Справа № 453/658/19
№ провадження 6/453/24/19
У Х В А Л А

іменем України

19 липня 2019 року м. Сколе

Сколівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Микитина В.Я.,

секретаря судового засідання Корнута Т.Б.,

без учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Сколе Львівської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 04.06.2019 року звернулася до суду із заявою, в якій просить визнати поважною причину пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та поновити строк пред`явлення до виконання виконавчого листа (дублікат), виданого Сколівським районним судом Львівської області 27.07.2017 року у справі № 2-183/09, № 453/938/16-ц., провадження № 6/453/4/16, за позовом ОСОБА_1 до ДП МОУ «Івано-Франківський лісопромисловий комбінат», з участю третьої особи ОСОБА_2 , про відшкодування майнової шкоди. В обґрунтування заяви посилається на те, що рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 17.09.2009 року у вказаній вище цивільній справі позов задоволено частково, а саме стягнено з ДП МОУ «Івано-Франківський лісопромисловий комбінат» на користь ОСОБА_1 18 298 грн. 02 коп. майнової шкоди, 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення, 183 грн. судового збору, а в сього 18 511 грн. 02 коп., у решті позову відмовлено. Зазначене рішення суду набрало законної сили 28.09.2009 року. Відповідно, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання сплинув 28.09.2010 року. У зазначений строк заявником було одержано виконавчий лист та скеровано до примусового виконання у Відділ ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції, внаслідок чого було відкрито виконавче провадження ВП № 1894965. Дізнавшись у 2017 році про те, що виконавчий лист у вказаній установі на виконанні не перебуває, заявник звернулася до суду із скаргою на дії державного виконавця. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області, постановленою 11.09.2018 року у цивільній справі № 453/5/18, провадження № 4-с/453/2/18, скаргу задоволено частково, визнано неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Сапіжака І.І. щодо ненадання ним ОСОБА_1 письмової відповіді на її запит від 18.09.2017 року про надання інформації з приводу виконання виконавчого документа, зобов`язано останнього надати у встановленому порядку ОСОБА_1 письмову відповідь на її запит від 18.09.2017 року про надання інформації з приводу виконання виконавчого документа, у задоволенні решти вимог скарги відмовлено. Ухвала суду набрала законної сили 24.04.2019 року та була виконана у травні 2019 року. Зазначає, що цією ухвалою суду встановлено відсутність доказів на отримання оригіналу виконавчого листа, а, отже, втрату його не з вини стягувача, як і підтверджено обставини, що заявнику не було відомо про повернення виконавчого документа, крім того, їй попередньо було видано дублікат цього виконавчого листа. Наведені обставини заявник вважає поважними для можливості поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, у зв`язку з чим, із посиланнями на положення ст. 124, 129-1 Конституції України, ст. ст. 5, 433 ЦПК України та ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», а також на існуючий принцип неухильності виконання судового рішення як одного із базових принципів верховенства права, була змушена звертатися до суду із даною заявою.

Заявник у судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомленою про дату, час та місце судового розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про завчасне вручення поштового відправлення судової повістки від 18.06.2019 року. Разом з тим, її уповноваженим представником А.С. Рябінічевою електронною поштою під вх. № ЕП-359 18.07.2019 року подано заяву про розгляд даної справи без участі заявника (стягувача) та її уповноваженого представника, заяву підтримує повністю та просить її задовольнити.

Інші учасники справи, а саме відповідач (боржник) ДП МОУ «Івано-Франківський лісопромисловий комбінат», правонаступником якого є ДП «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат», у судове засідання не забезпечив явки уповноваженого представника, хоча був належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про завчасне вручення поштового відправлення судової повістки від 18.06.2019 року, про причини неявки такого представника суд не повідомив, відзиву на подану заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання не подав.

Таким чином, завчасно повідомлені про дату, час та місце судового засідання заявник (стягувач) та інші учасники справи (боржник), у судове засідання не з`явились (не забезпечили явки уповноваженого представника). Заявник скористалася своїм правом щодо заявлення клопотання про розгляд справи без її участі та участі її уповноваженого представника, котре суд вважав за доцільне задовольнити.

В силу ч. 3 ст. 433 ЦПК України заява розглядається у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання усіх учасників справи чи у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу під час розгляду даної справи не здійснювався.

Суд, оглянувши та перевіривши матеріали заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, вивчивши витребувані з архіву матеріали цивільної справи № 2-189/09, витребувані з архіву матеріали цивільної справи № 453/938/16-ц, провадження № 6/453/4/16, дійшов таких висновків.

Як встановлено судом, рішенням Сколівського районного суду Львівської області, ухваленим 17.09.2009 року у цивільній справі № 2-183/09, задоволено частково позовну заяву ОСОБА_1 , стягнуто з ДП МОУ «Івано-Франківський лісопромисловий комбінат» на її користь 18 298 грн. 02 коп. майнової шкоди, 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення, 183 грн. судового збору, а всього 18 511 грн. 02 коп..

Судом встановлено й те, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області перебувало виконавче провадження № 18949965 з примусового виконання виконавчого листа № 2-183/09, виданого на виконання вищевказаного судового рішення, котре набрало законної сили. 22.01.2013 року державним виконавцем винесено у цьому виконавчому провадженні постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві у порядку ч. 1 п. 9 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» та 02.02.2013 року направлено рекомендованим листом ОСОБА_1 за адресою, зазначеною у виконавчому листі. У свою чергу, оригінал виконавчого листа було надано уповноваженому представнику заявника ОСОБА_3 , котрий ним у подальшому був втрачений з невідомих причин.

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області, постановленою 21.10.2016 року у цивільній справі № 453/938/16-ц, провадження № 6/453/4/16, за заявою ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, котра, після її апеляційного перегляду, 04.04.2017 року у цій частині набрала законної сили, заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа задоволено, постановлено видати ОСОБА_1 дублікат виконавчого листа у справі № 2-183/09 про стягнення з ДП МОУ «Івано-Франківський лісопромисловий комбінат» на її користь 18 298 грн. 02 коп. майнової шкоди, 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення, 183 грн. судового збору, а всього 18 511 грн. 02 коп.. Одночасно, у задоволені заяви ОСОБА_1 про поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа відмовлено з підстав, викладених в ухвалі апеляційного суду Львівської області у зазначеній справі. Виконавчий лист (дублікат) на виконання вищевказаного судового рішення було видано заявнику (стягувачеві) 27.07.2017 року, котрий отримала на руки її уповноважена представник ОСОБА_4 цього ж дня.

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області, постановленою 11.09.2018 року у цивільній справі № 453/5/18, провадження № 4-с/453/2/18, за заявою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця, котра, після її апеляційного перегляду, 24.04.2019 року набрала законної сили, скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця задоволено частково. Визнано неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Сапіжака І.І. щодо ненадання ним ОСОБА_1 письмової відповіді на її запит від 18.09.2017 року про надання інформації з приводу виконання виконавчого документа. Зобов`язано старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Сапіжака І.І. надати у встановленому порядку ОСОБА_1 письмову відповідь на її запит від 18.09.2017 року про надання інформації з приводу виконання виконавчого документа. У задоволенні решти вимог скарги відмовлено.

Зазначеною ухвалою суду, з-поміж іншого, встановлені обставини неналежного скерування державним виконавцем та вручення заявнику постанови від 22.01.2013 року про повернення виконавчого документа стягувачеві, однак, з урахуванням знищення 27.02.2017 року у встановленому порядку виконавчого провадження № 18949965, у котрому така постанова була винесена, суд констатував неможливість надання її копії заявнику. Саме на ці встановлені у вищевказаному судовому рішенні обставини заявник посилається як на такі, котрі свідчать проповажні причини пропуску заявником строку для пред`явлення виконавчого листа (дубліката) до виконання, оскільки ці обставини не залежали від її волі, а вона у повній мірі мала право на обізнаність із ходом примусового виконання судового рішення, ухваленого на її користь, а також про прийняті в ініційованому нею ж виконавчому провадженні державним виконавцем рішення.

Однак, з наведеними твердженнями заявника щодо поважності причин пропуску нею строку для пред`явлення виконавчого листа (дубліката) до виконання суд не може погодитись, з огляду на таке.

Як уже йшлося вище, ухвалу Сколівського районного суду Львівської області, постановлену 21.10.2016 року у цивільній справі № 453/938/16-ц, провадження № 6/453/4/16, за заявою ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, за насідками її апеляційного перегляду 04.04.2017 року частково скасовано та постановлено нову ухвалу, якою відмовлено у задоволенні заяви у частині поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа (дубліката) у справі № 2-183/09 про стягнення з ДП МОУ «Івано-Франківський лісопромисловий комбінат» на її користь 18 298 грн. 02 коп. майнової шкоди, 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення, 183 грн. судового збору, а всього 18 511 грн. 02 коп.. Ухвала набрала законної сили 04.04.2017 року та у касаційному порядку заявником не оскаржувалася, а, отже, заявник погодилася із викладеними у ній обставинами.

Зокрема, відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 у частині поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання, апеляційний суд звернув увагу, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною, а повне та своєчасне виконання можливих судових рішень є складовою частиною такого. Рішеннями Європейського Суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Відтак, апеляційний суд врахував, що з моменту набрання рішенням суду про стягнення на користь заявника майнової шкоди законної сили (28.09.2009 року) до часу її звернення із заявою про поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання (15.07.2016 року) минуло майже сім років, а також те, що матеріали справи не містили таких доказів, котрі б стверджували, що у зв`язку з відповідними обставинами строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання пропущено не з вини стягувача, відтак такий не підлягає поновленню.

Суд звертає увагу, що станом на дату звернення заявником повторно до суду із даною заявою про поновленняпропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання (04.06.2019 року) з моменту набрання рішенням суду про стягнення на користь заявника майнової шкоди законної сили (28.09.2009 року) минуло уже майже десять років. При цьому обставини, викладені у вищевказаній ухвалі апеляційного суду, щодо непроявляння заявником протягом тривалого часу зацікавленості у своїй справі на стадії виконання судового рішення, надалі мають місце та залишаються не спростованими. Більше того, Європейський Суд з прав людини у своїй практиці надалі наголошує на обов`язку зацікавленої сторони з розумним інтервалом часу самій цікавитися провадженням у її справі. Так, усвоєму рішенні від 16.02.2017 року у справі «Каракуця прти України» (заява № 18986/06) Європейський Суд з прав людини констатував відсутність порушення прав заявників, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також визнав неприйнятними скарги заявників за статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки заявники не виявляли належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

Щодо наявності доказів, котрі б стверджували, що у зв`язку з відповідними обставинами строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання пропущено не з вини заявника (стягувача), то таких останньою у даній справі також не подано, австановлені судовим рішенням обставини неналежного скерування державним виконавцем та вручення заявнику постанови від 22.01.2013 року про повернення виконавчого документа стягувачеві, як і ненадання у встановленому порядкуписьмової відповіді на її запит від 18.09.2017 року про надання інформації з приводу виконання виконавчого документа, на переконання суду, не можуть вважатися такими, що свідчать про поважність пропуску зазначеного строку, оскільки заявник достовірно знала про втрату оригіналу виконавчого листа у цивільній справі № 2-183/09 від 25.10.2010 року її ж представником ще у 2016 році, у зв`язку з чим власне й зверталась до суду (15.07.2016 року) із заявою про видачу дубліката цього виконавчого листа та поновлення строку на пред`явлення його до виконання. Більше того, отримавши 27.07.2017 року через свого уповноваженого представника виконавчий лист (дублікат), заявник звернулася до суду із скаргою на дії державного виконавця щодо неналежного скерування та вручення заявнику постанови від 22.01.2013 року про повернення виконавчого документа стягувачеві та щодо ненадання у встановленому порядкуінформації з приводу виконання виконавчого документа лише у кінці грудня 2017 року (надійшла на адресу суду 03.01.2018 року), тобто майже через п`ять місяців, а заходів щодо пред`явлення цього виконавчого листа (дублікат) до виконання не вжила досі.

За змістом ч. 1 ст. 433 ЦПК України, а також роз`яснень, котрі містяться у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26.12.2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», пропущений стягувачем строк для пред`явлення виданого на підставі ухваленого у цивільній справі рішення виконавчого документа до виконання може бути поновлено лише у разі його пропуску з причин, визнаних судом поважними.

Разом з тим, суд не знайшов підстав для визнання наведених у заяві причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання поважними, оскільки має місце встановлене судовим рішенням (ухвала апеляційного суду Львівської області від 04.04.2017 року у справі № 453/938/16, провадження № 22-ц/783/953/17), яке набрало законної сили, неналежне виконання заявником свого обов`язку цікавитися з розумним інтервалом часу провадженням у її справі та добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами незалежно від наявності у неї уповноваженого представника, а також встановлення судом у даній справі обставин щодо пропуску заявником строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання фактично з її ж вини, у тому числі й внаслідок недобросовісних дій її уповноваженого представника, котрий, отримавши виконавчий лист в оригіналі, втратив його, а повідомив про це свого довірителя (заявника у справі) лише у липні 2016 року. Відповідно, порушення регламентованих Конституцією та Законами України, а також Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, принципів судової визначеності та неухильності виконання судового рішення, у даному, конкретному випадку не має місця, так як заявником пропущено строк повторного пред`явлення виданого на основі судового рішення виконавчого документа до виконання в силу власної недбалості та неналежних дій особи, якій вона довірила свого часу представляти свої інтереси.

За таких обставин, у задоволенні заяви слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 247, 260-261, 433 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Однак, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається учасниками справи через Сколівський районний суд Львівської області.

Суддя В.Я. Микитин