Справа № 127/9863/19
Провадження 2/127/1397/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

11 липня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі

головуючого судді Борисюк І.Е.

за участю: секретаря Максимчука Я.В.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу у порядку спрощеного позовного провадженняз повідомленням (викликом) сторін за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 за участютретіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5 та ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позов мотивовано тим, що згідно свідоцва про право власності на житло від 28.12.2001 року виданного на підставі рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 та ОСОБА_3 є власниками по 1/3 частці квартири АДРЕСА_1 . Відповідач не є власником даної квартири, добровільно вже більше семи років не проживає у належному позивачу житлі, проте реєстрація місця проживання впливає на розмір комунальних послуг, які доводиться сплачувати.

Вищезазначене й стало підставою звернення позивача до суду із вимогою про усунення позивачу перешкод в користуванні та розпорядженні її майном - квартирою АДРЕСА_1 та визнання ОСОБА_4 такою, що втратила право користування цим житловим приміщенням.

Ухвалою суду від 19.04.2019 позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Зазначеною ухвалою судом залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , а також запропоновано учасникам справи надати заяви по суті та докази по справі.

У строк, визначений судом ухвалою суду від 19.04.2019 від відповідача відзив на позов не надійшов. Будь-які докази по справі чи клопотання від відповідача, також, на адресу суду не надійшли.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали і просили їх задовольнити, аргументуючи мотивами викладеними в позовній заяві.

Відповідач та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, хоча відповідно до ст. 128 ЦПК України, були повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомлено. Таким чином,відповідач та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5 не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Позивач та її представник щодо заочного розгляду справи не заперечували.

Враховуючи вищенаведене, думку позивача, її представника, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 та положення ст.ст. 223 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5 (ухвала суду постановлена не виходячи до нарадчої кімнати та занесена до протоколу судового засідання).

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно із свідоцтвом на право власності на житло, виданим 28.12.2001 Виконкомом Вінницької міської ради, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 - по 1/3 частці кожному. (а.с. 4)

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 05.10.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, 05.10.2007 між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 зареєстровано шлюб, після реєстрації якого ОСОБА_7 змінила прізвище на « ОСОБА_1 ». (а.с. 5)

Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 27.06.2013, посвідченим приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Мультян В.М., спадкоємцем майна ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його дочка ОСОБА_3 . Спадкове майно складається з 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 . (а.с. 6-7)

Відповідно до довідки № 9229 від 30.08.2018, виданої ТОВ «ЖЕО», за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 (невістка), ОСОБА_10 (син). (а.с. 9)

Згідно з актами № 186 від 29.01.2019 та № 10660 від 11.02.2019, складеними комісією ТОВ «ЖЕО», ОСОБА_4 не проживає з квітня місяця 2016 року за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 10, 11)

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно ч. 1 - ч. 3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву.

Сторонами по справі у відповідності до ч. 4 ст. 83 ЦПК України не було повідомлено про неможливість подання доказів у встановлений законом строк. Крім того, будь-які інші докази, ніж ті, що були надані позивачем разом із позовом, до суду сторонами по справі подані не були. Заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду учасником справи для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, до суду не надходили.

Будь-які клопотання про витребування доказів по справі в зв`язку з неможливістю їх самостійного надання та заяви про забезпечення доказів до суду сторонами по справі не подавалися.

Суд вважає, що кожна із сторін по даній справі була належним чином поінформована про право надати суду будь-які докази для встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а також прокоментувати їх. Крім того, сторони по справі не були позбавлені можливості повідомити суду й інші обставини, що мають значення для справи.

Отже, кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд.

Відповідно до ч. 2 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 2, п. 4, п. 6 - п. 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно із ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, дослідивши письмові пояснення, викладені позивачем у позові, заслухавши пояснення в судовому засіданні учасників справи та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

За ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом також встановлено, що відповідачка спільно з власником спірного житлового приміщення спільним побутом не була пов`язана; позивач із відповідачем не мають взаємних прав та обов`язків, не є членами однієї сім`ї. Відповідач була зареєстрована в квартирі позивача за її згодою, як дружина сина, однак не проживає в квартирі з 2016 року без поважних причин. Судом не встановлено наявність будь-яких домовленостей між позивачем та відповідачкою щодо збереження за нею права користування квартирою позивача у разі її відсутності.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що право відповідачки на користування чужим майном (спірною житловою квартирою) підлягає припиненню на вимогу власника цього майна відповідно до положень ч. 2 ст. 406 ЦК України.

З огляду на сутність установлених правовідносин, на ці правовідносини не поширюються норми ст.ст. 64, 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України.

Вищевказана позиція узгоджується із правовою позицією висловленою Верховним Судом України 15.05.2017 у справі № 6-2931цс16.

Суд прийшов до висновку, що відповідач ОСОБА_4 створює перешкоди позивачу в користуванні, володінні та розпорядженні її майном на власний розсуд, тобто повно і незаперечно здійснювати свої права користування і розпорядження майном, що є неприпустимим, згідно з чинним законодавством України.

Враховуючи вищевикладене, а також ст. 16 ЦК України, згідно якої суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а також положення ч. 2 ст. 406 ЦК України, суд приходить до висновку, що в даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визнання ОСОБА_4 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено наступне.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в сумі 768, 40 гривень, що підтверджується квитанцією від 08.04.2019. (а.с. 1)

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 768, 40 гривень.

Доказів понесення сторонами по справі інших судових витрат суду не надано.

Враховуючи наведене, керуючись Конституцією України, ст.ст. 12, 13, 15, 16, 316, 317, 319, 321, 383, 391, ч. 2 ст. 406 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 6, 10 - 13, 43, 44, 76-83, 89, 133, 141, 258, 259, 263-266, 279, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 в користуванні її власністю - квартирою АДРЕСА_1 , шляхом визнання ОСОБА_4 такою, що втратила право користування даним житловим приміщенням.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду позивачем та третіми особами може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подання апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області або до Вінницького апеляційного суду.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання, зареєстроване у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Рішення суду складено 16.07.2019.

Суддя: