Єдиний унікальний номер: 448/1298/18
Провадження № 2/448/98/19
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

22.05.2019 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кічака Ю.В.,

при секретарі судового засідання Тхір О.Т.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Маломокрянської сільської ради Мостиського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Мостиська державна нотаріальна контора Львівської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвокат Штендер М.В. звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що після смерті матері позивачів ОСОБА_3 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишилось спадкове майно - право на земельну ділянку площею 2,01 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Маломокрянської сільської ради Мостиського району Львівської області відповідно до Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії НОМЕР_1 , виданого Маломокрянською сільською радою Мостиського району Львівської області на ім`я ОСОБА_3 , зареєстрованого 08.04.1997р. в Книзі реєстрації сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за №134.

Зазначає, що спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , прийняв її чоловік, батько позивачів по справі - ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст.1268 ЦК України.

Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер спадкодавець ОСОБА_4 . За життя останній своїм майном не розпорядився. До складу спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті ОСОБА_4 , входить право на земельну ділянку площею 1,06 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Маломокрянської сільської ради Мостиського району Львівської області відповідно до Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії НОМЕР_2 , виданого Маломокрянською сільською радою Мостиського району Львівської області на ім`я ОСОБА_4 , зареєстрованого 08.04.1997р. в Книзі реєстрації сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за №133, а також право на земельну ділянку площею 2,01 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яку він успадкував після смерті дружини ОСОБА_3 .

Стверджує, що саме позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як спадкоємці першої черги спадкування за законом фактично прийняли спадщину, яка відкрилась внаслідок смерті ОСОБА_4 , однак через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів про право власності на зазначені земельні ділянки, вони позбавлені можливості реалізувати та оформити свої спадкові права в позасудовому порядку.

З огляду на наведені обставини, просить суд ухвалити рішення, яким визнати за позивачами в рівних частках право власності на спірні земельні ділянки в порядку спадкування за законом після смерті їх батька ОСОБА_4 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, однак в матеріалах справи міститься ордер про надання правової допомоги, згідно якого їх інтереси представлятиме представник - адвокат Штендер М.В. Також в матеріалах справи міститься заява адвоката Штендера М.В., в якій такий зазначає, що підтримує позовні вимоги своїх довірителів, просить розглядати справу за наявними матеріалами та без його (представника) участі.

Представник відповідача - Маломокрянської сільської ради Мостиського району Львівської області в судове засідання не з`явився, проте подав заяву, в якій зазначив, що позов визнає та просить розглядати дану цивільну справу у його відсутності.

Представник третьої особи - завідувач Мостиської державної нотаріальної контори Львівської області в судове засідання не з`явився, проте надіслав заяву-повідомлення №01-16/959 та інформаційні довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 10.12.2018р. №54425304 та №54425307, з яких слідує, що спадкові справи після смерті ОСОБА_3 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в нотаріальній конторі не заводилися. Просив розглядати дану справу у його (представника) відсутності.

Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності учасників справи, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У ч.4 ст.206 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України.

Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась спадщина внаслідок смерті ОСОБА_3 .

До складу спадщини ОСОБА_3 входило право на земельну ділянку площею 2,01 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Маломокрянської сільської ради Мостиського району Львівської області відповідно до Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії НОМЕР_1 , виданого Маломокрянською сільською радою Мостиського району Львівської області на ім`я ОСОБА_3 , зареєстрованого 08.04.1997р. в Книзі реєстрації сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за №134.

Факт належності ОСОБА_3 сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії НОМЕР_1 підтверджений довідкою, виданою 13.02.2017р. виконавчим комітетом Маломокрянської сільської ради Мостиського району Львівської області за №131.

Як вбачається із матеріалів справи, спадкодавець ОСОБА_3 за життя своїм майном не розпорядилася, заповіту не склала. У зв`язку з відсутністю заповіту, спадкування здійснюється за законом.

Матеріалами справи встановлено, що саме чоловік спадкодавця ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , спадкоємець першої черги спадкування за законом, вважається таким, що вчинив дії, спрямовані на прийняття ним вказаної спадщини.

Зокрема із довідки, виданої виконавчим комітетом Маломокрянської сільської ради Мостиського району Львівської області, за №129 від 13.02.2017 року слідує, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час смерті була зареєстрована та проживала за адресою:АДРЕСА_3. На час смерті ОСОБА_3 разом з нею за вказаною адресою був зареєстрований та постійно проживав її чоловік ОСОБА_4 .

Тобто, в силу ст.1268 ЦК України, ОСОБА_4 вважається таким, що прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті спадкодавця ОСОБА_3 .

Як вбачається із повідомлення Мостиської державної нотаріальної контори Львівської області від 11.12.2018р. №01-16/959 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 10.12.2018р. №54425304 після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкова справа не заводилась.

Підсумовуючи, суд вважає, що належне спадкодавцю ОСОБА_3 право на спірну земельну ділянку (земельну частку) успадкував саме ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилася спадщина внаслідок смерті ОСОБА_4 .

До складу спадщини спадкодавця ОСОБА_4 входить право на земельну ділянку площею 1,06 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Маломокрянської сільської ради Мостиського району Львівської області відповідно до Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії НОМЕР_2 , виданого Маломокрянською сільською радою Мостиського району Львівської області на ім`я ОСОБА_4 , зареєстрованого 08.04.1997р. в Книзі реєстрації сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за №133, що підтверджено довідкою, виданою 13.02.2017р. виконавчим комітетом Маломокрянської сільської ради Мостиського району Львівської області за №130, а також право на земельну ділянку площею 2,01 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яку він успадкував після смерті дружини ОСОБА_3 .

Як вбачається із матеріалів справи, спадкодавець ОСОБА_4 за життя своїм майном не розпорядився, заповіту не склав. У зв`язку з відсутністю заповіту, спадкування здійснюється за законом.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є дітьми спадкодавця ОСОБА_4 та у відповідності до вимог ст.1261 ЦК України - спадкоємцями першої черги спадкування за законом спадщини, що відкрилась внаслідок його смерті.

Як убачається з матеріалів справи, зокрема довідки, виданої виконавчим комітетом Маломокрянської сільської ради Мостиського району Львівської області, за №242 від 22.03.2017 року, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_3. На час смерті ОСОБА_4 разом з ним за вказаною адресою проживали ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , позивачі по справі.

Протягом встановленого законом шестимісячного строку, що передбачений ч.1 ст.1270 ЦК України, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не заявили про відмову від даної спадщини.

Тобто, в силу ч.3 ст.1268 ЦК України, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вважаються такими, що прийняли спадщину, яка відкрилась після смерті батька ОСОБА_4 .

З повідомлення Мостиської державної нотаріальної контори Львівської області від 11.12.2018р. №01-16/959 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 10.12.2018р. №54425307 після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкова справа не заводилась.

Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину спадкодавців ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , судом не встановлено.

В той же час, через відсутність правовстановлюючих документів на спірні земельні ділянки (земельні частки) позивачі не можуть в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права, у зв`язку із чим звернулися до суду із зазначеним позовом.

Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть спадкодавця ОСОБА_3 ; копією свідоцтва про смерть спадкодавця ОСОБА_4 ; листом-повідомленням з Мостиської державної нотаріальної контори Львівської області від 11.12.2018р. №01-16/959; інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 10.12.2018р. №54425304 та №54425307; копіями паспорта та свідоцтва про народження позивача ОСОБА_2 ; копіями паспорта, свідоцтва про народження та свідоцтва про укладення шлюбу позивача ОСОБА_1 ; копією свідоцтва про одруження ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; довідками, виданими виконавчим комітетом Маломокрянської сільської ради Мостиського району Львівської області за №129 від 13.02.2017 року, №130 від 13.02.2017 року, №131 від 13.02.2017 року та №242 від 22.03.2017 року; іншими матеріалами справи.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

У відповідності до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст.1297 ЦК України).

Оскільки у зв`язку з вищевикладеними обставинами питання про право позивачів на спірне майно (земельні ділянки (земельні частки) не може бути вирішено в позасудовому порядку, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання за ними (позивачами) права на вищевказане майно.

Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Положення ст.ст.81, 131 ЗК України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування.

Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням його цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 N7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Права власника майна підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб.

З врахуванням викладеного, зокрема того, що судом достовірно встановлено, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями за законом спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті спадкодавця ОСОБА_4 ; вони у передбачений законом спосіб (строк і порядок) прийняли дану спадщину; до складу спадщини спадкодавця ОСОБА_4 входить право на зазначені земельні ділянки (земельні частки), одну з яких такий успадкував в порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_3 ; право ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на спірні земельні ділянки було посвідчене Сертифікатами на право приватної власності на землю (середню земельну частку), виданими і зареєстрованими у встановленому законом порядку, однак оригінали таких втрачено, суд приходить до висновку, що обраний позивачами спосіб захисту своїх порушених прав як визнання за ними права на спадкове майно є таким, що відповідає характеру спірних правовідносин сторін та характеру самих порушених прав позивачів, а тому може бути застосований судом.

Узагальнюючи, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачами в рівних частках права на спірні земельні ділянки (права на земельну частку (пай)) в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 200 ч.3, 206 ч.4, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Маломокрянської сільської ради Мостиського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Мостиська державна нотаріальна контора Львівської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право на:

1/2 ідеальну частину земельної ділянки площею 1,06 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Маломокрянської сільської ради Мостиського району Львівської області відповідно до Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії НОМЕР_2 , виданого Маломокрянською сільською радою Мостиського району Львівської області на ім`я ОСОБА_4 , зареєстрованого 08.04.1997р. в Книзі реєстрації сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за №133;

1/2 ідеальну частину земельної ділянки площею 2,01 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Маломокрянської сільської ради Мостиського району Львівської області відповідно до Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії НОМЕР_1 , виданого Маломокрянською сільською радою Мостиського району Львівської області на ім`я ОСОБА_3 , зареєстрованого 08.04.1997р. в Книзі реєстрації сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за №134.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право на:

1/2 ідеальну частину земельної ділянки площею 1,06 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Маломокрянської сільської ради Мостиського району Львівської області відповідно до Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії НОМЕР_2 , виданого Маломокрянською сільською радою Мостиського району Львівської області на ім`я ОСОБА_4 , зареєстрованого 08.04.1997р. в Книзі реєстрації сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за №133;

1/2 ідеальну частину земельної ділянки площею 2,01 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Маломокрянської сільської ради Мостиського району Львівської області відповідно до Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії НОМЕР_1 , виданого Маломокрянською сільською радою Мостиського району Львівської області на ім`я ОСОБА_3 , зареєстрованого 08.04.1997р. в Книзі реєстрації сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за №134.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 10.11.1999р. Франківським РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області, уродженка с.Мокряни Мостиського району Львівської області, проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 , уродженець с.Мокряни Мостиського району Львівської області, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач - Маломокрянська сільська рада Мостиського району Львівської області, місцезнаходження: с.Малі Мокряни, вул.Погулянка, 3 Мостиського району Львівської області, .

Третя особа - Мостиська державна нотаріальна контора Львівської області, місцезнаходження: м.Мостиська, вул.Грушевського, 22 Львівської області.

Суддя Ю.В.Кічак

Рішення набрало законної сили «___» ______________ 20 р.

Суддя Ю.В.Кічак