Справа № 146/748/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2019 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Пилипчука О.В.,

з участю секретаря судового засідання Бойко Т.Є.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в смт Томашпіль цивільну справу

ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Рожнятівська сільська рада Томашпільського району Вінницької області

вимоги позивача: про встановлення фактів родинних відносин, визнання права власності на спадкове майно

свідки: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

22 травня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить: встановити факт, що має юридичне значення, а саме встановити той факт, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с.Антонівка Томашпільського району Вінницької області; встановити факт, що має юридичне значення, а саме встановити той факт, що ОСОБА_6 та ОСОБА_6 , 1907 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 є однією і тією ж особою-матір`ю ОСОБА_4 , 1948 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати за нею право власності в порядку успадкування за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що складається із земельної ділянки площею 4,58 га, що розташована на території Рожнятівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, посвідченої Державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 , виданого 17.07.2001 року на ім`я ОСОБА_6 , із земельної ділянки площею 3,61 га, що розташована на території Рожнятівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, посвідченої Державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 , виданого 17.07.2001 року на ім`я ОСОБА_2 .

Даний позов обґрунтовано наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Губарівка Богодухівського району Харківської області помер ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 є батьком позивача, що підтверджується свідоцтвом про її народження.

Позивач одружилася із ОСОБА_8 та взяла прізвище ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про її одруження.

Після смерті батька залишилося спадкове майно, що складається із земельної ділянки розміром 3,61 га, посвідченої Державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 , який був виданий Рожнятівською сільською радою 17.07.2001, та земельної ділянки розміром 4,58 га, посвідченої Державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 , який був виданий Рожнятівською сільською радою 17.07.2001.

Позивач вказує, зо вона є спадкоємцем батька за законом першої черги спадкування, яка спадщину прийняла та вступила у фактичне управління спадковим майном, що підтверджується довідкою Рожнятівської сільської ради.

Земельну ділянку розміром 3,61 га, посвідченої Державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 ОСОБА_4 успадкував після смерті своєї матері ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Рожнятівка Томашпільського району Вінницької області, однак не переоформив її на своє ім`я.

Земельну ділянку розміром 4,58 га, посвідченої Державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 успадкував після смерті своєї рідної сестри ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в с.Рожнятівка Томашпільського району Вінницької області, однак не переоформив її на своє ім`я.

Позивач ОСОБА_1 також зазначає, що вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено в зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно на ім`я спадкодавця. Також нотаріусом було зауважено і те, що вона не можу підтвердити факт родинних відносин між нею та її батьком, оскільки у її свідоцтві про народження їхні прізвища вказано ОСОБА_1 , а в свідоцтві про смерть батька його прізвище вказано ОСОБА_4 .

Позивач вказує, що свідоцтво про її народження виписано з рядом помилок, зокрема, її ім`я також вказано ОСОБА_1 , замість правильного на українській мові імені ОСОБА_1 , однак внести зміни в це свідоцтво на разі є неможливим.

Оригіналів державних актів не існує, оскільки батько не встиг переоформити земельні ділянки після смерті своєї матері та своєї рідної сестри на своє ім`я.

На даний час позивач ніяким чином не може виправити прізвище батька, тому вимушена встановити даний факт через суд.

Метою встановлення такого факту є реалізація її прав на спадкове майно, а саме отримання свідоцтво про право на спадщину за законом.

Підтвердженням тому, що ОСОБА_4 та ОСОБА_4 -є однією і тією ж особою та батьком позивача, являється довідка сільської ради та можуть підтвердити свідки.

ОСОБА_2 , 1935 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 є рідною сестрою ОСОБА_4 , 1948 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою сільської ради, вбачається із виписки з погосподарської книги, буде підтверджено в разі витребування доказів, та показами свідків.

ОСОБА_6 та ОСОБА_6 , 1907 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 є однією і тією ж особою-матір`ю ОСОБА_4 , 1948 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою сільської ради, вбачається із виписки з погосподарської книги, буде підтверджено в разі витребування доказів, та показами свідків.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 24 травня 2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі, підготовче засідання у справі призначено на 11-45 годину 23 липня 2019 року.

Витребувано з Томашпільського відділу ДРАЦС:

- актовий запис про народження ОСОБА_4 , 1948 року народження;

- актовий запис про народження ОСОБА_2 , 1935 року народження;

- актовий запис про народження ОСОБА_6 ), 1907 року народження;

- актовий запис про смерть ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- у державного нотаріуса Богодухівська державна нотаріальна контора Харківської області, державного нотаріуса Томашпільської державної нотаріальної контори Вінницької області, у Вінницького державного нотаріального архіву Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області відомості, чи заведені спадкові справи після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Губарівка Богодухівського району Харківської області, ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Рожнятівка Томашпільського району Вінницької області, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в с.Рожнятівка Томашпільського району Вінницької області.

4 червня 2019 року отримано заяву Рожнятівської сільської ради про розгляд справи без участі їхнього представника.

6 червня 2019 року отримано відповідь державного нотаріуса Томашпільської державної нотаріальної контори про відсутність спадкової справи після померлого ОСОБА_4 , померлої ОСОБА_2

12 червня 2019 року отримано відповідь Богодухівської державної нотаріальної контори Харківської області про наявність спадкової справи після померлого ОСОБА_4 та про відсутність спадкової справи після померлої ОСОБА_2

24 червня 2019 року отримано відповідь Державного нотаріального архіву Вінницької області про наявність спадкової справи після померлої ОСОБА_6 та направлено копію спадкової справи.

9 липня 2019 року отримано відповідь Томашпільського РВ ДРАЦС та направлено копію актового запису про народження ОСОБА_4 , повідомлення про актовий запис про смерть ОСОБА_4 , повідомлено про відсутність актових записів про народження ОСОБА_2 , ОСОБА_6

23 липня 2019 року свідок ОСОБА_2 подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

23 липня 2019 року свідок ОСОБА_3 подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Доводи учасників справи.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, однак зазначила в позові, що просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак голова Рожнятівської сільської ради подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у відсутності їхнього представника, позовні вимоги визнають, не заперечують проти їх задоволення.

Свідки ОСОБА_2 .. ОСОБА_3 подали до суду заяви, в яких просять справу слухати у їхній відсутності, підтверджують той факт, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с.Антонівка Томашпільського району Вінницької області.

Також підтвердили, що ОСОБА_6 та ОСОБА_6 , 1907 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 є однією і тією ж особою-матір`ю ОСОБА_4 , 1948 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів, відповідно вимог ст.211 ЦПК України.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося.

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Суд, розглянувши заяви позивача, представник відповідача, свідків, оцінивши належність ї достовірність показань сторін по справі, сприяючи всебічному й повному з`ясуванню обставин справи, що має істотне значення для правильного вирішення спору, прийшов до наступного.

Відповідно до ст.129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства є: законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання державного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом; обов`язковість рішень суду.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно ч.3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно ч.ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно ч.ч.1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч.1 ст.. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно ч.1-4 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно ч.9 ст. 83 ЦПК України, копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Відповідно до Конституції України усі суб`єкти права власності рівні перед законом (частина четверта статті 13); кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (частини перша, друга статті 41); правовий режим власності визначається виключно законами України (пункт 7 частини першої статті 92).

Згідно ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Главою 29 ЦК України ( ст.ст. 386-394 ) регулюється захист права власності.

Частиною 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про : обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; усиновлення; встановлення фактів, що мають юридичне значення; відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; визнання спадщини відумерлою; надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.

Частинами 1-2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про, зокрема, встановлення факту родинних відносин. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася ОСОБА_1 . В її свідоцтві про народження батьками вказано ОСОБА_4 та ОСОБА_16 (а.с.11).

Після одруження із ОСОБА_8 , ОСОБА_1 взяла прізвище ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки Рожнятівської сільської ради № 106 від 21.03.2019, ОСОБА_4 та ОСОБА_4 , 1948 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 -одна і та ж особа-батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.12).

Дані відомості підтвердили і свідки в судовому засіданні.

Отже, позивач у справі ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_4 .

Відповідно до довідки Рожнятівськолї сільської ради № 105 від 21.03.2019, ОСОБА_2 , 1935 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , являється рідною сестрою ОСОБА_4 , 1948 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.18).

Дані відомості підтверджуються і випискою з погосподарської книги по Рожнятівській сільській раді за 1958-1960 роки, з якої вбачається, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с.20).

Відповідно до довідки Рожнятівської сільської ради № 107 від 21.03.2019, ОСОБА_6 та ОСОБА_6 , 1907 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , являється однією і тією ж особою-матір`ю ОСОБА_4 , 1948 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.19).

Дані відомості підтвердили і свідки в судовому засіданні.

Отже, викладені у позові твердження позивача, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с.Антонівка Томашпільського району Вінницької області, ОСОБА_6 та ОСОБА_6 , 1907 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 є однією і тією ж особою-матір`ю ОСОБА_4 , 1948 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, зокрема, підтверджені належними та допустимими доказами та показами свідків.

Відповідно до ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів

Оскільки, судом встановлено та доведено, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с.Антонівка Томашпільського району Вінницької області, ОСОБА_6 та ОСОБА_6 , 1907 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 є однією і тією ж особою-матір`ю ОСОБА_4 , 1948 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , дані факти родинних відносин мають для позивача юридичне значення і впливає на оформлення спадщини, тому заявлені вимоги про встановлення фактів родинних відносин підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Губарівка Богодухівського району Харківської області помер ОСОБА_4 (а.с.10).

До відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство чинне на час відкриття спадщини.

Спадщина відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в день смерті спадкодавця ОСОБА_4 .

В цей час діяв ЦК України (2003 року). Згідно цього, зазначений нормативно-правовий акт потрібно застосувати для вирішення цих спірних правовідносин.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України-перша черга спадкоємців за законом-у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі.

Відповідно до довідки Рожнятівської сільської ради № 104 від 21.03.2019, після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишилося спадкове майно, що складається із земельної ділянки розміром 4,58 га, що розташована на території Рожнятівської сільської ради, посвідченої державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 , виданого 17.07.2001 Рожнятівською сільською радою на ім`я ОСОБА_6 , земельної ділянки площею 3,61 га, що розташована на території Рожнятівської сільської ради, посвідченої державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 , виданого 17.07.2001 на ім`я ОСОБА_2 , які він успадкував після смерті своїх матері та рідної сестри, спадщину фактично прийняв, однак державні акти на своє ім`я не переоформив. Єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 залишилася донька ОСОБА_18 , яка спадщину фактично прийняла та вступила в управління та володіння спадковим майном. Інших спадкоємців, передбачених ст. 1261 ЦК України, немає (а.с.13).

Відповідно до актового запису про смерть № 54 від 02.11.1996, ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Рожнятівка Томашпільського району Вінницької області померла ОСОБА_6 (а.с.15).

Відповідно до актового запису про смерть № 1 від 03.01.1997, ІНФОРМАЦІЯ_4 в с.Рожнятівка Томашпільського району Вінницької області померла ОСОБА_2 (а.с.16).

Як вбачається із державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 , даний акт видано 17.07.2001 Рожнятівською сільською радою ОСОБА_6 у тому, що на підставі 13 сесії 3 скликання Рожнятівської сільської ради від 20.02.2001 їй передається у приватну власність земельна ділянка площею 4,58 га, що розташована на території Рожнятівської сільської ради (а.с. 14).

Як вбачається із державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 , даний державний акт видано 17.07.2001 ОСОБА_2 в тому, що на підставі рішення 13 сесії 3 скликання Рожнятівської сільської ради від 20.02.2001 їй передається у приватну власність земельна ділянка площею 3,61 га, що розташована на території Рожнятівської сільської ради (а.с.17).

Згідно ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Ст. 5 ЗК України в редакції 1990 року визначала, що право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо спадкового майна.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді цих справ, судом перевіряється наявність обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, зокрема відмови у видачі свідоцтва про спадщину.

Як вбачається із відповіді нотаріуса на заяву ОСОБА_1 , останній відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця та факт родинних відносин.

Згідно абзацу 3 пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді цих справ, судом перевіряється наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини.

Як вбачається із відповіді державного нотаріуса Томашпільської державної нотаріальної контори вуід 05.06.2019, спадкові справи після померлої ОСОБА_2 , померлого ОСОБА_4 , померлої ОСОБА_6 заведено.

З відповіді Богодухівської державної нотаріальної контори Харківської області вбачається, що спадкові справи після померлих ОСОБА_6 , ОСОБА_2 не заводилися. Після смерті ОСОБА_4 була заведена спадкова справа за заявою дочки спадкодавця ОСОБА_1 .

З відповіді Державного нотаріального архіву Вінницької області від 11.06.2019 вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_6 була заведена за заявою сина ОСОБА_4 , який отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, що складається із житлового будинку та земельної частки (паю).

Згідно ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судових розгляд.

Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясовування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За наведених обставин, враховуючи, що стороною позивача доведено, що вона є єдиним спадкоємцем свого батька, спадщину прийняла, що також підтверджено і поданою нею заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, її батько, в свою чергу, прийняв спадщину, що залишилася після смерті своєї матері та рідної сестри, відповідачем визнано позовні вимоги ОСОБА_1 , визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що за ОСОБА_1 може бути визнано в порядку спадкування право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті її батька ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.5 ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно ч.7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 при подачі позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 2328,74 гривень за вимогу майнового характеру, 768,40 гривень за вимоги окремого провадження (а.с.1, 2)., а тому враховуючи вимоги ч.1 ст. 142 ЦПК України, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову майнового характеру, що становить 1164,37 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 210, 220, 328, 396, 640, 657, 1216-1218, ч. 1 ст. 1220, ст. 1221, ч. 1 ст. 1222, ч. 1 ст.. 1225, ч. 1, 2 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 5 ст. 1268 ЦК України, статтями 12, 13, 76-89, 90, 95, 141-142, 163, 206, 263, 265, 280, 293, 315, 354 ЦПК України суд ,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Рожнятівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області про встановлення фактів родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно задовольнити повністю.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме встановити той факт, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с.Антонівка Томашпільського району Вінницької області.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме встановити той факт, що ОСОБА_6 та ОСОБА_6 , 1907 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 є матір`ю ОСОБА_4 , 1948 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку успадкування за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що складається із земельної ділянки площею 4,58 га, що розташована на території Рожнятівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, посвідченої Державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 , виданого 17.07.2001 року на ім`я ОСОБА_6 , із земельної ділянки площею 3,61 га, що розташована на території Рожнятівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, посвідченої Державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 , виданого 17.07.2001 року на ім`я ОСОБА_2 .

Повернути ОСОБА_1 сплачених за квитанціями № 0.0..1 від 20.05.2019, № 0.0..1 від 20.05.2019 частину (50% за вимогу майнового характеру) судового збору, а саме в сумі 1164,37 грн (одну тисячу сто шістдесят чотири гривні 37 копійок).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_3 , виданий 15.10. Сакським МРВ ГУ МВС України в мКриму, РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Рожнятівська сільська рада Томашпільського району Вінницької області, адреса: 24212, Вінницька область, Томашпільський район, с.Рожнятівка, вул. Миру, 91.

Суддя: О. В. Пилипчук