КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2019 року м. Київ

Унікальний номер справи № 361/7872/18

Апеляційне провадження № 22-ц/824/10344/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Ратнікової В.М., Борисової О.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 травня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Сердинського В.С., по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини до досягнення дитиною трьох років, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила:

- стягнути з ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та стягувати в подальшому до досягнення дитиною повноліття щомісяця з моменту звернення до суду;

- стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_1 у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягнення від дня подання позовної заяви до суду та до досягнення сином ОСОБА_3 трьох років.

В обґрунтування вимог зазначала, що з 27 жовтня 2016 року вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спільне життя у подружжя не склалося, тому рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2018 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано. Після припинення подружнього життя відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, проживає окремо. Зазначала, що не може забезпечити нормальні умови життя дитини, яка проживає разом з нею та яку вона повністю утримує. Вказувала, що не працює, перебуває у відпустці по догляду за сином до досягнення ним трьох років. Натомість відповідач працює, має регулярний дохід, інших стягнень по аліментам не має, тому може платити аліменти та утримання дитини та дружини (а.с. 1-8).

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 травня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1 500,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно з відповідною індексацією згідно закону, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_2 по ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь матері дитини - ОСОБА_1 В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн. (а.с. 25-28).

Не погодившись з рішенням суду, 21 червня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, оскільки вважає рішення незаконним та необґрунтованим (а.с. 34-39).

Апеляційну скаргу мотивувала тим, що суд першої інстанції в порушення норм матеріального та процесуального права вийшов за межі вимог позовної заяви та самовільно змінив спосіб стягнення аліментів, стягнувши в твердій грошовій сумі, хоча позивач просила стягнути в частці від доходу. Вказувала, що суд порушив принцип безпосередності цивільного процесу, оскільки не дослідив у судовому засіданні усіх доказів по справі та не надав їм оцінку, керувався поясненнями відповідача та припущеннями і не перевірив обставини справи. Відмовляючи у задоволенні вимоги про стягнення аліментів на позивача, суд позбавив позивача права на утримання, визначене законом, та не врахував, що доглядаючи за дитиною позивач не має можливості отримувати свої доходи.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя.

Згідноз ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вказане, розгляд справи здійснюється без виклику сторін у порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали позовної заяви, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27 жовтня 2016 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в ДРАЦС м. Бровари Київської області, актовий запис №907 (а.с. 4).

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2018 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с. 7).

Встановлено, що ОСОБА_2 є батьком, а ОСОБА_1 є матір`ю малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №1485, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 6).

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць дітей віком до 6 років: з 01 січня 2019 року - 1626,00 гривень, з 01 липня - 1699,00 гривень, з 01 грудня - 1779,00 гривень.

Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

За змістом ч. 1 ст. 184 СК України (в редакції Закону чинній на час подання позову і розгляду справи судом) суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Проте від одержувача аліментів не надходило заяви про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі.

Позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Суд вирішив стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1 500,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з огляду на визнання в цій частині позову відповідачем та враховуючи його матеріальне становище.

Станом на час подання позову та ухвалення оскаржуваного рішення текст ст. 184 СК України було викладено в редакції Закону №2037-VIII від 17 травня 2017 року.

Тому у суду першої інстанції не було правових підстав визначати розмір аліментів в твердій грошовій сумі, доводи апелянта про помилкове застосування норм матеріального права колегія суддів визнала обґрунтованими.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягнення від дня подання позовної заяви до суду та до досягнення сином ОСОБА_3 трьох років.

Статтею 84 СК Українипередбачено право дружини, з якою проживає дитина на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, що позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років, проживає разом з дитиною окремо від відповідача, не працює. Відповідач в суді першої інстанції заявив, що не працює (а.с. 23)

Суд апеляційної інстанції вважає, що позивачка відповідно до положень ст. 84 СК України має право на отримання від відповідача аліментів на своє утримання, а відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, оскільки у матеріалах справи не міститься доказів, що відповідач є непрацездатним, а тому не позбавлений права працевлаштуватися та отримувати дохід.

Тому, доводи відповідача, що він є безробітним не можуть бути визнані підставою для відмови в задоволенні позову, колегія суддів їх відхилила. При цьому, у випадку відсутності факту працевлаштування відповідача, розмір аліментів має бути визначений в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Враховуючи викладені вимоги законодавства врахувавши фактичні обставини і докази по справі, колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених законом підстав для часткового задоволення заявлених вимог позивачки про стягнення на її утримання з відповідача 1/8 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця з часу пред`явлення позову (26 листопада 2018 року) і до досягнення дитиною трьох років ( ІНФОРМАЦІЯ_2 року).

Таким чином, оскаржуване рішення не може бути визнано законним і обґрунтованим, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового про часткове задоволення позову.

На підставі ст. 141 ЦПК України слід стягнути із відповідача на користь держави 704.80 грн. судового збору за розгляд справи районним судом та 1057.20 грн. судового збору за розгляд справи апеляційним судом.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 376, 381-382, 384 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 травня 2019 року скасувати, ухвалити нове.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини до досягнення дитиною трьох років задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ) аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісяця, починаючи з 26 листопада 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ) аліменти (утримання) у розмірі 1/8 частки з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 26 листопада 2018 року по 26 листопада ІНФОРМАЦІЯ_4 щомісяця.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) в дохід державного бюджету:

- 704(сімсот чотири) грн. 80 коп. судового збору за розгляд справи районним судом;

- 1 057(одна тисяча п`ятдесят сім) грн. 20 коп. судового збору за розгляд справи апеляційним судом.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

В.М. Ратнікова

О.В. Борисова