Справа №490/5801/19 Головуючий суду першої інстанції - Гуденко О.А.
Провадження №22-ц/812/1287/19 Доповідач суду апеляційної інстанції - Локтіонова О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2019 року м.Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Локтіонової О.В.,

суддів: Колосовського С.Ю., Ямкової О.О.,

із секретарем судового засідання - Андрієнко Л.Д.,

за участі позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Центрального районного суду м.Миколаєва від 02 липня 2019 року, за заявою ОСОБА_1 про забезпечення його позову до Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради про визнання дій неправомірними та зобов`язання здійснити виплату грошової компенсації,

В С Т А Н О В И В:

01 липня 2019 року ОСОБА_1 пред`явив до суду позов до відповідача про визнання протиправним встановлення департаментом черговості виплат грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, із врахуванням 10 серпня 2018 року як дати взяття на квартирний облік позивача та зобов`язання відповідача здійснити йому виплату вищезазначеної компенсації із врахуванням 27 березня 2017 року як дати взяття його на квартирний облік.

Позов обґрунтований тим, що у зв`язку з технічною помилкою у даті взяття позивача на квартирний облік, він був позбавлений права отримання грошової компенсації, хоча був першим у списку. Департамент підготував документи на отримання грошової компенсації ОСОБА_2 , який був взятий на облік 12 травня 2017 року, тобто пізніше ніж позивач.

Посилаючись на порушення його прав на отримання грошової компенсації, позивач просив його позов задовольнити.

02 липня 2019 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення його позову шляхом заборони Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради здійснювати виплату вищезазначеної грошової компенсації до набрання судовим рішенням у даній справі законної сили.

Обґрунтовуючи свою заяву, позивач вказував, що виплата зазначених коштів іншим особам унеможливить їх повернення до бюджету та виплату особі, яка має переважне право на їх отримання. Оскільки відповідачем вже підготовлені документи на отримання грошової компенсації ОСОБА_2 , то є загроза неможливості виконання рішення суду у даній справі в разі позитивного результату, тому що грошові кошти будуть виплачені.

Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 02 липня 2019 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Судове рішення мотивоване відсутністю взаємозв`язку між суттю позовних вимог та способом їх забезпечення, а також можливістю порушення ухвалою про забезпечення позову у вказаний позивачем спосіб прав інших внутрішньо переміщених осіб, які не є учасниками справи, на отримання грошової компенсації.

Не погодившись із такою ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу суду скасувати та постановити нове судове рішення про задоволення його заяви.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради №251 від 27 березня 2017 року позивача взято на квартирний облік до загальної черги на отримання житлових приміщень громадян, які потребують поліпшення житлових умов та першочергового списку на отримання житла за пільгою - учасника бойових дій.

Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради визнано наявність технічної помилки при оформленні документів щодо перебування позивача на квартирному обліку.

Згідно з інформацією щодо потреби в фінансуванні грошової компенсації ОСОБА_1 перебуває у переліку на отримання грошової компенсації на першому місці, виходячи з дати взяття його на квартирний облік, ОСОБА_2 - на другому.

Рішенням Міської комісії щодо виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей за рахунок коштів державного бюджету від 05 вересня 2018 року ОСОБА_1 вирішено надати грошову компенсацію в сумі 815 811,34 грн.

Рішенням цієї ж комісії від 15 лютого 2019 року ОСОБА_1 у зв`язку зі зміною показників опосередкованої вартості житла змінено розмір компенсації в бік збільшення до 867 344,76 грн.

Згідно зі зверненням Департаменту соціального захисту населення Миколаївської обласної державної адміністрації до постійної комісії обласної ради з питань регіонального розвитку, планування, бюджету, фінансів та інвестицій від 25.06.2019 р. розпорядженням Кабінету Міністрів України №418-р від 12.06.2019 р. бюджету Миколаївської області виділено кошти на виплату вищевказаної грошової компенсації в сумі 1529,345 тисяч гривень. Зокрема, вказані кошти передбачені для виплати грошової компенсації родині ОСОБА_2 , особи з інвалідністю внаслідок війни.

Зважаючи на вказані обставини справи, позовні вимоги та надані докази, суд першої інстанції, на думку колегії суддів, дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки виплата грошової компенсації відповідачем під час розгляду даної справи в суді може призвести до неможливості виконання рішення суду та ефективного захисту порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового судового рішення про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Оскільки рішенням комісії щодо виплати грошової компенсації від 15.02.2019 р. ОСОБА_1 у зв`язку зі зміною показників опосередкованої вартості житла було змінено розмір компенсації в бік збільшення до 867 344,76 грн., то є підстави для забезпечення позову шляхом заборони Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради при надходженні бюджетного фінансування до набрання судовим рішенням у даній справі законної сили здійснювати виплату вищезазначеної грошової компенсації у сумі 867 344,76 грн.

Керуючись статтями 374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Центрального районного суду м.Миколаєва від 02 липня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Заборонити Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради при надходженні бюджетного фінансування на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради про визнання дій неправомірними та зобов`язання здійснити виплату грошової компенсації здійснювати виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам у сумі 867 344,76 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий О.В.Локтіонова

Судді С.Ю.Колосовський

О.О.Ямкова

Повний текст постанови складено 24 липня 2019 року.