ПОСТАНОВА

Іменем України

18 липня 2019 року м. Кропивницький

справа № 387/193/19

провадження № 22-ц/4809/1181/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С. М., Карпенка О.Л.

за участі секретаря - Тимошенко Т.О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 17 травня 2019 рокуу складі судді Цоток В. В. і

В С Т А Н О В И В :

В березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 та просив розірвати договір оренди землі, зареєстрований у відділі Держкомзему у Добровеличківському районі від 30.11.2012 за № 04849 на земельну ділянку площею 8,49 га, укладений між ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_3 .

Позовна заява мотивована тим, що між батьком позивача ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_3 укладено договір оренди земельної ділянки площею 8,49 га, строком до 31.12.2062, зі сплатою орендної плати в розмірі 3 % від горошової оцінки земельної ділянки, який зареєстровано у відділі Держкомзему у Добровеличківському районі, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 30.11.2012 за № 04849.

Позивач після смерті батька ІНФОРМАЦІЯ_1 , успадкував земельну ділянку, площею 8,49 га, відповідно до Свідоцтва про право на спадщину, та набув статусу орендодавця відповідно до вищезазначеного договору.

Оскільки ФОП ОСОБА_3 в період з 2013 по 2018 роки ухиляється від виплати орендної плати встановленої договором, позивач вважає, що дана обставина є підставою дострокового припинення договору шляхом його розірвання.

Заочним рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 17 травня 2019 року відмовлено ОСОБА_1 в розірванні договору оренди земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_4 та ПП ОСОБА_3 , зареєстрованого у відділі Держкомзему у Добровеличківському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 30.11.2012 року № 04849.

Заочне рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що з огляду на суму отриманих ОСОБА_4 коштів, що підтверджується розпискою про їх отримання, та враховуючи розмір орендної плати, визначений договором, станом на 31.12.2017 відповідач немає заборгованості по орендній платі по договору оренди землі від 30.11.2012.

Окрім того, враховуючи той факт, що відповідач виплатив орендну плату з порушенням строку лише за 2018 рік, підстави для припинення договору оренди землі шляхом його розірвання через неналежне виконання орендарем взятих на себе зобов`язань - відсутні, оскільки порушення не є систематичним.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати заочне рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 17 травня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовну заяву.

Апеляційна скарга мотивована тим, що будь-які належні та допустимі докази на підтвердження своєчасності сплати відповідачем орендної плати відсутні.

Надана відповідачем розписка не містить даних про державну реєстрацію договору оренди землі за яким сплачувалися кошти, відсутня інформація за який період сплачувалася орендна плата та з якого розрахунку, за які роки, невідомо чи зареєстрована ця розписка у фінансово-обліковій документації відповідача.

Від відповідача ФОП ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити без задоволення апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 .

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, відповідач в судове засідання не з`явився про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з судовою повісткою.

Відповідно до положень ч.1 ст.372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Оскільки відповідач про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, суд вирішив розглянути справу без його участі, що відповідає положенням ст.372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 08.02.2001, виданого Піщанобрідською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області, ОСОБА_4 набув право приватної власності на земельну ділянку ( пай ) площею 8,49 га, розташовану на території Піщанобрідської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області (а. с.17).

ОСОБА_4 (орендодавець) уклав з ПП ОСОБА_3 (орендар) договір оренди земельної ділянки (договір), який зареєстровано у відділі Держкомзему у Добровеличківському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 30.11.2012 № 04849.

Згідно п.п. 1-3.1, договору, орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку, яка належить орендодавцю на підставі державного акту на право на землю серії НОМЕР_1 для ведення товарного виробництва площею 8,49 га .

Договір вважається укладеним з дня його підписання сторонами, набирає чинності з дня державної реєстрації і діє до 31.12.2062.

Згідно п.3.5 перехід права власності на земельну ділянку чи її частину до іншої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору, договір оренди землі зберігає чинність для нового власника.

Відповідно до п.п. 4.1-4.4 договору, за оренду земельної ділянки відповідач взяв на себе зобов`язання вносити орендну плату в розмірі 3 % від грошової оцінки земельної ділянки в грошовому еквіваленті, що становить 5638 гривень.

Орендна плата вноситься щорічно до 25 грудня.

Пунктом 4.11 договору передбачено порядок та умови перегляду орендної плати.

Згідно п. 12.5 договору його дія припиняється шляхом розірвання за взаємною згодою сторін, рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором.

Пунктом 13 договору передбачено відповідальність орендаря за несвоєчасну виплату орендної плати. (а.с.13-14).

З акту прийому-передачі земельної ділянки, який є невід`ємним додатком до договору, встановлено, що ОСОБА_4 передав відповідачеві належну йому земельну ділянку в користування (а.с.15).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.07.2018, виданого приватним нотаріусом Добровеличківського районного нотаріального округу Кіровоградської області, зареєстрованого в реєстрі за № 1314, встановлено, що після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , належну йому земельну ділянку площею 8,4906 га, розташовану на території Піщанобрідської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, кадастровий номер НОМЕР_2 , успадкував його син - ОСОБА_1 ( а.с. 10 ).

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що в діях відповідача не вбачається систематичної несплати орендної плати.

Такий висновок суду ґрунтується на законі та відповідає обставинам справи.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом ст.21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Таким чином обов`язок з виплати орендної плати покладається на орендаря.

Відповідно до ч. 1 ст.24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до ч.1 ст.32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Підставою для припинення права користування земельною ділянкою в тому числі є систематична несплата орендної плати (п. «д» ч. 1 ст.141 ЗК України).

Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що положення закону, які регулюють спірні правовідносини вимагають систематичної, тобто двох і більше разів, несплати орендної плати як підстави для розірвання договору оренди.

Матеріалами справи підтверджується, що батьку позивача ОСОБА_4 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 , який виданий на підставі рішення Піщанобрідської сільської ради народних депутатів від 13 січня 2001 року № 266, належала на праві власності земельна ділянка площею 8,49 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Піщанобрідської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а. с. 17).

30 листопада 2012 року у відділі Держкомзему у Добровеличківському районі Кіровоградської області зареєстровано договір оренди землі (далі - Договір), який не містить дати його укладання, укладеного між ОСОБА_4 , як орендодавцем, та ПП ОСОБА_3 , як орендарем, за яким, в оренду останньому передано земельну ділянку площею 8,49 га ріллі, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 , про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за реєстраційним № 04849 (а. с. 13-15).

За умовами Договору (п. 2.2) нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 187927 грн.

Договір сторонами укладено до 31.12.2062 (п. 3.1).

Орендна плата вноситься орендарем до 25 грудня щорічно, у грошовій та натуральній у формі (п. 4.2)

За даним Договором орендна плата складає 3 % від грошової оцінки земельної ділянки, що становить в грошовому еквіваленті 5 638 грн (п. 4.1).

Розмір орендної плати не підлягає індексації (п. 4.9).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 липня 2018 року, виданого приватним нотаріусом Добровеличківського районного нотаріального округу Кіровоградської області, зареєстрованого в реєстрі за №1314, після смерті ОСОБА_4 спадкоємцем земельної ділянки, що є предметом спірного договору, став ОСОБА_1 .

Згідно зазначеного договору перехід права власності на земельну ділянку чи її частину до іншої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору, договір оренди землі зберігає чинність для нового власника (п. 3.5).

Позивач просив розірвати договір оренди земельної ділянки з підстав невиплати відповідачем орендної плати з 2013 по 2018 рік.

Відповідач, заперечуючи несплату орендної плати надав суду оригінал розписки, в якій зазначено, що 25 січня 2013 року ОСОБА_4 отримав від орендаря ОСОБА_3 в рахунок орендної плати по договору оренди землі від 30.11.2012, з врахуванням грошового авансу за майбутні періоди, кошти в сумі 45 000 грн. Претензій по сплаті йому орендної плати до ФОП ОСОБА_3 орендодавець не має (а. с. 49).

Таким чином зазначеною розпискою підтверджується факт отримання орендодавцем орендної плати наперед, що не заборонено чинним законодавством.

Згідно наявної в матеріалах справи копії квитанції ПАТ «Укрпошта» № 1/18, 02 травня 2019 року ОСОБА_3 здійснив грошовий переказ позивачу ОСОБА_1 в сумі 5 638 грн, з призначенням платежу - орендна плата за землю за 2018 рік (а. с. 40).

Отже, належними та допустими доказами не доведено, що ФОП ОСОБА_3 систематично не сплачує орендну плату відповідно до умов укладеного договору оренди землі, а тому відсутні підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки.

За життя ОСОБА_4 претензій до відповідача з приводу орендної плати не пред`являв, а доводи апеляційної скарги, що батько позивача коштів в розмірі 45000 грн не отримував не підтверджуються належними та допустимими доказами та є припущенням.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 374,375,376,381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а заочне рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 17 травня 2019 рокубез змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 22.07.2019.

Головуючий суддя С. І. Мурашко

Судді С. М. Єгорова

О. Л. Карпенко