.2018, з якого випливає, що ОСОБА_3 мав заборгованість у розмірі 72690 грн. Зазначений борг погашено 17.03.2018 одноразово. Як пояснив відповідач, він проживає з матір`ю, яка є пенсіонером, отримує пенсію, у 2016 році вона перенесла операцію з приводу катаракти ока, у 2019 році проходила лікування у відділенні хірургії кисті і ОСОБА_3 їй матеріально допомагає. Зазначені обставини свідчать про те, що ОСОБА_3 спроможний також надавати матеріальну допомогу донці ОСОБА_4 , яка продовжує навчання на бюджетній основі денної форми , у зв`язку з чим не має можливості працювати.

Доводи відповідача стосовно того, що його мати потребує матеріальної допомоги не знайшли свого підтвердження, оскільки будь-яких доказів розміру пенсії матеріали справи не містять.

Враховуючи вищенаведені обставини, обов`язок обох батьків утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, наявність доходу відповідача та можливість надання такого утримання, суд, виходячи з принципів розумності та справедливості, приходить до висновку про стягнення коштів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 25.04.2019 року і до закінчення навчання, але не більш, ніж до досягнення нею 23 років.

Згідно з вимогами ст.ст. 133,141 СК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 19, 81, 133, 141, 259, 264, 265, 274 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , 3 особа- ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка навчається- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/6 частини заробітку ( доходу) щомісячно, на час навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку, починаючи з 25 квітня 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в дохід держави в сумі 768 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони: Позивач: ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_2 , прож. АДРЕСА_2 ).

Відповідач: ОСОБА_3 ( ІПН НОМЕР_3 , прож. АДРЕСА_3 ).

3 особа: ОСОБА_4 ( ІПН НОМЕР_4 , прож. АДРЕСА_2 ).

Повне судове рішення складено 26.07.2019.

СУДДЯ -