Постанова

Іменем України

10 липня 2019 року

м. Київ

справа № 711/4482/16-ц

провадження № 61-21256св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Білоконь О. В. (суддя-доповідач),

суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

позивач - публічне акціонерне товариство «ОТП Банк»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Апеляційного суду Черкаської області у складі судді Храпка В. Д. від 27 квітня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2016 року публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі -

ПАТ «ОТП Банк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 74 038, 72 доларів США, що еквівалентно 1 933 038,07 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси у складі судді Колоди Л. Д. від 10 лютого 2017 року позов ПАТ «ОТП Банк» задоволено.

Стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором, яка складається із тіла кредиту у розмірі 59 280,92 доларів США, що еквівалентно

1 547 734,12 грн та відсотків за користування кредитом у розмірі

14 757,80 доларів США, що еквівалентно 385 303,65 грн, а також судовий збір у розмірі 28 995,97 грн, а всього 1 962 033,64 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.

Короткий зміст ухвал суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 27 квітня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 лютого 2017 року визнано неподаною і повернуто.

Ухвалу суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що заявник не виконав вимоги ухвали про залишення його апеляційної скарги без руху, не сплатив судовий збір у належному розмірі, а тому є всі підстави для визнання апеляційної скарги неподаною та повернення апелянту.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у травні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження її розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що визначаючи розмір судового збору, суд апеляційної інстанції помилково взяв ставку за подання позовної заяви майнового характеру як для юридичної особи. Оскільки відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ту ставка судового збору для фізичних осіб не може перевищувати

5 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (8 800 грн), висновок суду про визнання її апеляційної скарги неподаною та її повернення через несплату судового збору у розмірі 31 895,13 грн є помилковим.

Відзив на касаційну скаргу до суду не надходив.

Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 травня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі, а ухвалою цього ж суду від 09 листопада 2017 року справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Справа передана до Верховного Суду.

Відповідно до підпунктів 2.3.2, 2.3.4, 2.3.13, 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, зі змінами та доповненнями, постанови Пленуму Верховного Суду від 24 травня 2019 року № 8 «Про здійснення правосуддя у Верховному Суді» та рішення зборів суддів Касаційного цивільного суду від 28 травня 2019 року № 7 «Про заходи, спрямовані на своєчасний розгляд справ і їх вирішення у розумні строки», у справі № 711/4482/16-ц (провадження № 61-21256св18) призначено повторний автоматизований розподіл.

10 червня 2019 року справу розподілено судді-доповідачу.

Фактичні обставини, встановлені судом

У травні 2016 року ПАТ «ОТП Банк» подало до суду позов про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором у розмірі

1 993 038,07 грн, сплативши судовий збір у розмірі 28 995,57 грн (а. с.1-3).

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 лютого

2017 року позов ПАТ «ОТП Банк» задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, сплативши судовий збір у розмірі 8 800 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 15 березня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 було залишено без руху і надано строк для усунення недоліку, а саме доплати судового збору у розмірі 23 095,13 грн,

до 30 березня 2016 року.

15 березня 2017 року суд апеляційної інстанції надіслав на адресу Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області запит про надання інформації щодо зарахування на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України коштів судового збору, сплаченого ОСОБА_2 у розмірі 8 800 грн, на що казначейська служба надала відповідь про те, що на такий рахунок кошти у зазначеному розмірі не зараховувались (а. с. 147, 148).

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 03 квітня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 лютого 2017 року залишено без руху та надано додатковий строк до 18 квітня 2017 року для усунення недоліку, а саме сплати судового збору у розмірі 31 895,13 грн.

Ухвалу суду апеляційної інстанції про залишення апеляційної скарги без руху від 03 квітня 2017 року ОСОБА_2 одержала 20 квітня 2017 року

(а. с. 155), однак зазначений у ній недолік не усунула та не сплатила судовий збір у розмірі, визначеному судом апеляційної інстанції.

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини другої статті 297 ЦПК України 2004 року (який був чинним на час подачі апеляційної скарги) до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 121 ЦПК України2004 року суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Відповідно до частини другої статті 79 ЦПК України 2004 року розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на час подання позовної заяви) ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Зі змісту прохальної частини позовної заяви вбачається, що ціна позову

ПАТ «ОТП Банк» складає 1 933 038,07 грн, а тому розмір судового збору, що підлягав сплаті у суді першої інстанції становив 28 995,57 грн.

Підпунктом 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час подання апеляційної скарги) передбачено, що за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору сплачується у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, розмір судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції повинен складати 31 895,13 грн

(28 995,57 грн х 110%), у зв`язку із чим суд апеляційної інстанції, установивши, що ОСОБА_2 не сплатила судовий збір у належному розмірі, правильно залишив апеляційну скаргу без руху.

Ухвалу суду апеляційної інстанції про залишення апеляційної скарги без руху від 03 квітня 2017 року ОСОБА_2 одержала 20 квітня 2017 року

(а. с. 155), однак зазначений у ній недолік не усунула та не сплатила судовий збір у розмірі, передбаченому законом.

Відповідно до статей 121, 297 ЦПК України 2004 року в разі невиконання вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху в установлений судом строк, скарга вважається неподаною та повертається особі, яка її подала.

Установивши, що ОСОБА_2 у визначений судом строк не усунула недоліки апеляційної скарги, не сплатила судовий збір у передбаченому Законом України «Про судовий збір» розмірі, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для визнання неподаною та повернення апеляційної скарги заявнику.

Відповідно до частини першої статті 82 ЦПК України 2004 року та частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на час подання апеляційної скарги) суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Водночас матеріали справи не містять даних про те, що розмір судового збору є надмірним і ОСОБА_2 , використовуючи передбачені частиною першою статті 82 ЦПК України 2004 року та частиною першою

статті 8 Закону України «Про судовий збір» механізми, просила суд його зменшити чи звільнити від його оплати через фінансову неспроможність сплатити судовий збір у передбаченому законодавством розмірі.

Доводи касаційної скарги про те, що визначений судом апеляційної інстанції розмір судового збору не відповідає вимогам Закону України «Про судовий збір» спростовуються вищевикладеним. При цьому посилання ОСОБА_2 на те, що розмір судового збору для фізичної особи при поданні апеляційної скарги не може бути більше 8 800 грн (5 прожиткових мінімумів для працездатних осіб) є помилковими, з огляду на таке.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на час подачі апеляційної скарги) ставка судового збору за подання до суду позовної заяви фізичною особою або фізичною особою - підприємцем становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Із наведеного слідує, що законодавець встановлює максимальний розмір судового збору для фізичної особи за дії щодо подання позовної заяви до суду, а не подання нею апеляційної скарги на судове рішення.

У цій справі позивачем є юридична особа - ПАТ «ОТП Банк», тому обчислення розміру судового збору за подання фізичною особою апеляційної скарги на судове рішення відбувається за правилами, передбаченими підпунктом 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви) і вказаний розмір не підлягає обмеженню, передбаченому законом за подання позову фізичною особою.

При цьому визнання неподаною та повернення апеляційної скарги

ОСОБА_2 на рішення суду першої інстанції не є позбавлення її права доступу до суду у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки вказане не перешкоджає повторному зверненню її із апеляційною скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги (частина п`ята

статті 121 ЦПК України 2004 року).

Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржену ухвалу апеляційного суду - без змін.

Керуючись статтями 400, 410, 416 України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення,

а ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 27 квітня 2017 року - без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Білоконь

Судді: О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович