Справа № 136/859/19
провадження № 2/136/301/19
РІШЕННЯ

іменем України

"22" липня 2019 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Кривенка Д.Т.

за участі секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Староприлуцької сільської ради Липовецького району Вінницької області про визнання права власності на житловий будинок по спадщині за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідача, підставність якого обґрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом вчиненим 19.07.1994, відповідно до якого вона заповіла позивачеві житловий будинок з усіма господарськими будівлями, який розташований за адресою АДРЕСА_1 . Позивач спадщину прийняла шляхом звернення до нотаріуса із заявою відповідного змісту за місцем відкриття спадщини, утім у видачі нотаріального акту на її ім`я на спадкове майно було відмовлено, оскільки на нього відсутній правовстановлюючий документ на підтвердження належності майна спадкодавцеві, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом.

У визначений судом строк відповідач відзиву до суду не направив, однак сільський голова надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував щодо задоволення позову, а розгляд справи просив проводити за відсутності представника сільської ради.

Ухвалою суду від 11.05.2019 було витребувано за клопотанням позивача матеріали спадкової справи №17/2004 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

У судове засідання позивач та його представник не зявились, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце цього засідання, однак надали до суду заяву, у якій вимоги позову підтримали, просили задовольнити, а розгляд справи проводити за їх відсутності.

З огляду на викладене, суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи суд проводить в даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраним у справі доказами, встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , на що вказує свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 . Після її смерті відкрилась спадщина.

З матеріалів спадкової справи, що була витребувана судом встановлено, що спадщина відкрилась за заповітом вчиненим ОСОБА_2 19.07.1994 та посвідченого секретарем виконкому Старопрнилуцької сільської ради 19.07.1994 і зареєстрованим в реєстрі за №32. Відповідно до вказаного правочину спадкодавець розпорядилась належним їй майном заповівши його позивачеві ОСОБА_1 . Заповіт не було змінено чи скасовано спадкодавцем за життя згідно відмітки на ньому. Позивач спадщину прийняла шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном. Інші спадкоємці, маючи право на обов`язкову частку у спадщині від неї відмовились, висловивши це у своїх заявах.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що позивач являється єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , спадщину прийняла.

12.02.2009 державним нотаріусом Липовецької державної нотаріальної контори було винесено постанову, відповідно до якої позивачеві було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 на житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 , оскільки заявником не було представлено правовстановлюючого документа на підтвердження належності спадкодавцеві вказаного майна.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно довідки виданої Староприлуцькою сільською радою 06.05.2019 за №305 встановлено, що ОСОБА_2 була власником житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , згідно записів по господарських книг сільської ради (а.с.10).

Згідно технічного паспорту виготовленого КП «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» 15.12.2008 житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 , збудований в 1970 році, його власником зазначено ОСОБА_2 ..

Згідно з абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на новостворене нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР). В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності (Лист, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування").

Зібрані у справі докази підтверджують належність майна спадкодавцеві як власнику, позивач є єдиним спадкоємцем, яка спадщину після смерті спадкодавця прийняла, отож вона їй належить, іншого майна на території сільської ради яке б належало спадкодавцеві не встановлено, отож об`єкт нерухомості конкретизовано, підтвердженням чого є довідки видані органом місцевого самоврядування, однак реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку позивач позбавлений можливості.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність порушених прав позивача, що є очевидним, а обраний ним спосіб захисту порушених прав є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, що було встановлено в ході судового розгляду, отож суд дійшов висновку, що позов обґрунтований.

Крім цього, відповідач надала суду заяву про визнання позову.

Ураховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення.

Відповідно доч.1ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову.

Зважаючи на викладене, суд вважає за доцільне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст. 200, 206, 259, 263, 265 - 269 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОРКПП - НОМЕР_2 ) до Староприлуцької сільської ради Липовецького району Вінницької області (місце знаходження: с. Стара Прилука, Липовецький р-н, Вінницька обл., 22511; ) про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями по спадщині за заповітом,- задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 , право власності на житловий будинок ( житловий будинок А, загальною площею 83,9 кв.м., житловою площею 45,1 кв.м.) з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , у порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при пред`явленні позову згідно квитанції №0.0..1 від 07.05.2019 в розмірі 399, 20 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів учасниками справи до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Т. Кривенко