ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3041/19 Справа № 205/3179/18 Суддя у 1-й інстанції - Мовчан Д. В. Суддя у 2-й інстанції - Каратаєва Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Каратаєвої Л.О.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Лященко С.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк на заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 липня 2018 року у справі за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

11 травня 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Просило суд стягнути з відповідача на користь Банку заборгованість за договором у сумі 81151,21 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 1852,27 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 70633,41 грн., заборгованості за пенею та комісією у розмірі 4325,00 грн., штрафу (фіксована частина) у розмірі 500 грн., штрафу (процентна складова) у розмірі 3840,53 грн., а також судовий збір у розмірі 1762 грн. (а.с.1-3).

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 липня 2018 року з урахуванням ухвали про виправлення описки від 24 січня 2019 року позовні вимоги банку задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за Договором № б/н від 05.03.2007 року, у загальному розмірі - 4273 грн. 17 коп., де заборгованість за тілом кредиту 1852 грн. 27 коп. та заборгованість по процентам за користування кредитом 2420 грн. 99 коп. В задоволені позовних вимог щодо стягнення решти суми процентів: 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 3840 грн. 53 коп. - штраф (процентна складова) та заборгованості по пені та комісії - 4325 грн. 00 коп. відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 92 грн. 78 коп. (а.с.36-41,68).

Не погодившись з рішенням суду, АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з апеляційною скаргою. Просить змінити рішення суду, скасувавши його в частині відмови у стягненні заборгованості з частини процентів, пені, штрафів та ухвалити в цій частині нове рішення, задовольнивши позовні вимоги АТ КБ ПриватБанк в цій частині в повному обсязі, в іншій частині рішення залишити без змін. Вирішити питання судових витрат (а.с.46-50).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що від 05.03.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладений Договір № б/н, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 21600 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.9).

Судом також встановлено, що кредитний договір між сторонами укладено в спосіб подання письмової згоди Відповідача на надання відповідної платіжної картки та видачі Позивачем Відповідачу такої картки. Вказані дії сторін не суперечать загальним засадам цивільного законодавства щодо способу укладання договору, а відтак породжували відповідні договірні зобов`язання для сторін по справі.

Позивач наголошував, що в порушення умов вказаного кредитного договору, Відповідач допустила прострочення повернення кредиту і сплати процентів, внаслідок чого за нею, станом на 31.03.2018 року виникла заборгованість у загальному розмірі 81151 грн. 21 коп., де заборгованість за тілом кредиту 1852 грн. 27 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 70633 грн. 41 коп., заборгованість по пені та комісії - 4325 грн. 00 коп., а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 3840 грн. 53 коп. - штраф (процентна складова).

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що в силу укладеного договору у відповідача виникло зобов`язання повернути кредитні кошти частинами, у розмірах та у строки, які зазначені у кредитному договорі та сплачувати відсотки за користування кредитом, позов в цій частині ґрунтується на законі та підлягає задоволенню; оскільки Умови та Правила надання банківських послуг не містять підпису відповідача, а в Анкеті-заяві позичальника відсутня домовленість щодо сплати штрафів за невиконання договору, то вимоги банку в цій частині задоволенню не підлягають.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Так, ст.12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач, як сторона по справі, зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог, відповідно до ст.81 ЦПК України.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що з матеріалів справи, а саме: з заяви, заповненої ОСОБА_2 05.07.2007 (а.с.9), вбачається, що поля для заповнення даних стосовно оформлення кредиту, виду картки, зазначення кредитного ліміту є пустими. У вказаній заяві відсутня позначка про видачу кредитної картки «Універсальна» або будь-якої іншої картки відповідачу.

За таких обставин, доказів укладення відповідачем та позивачем кредитного договору б/н від 05.03.2007 року з встановленим кредитним лімітом 21600 грн. позивачем, всупереч вимог ст.ст.12,81 ЦПК України, не надано.

Доказів того, що позивачем був наданий кредит в розмірі та на умовах, передбачених вищезазначеним кредитним договором та що саме надані позивачем умови та правила надання банківських послуг є складовою частиною укладеного між сторонами договору і що саме з зазначеними умовами та правилами надання банківських послуг ознайомилася відповідач, та відповідно, чи брала на себе зобов`язання відповідач з повернення кредиту, зі сплати винагороди та неустойки в разі порушення зобов`язання з повернення кредиту не надано, доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Частиною 4 ст. 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням викладеного, колегія дійшла висновку про наявність підстав для виходу за межі апеляційної скарги банку за ознакою неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права.

Отже, оскаржуване рішення підлягає скасуванню у повному обсязі з постановленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду постановлене без дотримання зазначених вище вимог законодавства, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк задовольнити частково.

Заочне рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 19 липня 2018 року скасувати.

В задоволенні позовних вимог акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.

Судді: