КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 року м. Київ

Справа № 369/14270/18 Головуючий у суді першої інстанції: Пінкевич Н.С.

№ Апеляційного провадження: 22-ц/824/8464/2019 доповідач: Гаращенко Д.Р.

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Пікуль А.А., Борисової О.В.

при секретарі Гавриленко М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

Просила стягнути з ОСОБА_1 на свою користь матеріальну шкоду яка була спричинена в результаті залиття приміщення, в розмірі - 38 754, 00 грн., витрати на проведення експертного дослідження в розмірі - 3 203, 00 грн., та судові витрати.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що позивач є власником торгово-офісного приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

У період 28-29 травня 2017 року у цокольних приміщеннях та приміщенні № 48 зазначеного будинку, відбулося залиття каналізаційними стоками зі стояка будинку.

Залиття відбулося в результаті виходу з ладу системи відкачування каналізаційних стоків, та несправності системи водовідведення в результаті недобросовісного виконання забудовником своїх обов`язків.

Внаслідок залиття було пошкоджено підлогове покриття, нижня частина гіпсокартонних стін, двері та дверні коробки, відбулось здуття шпалер в нижній частині стін, на підлозі всіх кімнат утворився шар каналізаційних відходів товщиною близько одного сантиметру, загальний обсяг завданої шкоди становить 38 754 грн.

Зазначені обставини підтверджуються актом про залиття від 29 травня 2017 року, затвердженого головою комісії, депутатом Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 березня 2019 року позов задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на відшкодування матеріальної шкоди - 38 754, 00 грн., на відшкодування витрат на проведення дослідження - 3 203, 00 грн., та судові витрати в розмірі 704, 80 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 06 травня 2019 р. подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з`ясування обставин справи, порушення норм процесуального та матеріального права, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2

В обґрунтування апеляційних вимог, апелянт посилалась на те, що позивач, як власник приміщення АДРЕСА_1 , є співвласником даного будинку, система відкачування каналізаційних стоків є спільним майном багатоквартирного будинку, що обґрунтовується в сукупності п. 6 ч. 1, ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та Актом про залиття від 29 травня 2017 року.

Забудовник ОСОБА_1 не є власником квартир та/ або нежитлових приміщень в багатоквартирному будинку АДРЕСА_1 , тому вона не є співвласником будинку і не є співвласником системи відкачування каналізаційних стоків цього будинку, а тому не несе відповідальність за вихід з ладу системи відкачування каналізаційних стоків будинку.

Апелянт вважає, що вона є неналежним відповідачем по справі і не повинна нести будь-яку відповідальність.

Після введення багатоквартирного будинку № АДРЕСА_1 в експлуатацію, співвласники не створили ОСББ, не визначили управителя будинку чи виконавця комунальних послуг для того, щоб співвласники передали їм свої функції управління системою відкачування каналізаційних стоків, яка є спільним майном цього будинку.

Вважає. що позивач не надав до суду жодних документів, які б підтверджували фах ( статус експерта) в галузі будівництва і судової експертизи.

Судом першої інстанції не було зроблено посилань на відповідні нормативно - правові акти, які б підтвердили, що причиною залиття є недобросовісне виконання своїх обов`язків забудовником, та у чому конкретно воно полягає.

Розмір матеріальної шкоди становить собою вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідні для усунення пошкоджень у приміщенні, вартість ремонтно-будівельних робіт міститься у додатку № 5 до висновку будівельно - технічного експертного дослідження.

Однак, додаток № 5 ( кошторисний розрахунок вартості ремонтно-будівельних робіт) не долучено до Висновку і не міститься в матеріалах справи.

Таким чином, розмір матеріальної шкоди в сумі 38 754 грн. не є підтвердженим і не може вважатися доведеним.

При прийнятті рішення, суд першої інстанції не застосував Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», який є спеціальним по відношенню до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», тому підлягає пріоритетному застосуванню для вирішення цієї справи.

Судом першої інстанції не було враховано, що майнова шкода відшкодовується лише особою, яка її завдала.

Порушуючи принцип змагальності і диспозитивності сторін, суд першої інстанції перешкодив учасникам справи реалізувати свої процесуальні права, передбачені ч. 1 ст. 82 ЦПК України на спільне визнання обставин справи з метою звільнення їх від обов`язку доказування цих обставин, а саме: тієї обставини, що в житловому будинку АДРЕСА_1 після закінчення його будівництва не створювалось ОСББ або інша експлуатуюча організація.

В судовому засідання представник апелянта підтримав апеляційну скаргу та просив ії задовольнити.

Представник позивача заперечував проти апеляційної скарги просив ії відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Судом першої інстанції було встановлено, що у період 28-29 травня 2017 року в будинку АДРЕСА_1 у цокольних приміщеннях та приміщенні № 48 внаслідок виходу з ладу системи відкачування каналізаційних стоків відбулося залиття каналізаційними стоками зі стояка будинку, через унітаз в санвузлі та каналізаційні відводи в кімнаті приміщення, безпосередньо на підлогу.

В результаті залиття на підлозі всіх кімнат утворився шар каналізаційних відходів товщиною близько одного сантиметру.

Наслідком залиття є пошкодження підлогового покриття - керамічної плитки, нижньої частини гіпсокартонних стін (стіни окрашені фарбою та/або поклеєні шпалери) у всіх кімнатах приміщення, відбулось здуття шпалер в нижній частині стін, пошкоджено всі п`ять міжкімнатних дверей та дверних блоків внаслідок дії води та набухання деревини в нижній їх частині.

Згідно з актом про залиття від 29 травня 2017 року, затвердженого головою комісії депутатом Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, причиною залиття є вихід з ладу системи відкачування каналізаційних стоків та недобросовісне виконання своїх обов`язків забудовником.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції зазначив, що після закінчення будівництва забудовник зобов`язувався підключити будинок до інженерних мереж та в подальшому передати закінчений будівництвом та підключений будинок чого не зробив.

Посилання відповідача на обов`язок співвласників житлового будинку створити ОСББ, передати будинок іншому управителю, належність всього майна в будинку всім співвласникам будинку не спростовують обов`язку забудовника підключити будинок до комунікацій та передати в подальшому відповідно або ОСББ або іншому управителю, обслуговуючій організації.

Не надання відповідачем належних та допустимих доказів суду, того, що ним як забудовником не вводився будинок в експлуатацію, не підключався будинок до комунікацій, передана вся документація іншій уповноваженій особі, або те, що аварія сталась внаслідок винних дій іншої особи.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції враховуючи наступне.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції повністю відповідає зазначеній процесуальній нормі закону виходячи з наступного.

З матеріалів справи встановлено, позивач є власником торгово-офісного приміщення в будинку АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 21.02.2017 р., що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 0848817 від 21.02.2017 р. ( а.с. 8)

В результаті виходу з ладу системи відкачування каналізаційних стоків відбулося залиття каналізаційними стоками зі стояка будинку, через унітаз в санвузлі та каналізаційні відводи в кімнаті приміщення, безпосередньо на підлогу.

В результаті залиття на підлозі всіх кімнат утворився шар каналізаційних відходів товщиною близько одного сантиметру.

Наслідком залиття є пошкодження підлогового покриття - керамічної плитки, нижньої частини гіпсокартонних стін (стіни окрашені фарбою та/або поклеєні шпалери) у всіх кімнатах приміщення, відбулось здуття шпалер в нижній частині стін, пошкоджено всі п`ять міжкімнатних дверей та дверних блоків внаслідок дії води та набухання деревини в нижній їх частині.

Причиною залиття є вихід з ладу системи відкачування каналізаційних стоків та недобросовісне виконання своїх обов`язків забудовником, що підтверджується актом про залиття від 29 травня 2017 року, затвердженого головою комісії депутатом Білогородської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області ( а.с 9).

Судом першої інстанції встановлено, а сторонами не заперечувалось, що відповідач була замовником та забудовником будинку АДРЕСА_1 . Зазначене підтверджується тим, що відділом містобудування та архітектури Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області було надано містобудівні умови і обмеження на забудову земельної ділянки № 295 від 19 грудня 2014 року під багатоквартирні житлові будинки № АДРЕСА_1 ).

Будинок побудований та зданий в експлуатацію, що відповідає вимогами ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» згідно з яким зареєстрована декларація про готовність об`єкта до експлуатації або сертифікат є підставою для укладення договорів про постачання на прийнятий в експлуатацію об`єкт необхідних для його функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електроенергії, включення даних про такий об`єкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на нього.

Підключення закінченого будівництвом об`єкта, прийнятого в експлуатацію, до інженерних мереж здійснюється протягом десяти днів з дня відповідного звернення замовника до осіб, які є власниками відповідних елементів інженерної інфраструктури або здійснюють їх експлуатацію.

Державну статистичну звітність щодо прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів подають органи державного архітектурно-будівельного контролю за формою та у строки, передбачені звітно-статистичною документацією, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики.

Замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об`єкта до експлуатації, та за експлуатацію об`єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката.

Замовник зобов`язаний передати закінчений будівництвом та підключений до інженерних мереж житловий будинок, що споруджувався із залученням коштів фізичних та юридичних осіб, об`єднанню співвласників або власнику, або експлуатуючій організації протягом ста двадцяти календарних днів з дня його прийняття в експлуатацію.

Зважаючи на вимоги закону після закінчення будівництва забудовник зобов`язувався підключити будинок до інженерних мереж та в подальшому передати закінчений будівництвом та підключений будинок.

Судом першої інстанції встановлено, що в житловому будинку де відбулося залиття, після закінчення його будівництва ОСББ не створювались, іншій експлуатуючий організації будинок на баланс не передавався.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що ст. 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що замовник будівництва або попередній власник будинку зобов`язаний передати паспорт об`єкта будівництва та один примірник технічної документації на будинок згідно з переліком, визначеним центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства, співвласникам в особі їх об`єднання або особі, уповноваженій співвласниками у передбаченому цим Законом порядку.

У разі якщо об`єднання співвласників багатоквартирного будинку не створено та уповноважену особу не визначено, паспорт об`єкта будівництва та примірник технічної документації на будинок передаються управителю, якщо його обрано відповідно до закону.

Доводи апелянта про те, що позивач є співвласником будинку, а система відкачування каналізаційних стоків є спільним майном багатоквартирного будинку, що обґрунтовується в сукупності п. 6 ч. 1, ст. 1 Закону України « Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та Актом про залиття від 29 травня 2017 року, та повинна нести певну відповідальність за зазначені системи, не може бути прийнята колегією суддів до уваги.

Колегія судів вважає, що відповідач не здійснила жодних дій по передачі будинку, систем водо, електропостачання, системи відкачування каналізаційних стоків на баланс керуючий організації, а тому несе відповідальність за їх роботу.

Згідно зі ст. 76,77,78,79 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ні підтвердження своїх доводів позивача надала відповідні докази та обґрунтування.

Це акт про залиття від 29 травня 2017 року ( а.с. 9), та висновок будівель-технічного експертного дослідження від 20 червня 2017року (а.с. 10-39) на підтвердження суми матеріального збитку.

Відповідач на підтвердження своїх заперечень належних доказів суду першої інстанції не надав.

Клопотань щодо допиту експерта, перевірки його кваліфікації не заявляв.

Тому зазначений довід скарги, щодо експертного висновку колегія суддів також не приймає.

Колегія суддів вважає. що суд першої інстанції зробив відповідний висновок та застосував належні норми права яки регулюють виникли правовідносин.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Оскільки відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, що ним як забудовником не вводився будинок в експлуатацію, не підключався будинок до комунікацій, була передана вся документація іншій уповноваженій особі, або те, що аварія сталась внаслідок винних дій іншої особи, зважаючи на презумпцію вини в деліктних відносинах, тому доводи апелянта про відсутність вини відповідача колегія суддів не приймає.

Колегія судів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що посилання відповідача на обов`язок співвласників житлового будинку створити ОСББ, передати будинок іншому управителю, належність всього майна в будинку всім співвласникам будинку не спростовують обов`язку забудовника підключити будинок до комунікацій та передати в подальшому відповідно або ОСББ або іншому управителю, обслуговуючій організації.

Також колегія суддів відхиляє доводи апелянта, що необхідності застосування судом першої інстанції Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», оскільки забудовник несе певну відповідальність за роботу будинкових систем до передачі їх на баланс.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції керувався відповідними нормами матеріального права.

Також колегія суддів не встановила порушень принцип змагальності і диспозитивності сторін про яку зазначив апелянт, судом першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 375, 381, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді А.А. Пікуль

О.В. Борисова