Постанова

Іменем України

17 липня 2019 року

м. Київ

справа № 641/5883/16-ц

провадження № 61-21561св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач),

суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Кривцової Г. В., Лідовця Р. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , Українське державне підприємство поштового зв`язку «Укрпошта» в особі Харківської дирекції,

третя особа - публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрпошта» в особі Харківської дирекції публічного акціонерного товариства «Укрпошта» на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2017 року у складі судді Курганникової О. А. та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 28 березня 2017 року у складі колегії суддів: Хорошевського О. М., Костенко Т. М., Шаповал Н. М.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» Філії (далі - УДППЗ «Укрпошта»), правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Укрпошта» (далі - ПАТ «Укрпошта») в особі Харківської дирекції, третя особа - публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна» (далі - ПАТ «СК «Універсальна»), про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

Позовна заява мотивована тим, що 15 лютого 2016 року ОСОБА_2 , працюючи водієм в УДППЗ «Укрпошта», під час виконання її трудових обов`язків, керуючи автомобілем ВИС, номерний знак НОМЕР_1 , який належить УДППЗ «Укрпошта», по вул. Енергетичній, 1 у м. Харкові, рухаючись заднім ходом, не переконалась, що це буде безпечним і допустила наїзд на припаркований автомобіль «Nissan Pathfinder», номерний знак НОМЕР_2 , який належить йому на праві приватної власності.

Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 березня 2016 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП.

Згідно з висновком щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу, від 21 червня 2016 року загальна вартість матеріального збитку, завданого власнику «Nissan Pathfinder», становить 24 068,64 грн.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 , уточнивши позовні вимоги, просив суд стягнути на його користь: з УДППЗ «Укрпошта» 24 068,64 грн на відшкодування матеріальної шкоди, витрати за оцінку пошкодження транспортного засобу у розмірі 800 грн та судовий збір у розмірі 551,21 грн; з ОСОБА_3 5 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з УДППЗ «Укрпошта» на користь ОСОБА_1 24 068,64 грн на відшкодування майнової шкоди, судовий збір у розмірі 551,21 грн та витрати за оцінку пошкодження транспортного засобу у розмірі 800 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 500 грн на відшкодування моральної шкоди.

У решті позову відмовлено.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що ДТП сталася з вини ОСОБА_2 , яка працює водієм в УДППЗ «Укрпошта», під час виконання її трудових обов`язків, тому підприємству відповідно до положень статті 1172 ЦК України необхідно відшкодувати завдану позивачу матеріальну шкоду з урахуванням сплачених ним грошових коштів у розмірі 800 грн на оцінку пошкодження транспортного засобу.

Стягуючи з ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 500 грн, суд вважав її співмірною і такою, що відповідає принципам розумності та справедливості.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 28 березня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «Укрпошта» в особі Харківської дирекції ПАТ «Укрпошта» відхилено.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2017 рокузалишено без змін.

Апеляційний суд, залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, погодився з висновком районного суду, зазначивши також, що суд правильно встановив фактичні обставини справи, відповідні їм правовідносини та застосував до них правила статті 1172, 1187 ЦК України. Доказів того, що ОСОБА_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди не була працівником відповідача суду не надано.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У травні 2017 року ПАТ «Укрпошта» в особі Харківської дирекції ПАТ «Укрпошта» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати оскаржувані судові рішення в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Укрпошта» про відшкодування майнової шкоди, стягнення витрат за оцінку пошкодження транспортного засобу у розмірі 800 грн та судового збору у розмірі 551,21 грнй ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у цій частині.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

У пункті 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 травня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу № 641/5883/16-ц з Комінтернівського районного суду м. Харкова та зупинено виконання рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2017 року та ухвали Апеляційного суду Харківської області від 28 березня 2017 року.

У травні 2017 року справа надійшла до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

У квітні 2018 року справа передана з Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 24 червня 2019 року справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , УДППЗ «Укрпошта» в особі Харківської дирекції, третя особа - ПАТ «СК «Універсальна», про відшкодування майнової та моральної шкоди призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди не врахували, що автомобіль ВИС, номерний знак НОМЕР_1 , на момент дорожньо-транспортної пригоди був застрахований, як це передбачено законодавством, у ПАТ «СК «Універсальна». При цьомуу випадку непред`явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі, що узгоджується з пунктом 16 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки».

Доводи особи, яка подала заперечення на касаційну скаргу

У червні 2017 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення на касаційну скаргу, в яких зазначено, що оскаржувані судові рішення є законними і обґрунтованими, суди правильно застосували норми матеріального та процесуального права відповідно до встановлених фактичних обставин справи, дали належну правову оцінку доказам, наданим сторонами.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

03 червня 2015 року між УДППЗ «Укрпошта» в особі Харківської дирекції та ПАТ «СК «Універсальна» укладено поліс № АІ/8393362 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

15 лютого 2016 року ОСОБА_2 , працюючи водієм в УДППЗ «Укрпошта», правонаступником якого є ПАТ «Укрпошта», під час виконання її трудових обов`язків, керуючи автомобілем ВИС, номерний знак НОМЕР_1 , який належить УДППЗ «Укрпошта», по вул. Енергетичній, 1 у м. Харкові, рухаючись заднім ходом, не переконалась, що це буде безпечним і допустила наїзд на припаркований автомобіль «Nissan Pathfinder», номерний знак НОМЕР_2 , який належить йому на праві приватної власності.

Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 березня 2016 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП.

Згідно з висновком щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу, від 21 червня 2016 року загальна вартість матеріального збитку, завданого власнику «Nissan Pathfinder», становить 24 068,64 грн.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скаргаПАТ «Укрпошта» підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судові рішення не відповідають.

У статті 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 10 Закону України «Про страхування» страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем.

Відповідно до статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

03 червня 2015 року між УДППЗ «Укрпошта» в особі Харківської дирекції та ПАТ «СК «Універсальна» укладено поліс № АІ/8393362 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. За цим полісом страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяно шкоду третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором (полісом). Цим полісом забезпечений транспортний засіб ВИС 2345, номерний знак НОМЕР_1 , та встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) - 50 000 грн, за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю (на одного потерпілого) - 100 000 грн.

Також у абзаці другому пункту 16 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз`яснено, що оскільки відповідно до статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення статті 1194 ЦК України, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого статтею 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір (у передбачених випадках МТСБУ, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування. Наявність такої згоди у вигляді відповідної заяви цієї особи та виконання нею передбаченого статтею 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язку з`ясовується судом першої інстанції, у зв`язку з чим до участі у справі може бути залучений страховик.

Статтею 1194 ЦК України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, яка завдала шкоду, можливе лише за умови, що згідно з Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц(провадження № 14-176цс18), покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Таким чином, обов`язок з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодуванняпокладається на страховика.

У зв`язку з наведеним та на виконання вимог пункту 2 частини шостої статті 130 ЦПК України 2004 року суду слід було вирішити процесуальний статус страховика - ПАТ «СК «Універсальна», та згідно з пунктом 1 частини шостої статті 130 ЦПК України 2004 року уточнити позовні вимоги.

Зазначене має важливе юридичне значення, оскільки у разі недостатності ліміту цивільно-правової відповідальності страховика, який суди не дослідили та не встановили, для страхової виплати, тоді решту завданої і доведеної шкоди відшкодовує особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність (стаття 1194 ЦК України).

Таким чином, у порушення статей статей 212-214, 315 ЦПК України суди: не з`ясували належним чином фактичних обставин справи щодо заявлених вимог, які правовідносини сторін випливають з установлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; не дослідили та не надали належної правової оцінки зібраним у справі доказам, що має суттєве значення для правильного вирішення спору.

Прохання касаційної скарги про відмову у задоволенні позову до ПАТ «Укрпошта» є передчасним, оскільки суди повинні з`ясувати межі ліміту страховика і у залежності від з`ясованого вирішити, чи не має підстав для застосування статті 1194 ЦК України.

Відповідно до пункту 1 частини третьої та четвертої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

За таких обставин оскаржувані судові рішення не відповідають вимогам статті 263 ЦПК України та ухвалені з порушенням норм процесуального права, що в силу пункту 1 частини третьої та четвертої статті 411 ЦПК України є підставою для їх скасування з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Ураховуючи часткове задоволення касаційної скарги та повне скасування судових рішень, беручи до уваги вимоги статті 141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрпошта» підлягає стягненню судовий збір, сплачений за подання касаційної скарги, у розмірі 661,44 грн.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палатиКасаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрпошта» в особі Харківської дирекції публічного акціонерного товариства «Укрпошта» задовольнити частково.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 28 березня 2017 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Укрпошта» в особі Харківської дирекції публічного акціонерного товариства «Укрпошта» судовий збір, сплачений за подання касаційної скарги, у розмірі 661,44 грн (шістсот шістдесят одна грн 44 коп.).

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Б. І. Гулько

Г. В. Кривцова

Р. А. Лідовець