КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_________________________
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 753/22744/18 Головуючий у 1-й інстанції суддя: Мицик Ю.С.

23 липня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

судді-доповідача - Саліхова В.В.

суддів: Вербової І.М., Соколової В.В.

секретаря судового засідання: Дячук І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 22 березня 2019 року в справі за скаргою ОСОБА_2 , заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на дії державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві та скасування постанови про арешт коштів,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із скаргою, в якій просила визнати незаконною та скасувати постанови винесені державними виконавцями Дарницького РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві про відкриття виконавчого провадження від 04.10.2016 та про арешт коштів боржника від 12.09.2018.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 22 березня 2019 року в задоволенні скарги відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Посилається на

В обґрунтування своїх доводів вказує, що у разі з`ясування факту неодержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження державний виконавець не вправі вчиняти виконавчі дії. Зазначає, що державним виконавцем не було перевірено режим використання рахунків ОСОБА_2 на які було накладено арешт відповідно до постанови про арешт коштів боржника від 12.09.2018. Звертає увагу на те, що оскаржувані постанови були винесені з грубим порушенням прав скаржника.

Заінтересовані особи відзив у встановлені строки не подали.

Представник Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві - Спектор М.О. заперечувала проти апеляційної скарги, просила залишити її без задоволення, ухвалу суду першої інстанції без змін.

№ апеляційного провадження: 22-ц/824/7853/2019
Боржник та стягував в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомили.

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 № 3236/03, § 41«Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

На підставі викладеного, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності ОСОБА_2 , ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що остання не підлягає задоволенню.

Постановляючи про відмову в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що постанова про відкриття виконавчого провадження № 52489029 від 04.10.2016 року винесена державним виконавцем Дарницького РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Процом В.С. на виконання та у відповідності із вимогами Закону України «Про виконавче провадження». Посилання скаржника на невідповідність Закону України «Про виконавче провадження» постанови про арешт майна боржника у ВП № 51188987 від 12.09.2018 року не ґрунтується на достатніх та допустимих доказах та не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

З таким висновком суду погоджується колегія суддів, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається із матеріалів справи, що 04.10.2016 державним виконавцем Дарницького РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Процом В.С. відкрито виконавче провадження № 52489029 з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» боргу у сумі 3 441 грн.

Також згідно відповіді начальника Дарницького РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві від 24.10.2018 вбачається, що на виконанні у Дарницькому районному відділі державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві знаходиться виконавчий напис № 4959 від 31.08.2012 виданий приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про стягнення з ОСОБА_2 боргу на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в сумі 1 164 161,71 грн. ВП №51186869 та виконавчий лист № 753/4837/13 від 16.12.2015 виданий Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 боргу на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в сумі 2 453 368,86 грн. № 51188987.

На підставі ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем Дарницького РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Головковим Ю.В. винесено постанову від 02.08.2017 про об`єднання виконавчих проваджень № 51186869, № 51188987 та № 52489029 у зведене виконавче провадження № 54430274 (а. с. 43).

12.09.2018 державним виконавцем Дарницького РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Сніжинським Т.Є., в рамках виконавчого провадження № 51188987, з примусового виконання виконавчого листа № 753/4837/13, виданого 26.07.2013 Дарницьким районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» боргу у сумі 3 441,00 грн., винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_2 (а. с. 8-10).

Скаржник вважає, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 04.10.2016 та постанова про арешт коштів боржника від 12.09.2018 були винесені з грубим порушенням прав скаржника, тому підлягають скасуванню, оскільки початку проведення виконавчих дій має передувати належне повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження та у матеріалах виконавчого провадження відсутні повідомлення від банківських установ про цільове призначення рахунків відкритих на ім`я ОСОБА_2 та про режим їх використання.

Згідно п. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на дату винесення оскаржуваної постанови) підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 26 даного Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Згідно з ч. 1 ст. 28 Закону копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Аналіз зазначених норм права свідчать про те, що державний виконавець за заявою стягувача на підставі виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, яка надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення сторонам виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі, та як наслідок боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень.

Матеріали справи свідчать, що 04.10.2016 на виконання виконавчого листа №753/4837/13 виданого 26.07.2013 щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» борг на суму 3 441 грн., головним державний виконавцем дарницького РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у місті Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №52489029 (а. с. 69). Дану постанову було надіслано на адресу боржника за адресою зазначеною у виконавчому документі, проте повернувся конверт з приміткою «за закінченням терміну зберігання».

Таким чином, державним виконавцем відповідно до вимог законодавства вчинені виконавчі дії та Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження та неотримання останньої ОСОБА_2 не може свідчити про незаконність постанови.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на дату винесення постанови від 12.09.2018) арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Встановлено, що державним виконавцем Дарницького РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Сніжинським Т.Є., в рамках виконавчого провадження № 51188987, з примусового виконання виконавчого листа № 753/4837/13, виданого 26.07.2013 Дарницьким районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» боргу у сумі 3441,00 грн. винесено постанову про арешт майна боржника від 12.09.2018.

Враховуючи вищевикладене та те, що при розгляді скарги в суді першої інстанції не встановлено порушення дій державним виконавцем, колегія суддів вважає висновки суду про відмову в задоволенні скарги правильними.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, ОСОБА_2 , подаючи скаргу не вказала, які порушення здійснив державний виконавець під час виконавчого провадження, а лише зазначила, що у будь-якому випадку початку проведення виконавчих дій має передувати належне повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження.

Зазначений довід розглядався, як судом першої, так і апеляційної інстанції, однак не знайшов свого підтвердження.

Матеріали справи свідчать, що боржник ОСОБА_2 обізнана про наявність виконавчого провадження, однак не вчинює дій щодо виконання рішення суду.

Згідно з ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Таким чином, рішення суду обов`язкові до виконання та державний виконавець, зобов`язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження всі заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, матеріали справи та надані відповідні висновки з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з якими погоджується і колегія суддів.

Обґрунтовуючи своє рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367-368, 371, 374-375, 381-384, 389-390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 22 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 24.07.2019.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: І.М. Вербова

В.В. Соколова