Ухвала

Іменем України

17 липня 2019 року

м. Київ

справа № 638/2754/19

провадження № 61-12900 ск19

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мироненко Станіслав Станіславович, на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова у складі судді Грищенко І. О. від 07 березня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду у складі колегії суддів: Овсяннікової А. І., Коваленко І. П., Сащенка І. С., від 29 травня 2019 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання договорів купівлі-продажу нерухомості,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою про розірвання укладених між сторонами договорів купівлі-продажу квартир АДРЕСА_1 та скасування державної реєстрації права власності на них за ОСОБА_1 .

Разом із позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову у цій справі шляхом заборони ОСОБА_1 відчужувати вказані об`єкти нерухомого майна, які належать ОСОБА_1 , посилаючись на те, що остання може вчинити дії (відчужити спірні квартири), які у подальшому можуть ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду про розірвання договорів купівлі-продажу вказаних квартир.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 березня 2019 року, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного суду від 29 травня 2019 року, заяву ОСОБА_2 задоволено. Накладено заборону ОСОБА_1 відчужувати квартири АДРЕСА_1 .

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити, посилаючись на порушення судами норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що заявником не надано доказів на підтвердження наявності реальної загрози невиконання або ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про її необгрунтованість, з огляду на таке.

Відповідно до статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Суд може застосувати кілька видів заходів забезпечення позову, перелік яких визначений частиною першою статті 150 цього Кодексу, а також іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 3 статті 150 ЦПК України).

Встановивши, що між сторонами існує спір, предметом якого є договори купівлі-продажу нерухомості, на підставі яких здійснено перереєстрацію права власності на квартири з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 , суди дійшли вірного висновку про необхідність забезпечення виконання ймовірного судового рішення шляхом накладення заборони на належне відповідачу майно, оскільки невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до його відчуження, внаслідок чого істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення у випадку задоволення позову.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити, якщо суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Зі змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що касаційна скарга, подана на ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційного суду, якими вирішено лише процесуальне питання, є необґрунтованою. Правильне застосовування норм статей 149-150 ЦПК України є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною п`ятою статті 394 ЦПК України, у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Мироненко Станіслав Станіславович, на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 березня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 29 травня 2019 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання договорів купівлі-продажу нерухомості.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара