Номер провадження: 22-ц/813/4963/19
Номер справи місцевого суду: 520/8908/18
Головуючий у першій інстанції Бондар В. Я.
Доповідач Черевко П. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Дрішлюка А.І., Драгомерецького М.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м.Одеса цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 лютого 2019 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи на стороні відповідача, що не заявляють самостійних вимог: Моторного (транспортне) страхове бюро України, Приватне акціонерне товариство «Європейський союз» про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди -

ВСТАНОВИВ:

16.07.2018 року позивач звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 та просив стягнути матеріальну шкоду заподіяну дорожньо-транспортною пригодою в розмірі 17578,20 грн., витрати пов`язані з автотоварознавчим дослідження у розмірі 1580,90 грн. та витрати на поштові відправлення у розмірі 142 грн. Також просив стягнути з відповідача судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані наступними обставинами. 12.12.2017 року о 12.40 год по вул. Польська напроти будинку №17 з вин відповідача - ОСОБА_1 під час керування автомобіля Fiat Linea державний номер НОМЕР_1 , за умови не дотримання безпечної дистанції, сталося зіткнення з автомобілем OPEL Astra державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить на праві приватної власності позивачу - ОСОБА_3 . В результаті ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. 13.12.2017 року позивач звернувся до МТСБУ із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду для отримання матеріального збитку. Позивачу виплатили лише 5940 грн. (6000 грн. мінус банківська комісія у розмірі 60 грн.), що є недостатньою сумою для відновлення транспортного засобу. Позивач 18.04.2018 року скерував претензію Відповідачу щодо відшкодування витрат, пов`язаних з усуненням наслідків дорожньо-транспортної пригоди, проте врегулювати спір не вдалось.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15 лютого 2019 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи на стороні відповідача, що не заявляють самостійних вимог Моторного (транспортне) страхове бюро України, Приватне акціонерне товариство «Європейський союз» про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ):

матеріальну шкоду заподіяну дорожньо-транспортною пригодою у розмірі 17 578 (сімнадцять тисяч п`ятсот сімдесят вісім) гривень 20 копійок.

витрати пов`язані з проведенням автотоварознавчого дослідження у розмірі 1580 (одна тисяча п`ятсот вісімдесят) гривень 90 копійок та витрати на поштові відправлення у розмірі 142 (сто сорок дві) гривні.

витрати, пов`язанні з наданням професійної правової допомоги у розмірі 6200 (шість тисяч двісті) гривень.

судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 лютого 2019 року та ухвалити нове, яким відмовити у задовольнити позову.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.3, 4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається із матеріалів справи, 12 рудня 2017 року приблизно о 12 годині 40 хвилин, ОСОБА_1 керуючи Fiat Linea, державний номерний знак НОМЕР_1 , біля будинку №17 по вул. Польська в м. Одесі, не врахував дорожню обстановку, безпечну дистанцію, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем Opel Astra, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , ОСОБА_1 було визнано винним у вчинені правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, що вбачається з Постанови Приморського районного суду м. Одеси від 31.01.2018 року у справі №522/184/18.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

За нормою частини третьої ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно вимог ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно звіту №31228170 Про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 26.12.2017 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику Opel Astra, державний номерний знак НОМЕР_2 на дату виконання дослідження дорівнює 23518,20 грн.

Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний: при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

В подальшому, моторно (транспортне) страхове бюро України виплатило ОСОБА_3 відшкодування шкоди у розмірі 6000 грн.

Отримання ОСОБА_3 відшкодування від МТСБУ у розмірі 5940 грн. підтверджується випискою по картковому рахунку.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 як власника автомобіля Fiat Linea застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Європейський страховий союз».

Так, відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

За нормою ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.07.2018 року позивач звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 та просив стягнути матеріальну шкоду заподіяну дорожньо-транспортною пригодою в розмірі 17578,20 грн., витрати пов`язані з автотоварознавчим дослідження у розмірі 1580,90 грн. та витрати на поштові відправлення у розмірі 142 грн. Також просив стягнути з відповідача судові витрати.

Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов`язані вжити заходів для невідкладеного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди (п.33.1.2).

Статтею 38 цього ж Закону встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умови визначених у підпунктах 33.1.2. пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Таким чином, з викладеного вбачається, що обов`язок страховика відшкодувати заподіяну страхувальником шкоду виникає із самого факту заподіяння застрахованою особою у результаті ДТП такої шкоди.

Колегія суддів вважає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договор страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно - правової відповідальності (ст.. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів)

Оскільки розмір завданої шкоди не перевищує ліміту відповідності (розмір шкоди 23518,20 грн. ліміт відповідальності -100000 грн.) ПрАТ «Європейський страховий союз» не відмовило позивачу у виплати страхового відшкодування в повному розмірі, а оскільки з 03.10.2017 року позбавлено права укладати договори страхування ОСЦВВНТЗ, тому МТСБУ з 01.12.2018 року розпочало врегулювання страхових виплат за зобов`язанням ПрАТ «Європейський страховий союз». Згідно п. 51.9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власники наземних транспортних засобів» обов`язок повернути ці кошти покладено на МТСМБУ.

Покладення обв`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежи суперечить меті інституту страхування цивільно - правової відповідальності.

Такий висновок відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного суду ввід 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ст. 376 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що районним судом викладені обставини з`ясовано неповно, висновок суду не відповідає встановленим обставинам, неправильно застосовано норми матеріального права, що є підставами для скасування судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 лютого 2019 року - скасувати.

Постановити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи на стороні відповідача, що не заявляють самостійних вимог Моторного (транспортне) страхове бюро України, Приватне акціонерне товариство «Європейський союз» про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: М.М. Драгомерецький

А.І. Дрішлюк