Справа № 626/1415/19
Провадження № 2/626/467/2019
24.07.2019 року м. Красноград Красноградський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Дудченка В.О.,
за участю секретаря Зінченко Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Краснограді, у відсутності сторін, в спрощеному позовному провадженні, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на Ѕ частку квартири, яка є спільною сумісною власністю подружжя, -
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на Ѕ частку квартири, яка є спільною сумісною власністю подружжя, а саме в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя визнати право власності за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на Ѕ частку та за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на праві власності в КПТІ «Інвентаризатор» за ОСОБА_2 . Також просить стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати за оплату судового збору в сумі 768,40 грн.
В позовній заяві в підтвердження позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем по справі вона уклала шлюб 20 грудня 2003 року, який був зареєстрований в Наталинській сільській раді Красноградського району Харківської області, актовий запис №46. Від шлюбу вони мають двох дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Під час перебування з відповідачем у шлюбі, а саме 22 березня 2006 року ними була куплена квартира під номером АДРЕСА_2 , що підтверджується Договором купівлі-продажу квартири від 22 березня 2006 року (ВСО№639392) та витягом з Державного реєстру правочинів від 22 березня 2006 року.
На підставі Договору купівлі-продажу квартири від 22 березня 2006 року право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано в КПТІ «Інвентаризатор» в книзі 33 номер запису 3650 за відповідачем по справі ОСОБА_2 , що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 22 березня 2006 року.
На теперішній час шлюб між позивачем та відповідачем розірваний, що підтверджується рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 06 вересня 2016 року у справі №626/1488/16-ц, рішення набрало законної сили 19 вересня 2016 року, під час розірвання шлюбу суперечки щодо поділу майна сторони не мали, оскільки відповідач пообіцяв, що спірну квартиру подарує дітям. Діти після розірвання шлюбу проживають з позивачем.
Після розірвання шлюбу у даній квартирі проживає позивач разом із дітьми, а місце проживання відповідача їй на даний час не відоме, вони з ним спілкуємось тільки по телефону. Відповідач по справі не визнає права позивача на спірну квартиру та вважає, що вона належить лише йому, так як зареєстрована на праві власності за ним, у зв`язку із чим він відмовляється добровільно поділити спільне майно подружжя мирним шляхом. Тобто відповідач відмовляється укласти договір про поділ нерухомого мана (квартири), що є у спільній сумісній власності.
Позивач в судове засідання не з`явилась, від неї до суду надійшла письмова заява, відповідно до якої вона підтримує свій позов та просить розгляд справи проводити за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Так, як відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений у встановленому порядку, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи за його відсутності, не подавав відзив, згідно ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Перевіривши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоводенню виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
У відповідності до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст. 61 СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
Відповідно до ч. 1 ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Частиною 1 ст. 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Частина 1 статті 70 СК України передбачає, що у разі поділу майна, що є об`єктом права сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Як визначено в ч. 1 та 2 ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
У пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» встановлено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 - 72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.
Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України), ч. З ст. ст. 368 ЦК України), відповідно до частини 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.
Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспорт засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.
Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 20.12.2003 року, який був зареєстрований в Наталинській сільській раді Красноградського району Харківської області, актовий запис №46. Від шлюбу вони мають двох дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Під час перебування з відповідачем у шлюбі, а саме 22 березня 2006 року ними була куплена квартира під номером АДРЕСА_2 , що підтверджується Договором купівлі-продажу квартири від 22 березня 2006 року (ВСО№639392) та витягом з Державного реєстру правочинів від 22 березня 2006 року.
На підставі Договору купівлі-продажу квартири від 22 березня 2006 року право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано в КПТІ «Інвентаризатор» в книзі 33 номер запису 3650 за відповідачем по справі ОСОБА_2 , що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 22 березня 2006 року.
З наведених вище доказів видно, що квартира АДРЕСА_2 була набута сторонами, як подружжям за час шлюбу, а отже є спільною сумісною власністю подружжя та позивач має законне право на її поділ. Також враховуючи вимоги ч.1 ст. 70 СК України щодо рівності часток подружжя у праві спільної сумісної власності при поділі майна суд, вважає, що в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя для належного захисту у спірних правовідносинах, необхідно визнати право власності за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1/2 частку та за ОСОБА_2 на Ѕ частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на праві власності в КПТІ «Інвентаризатор» за ОСОБА_2 .
Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати.
На підставі ст.ст. 372 ЦК України, ст. 60, 61, 63, 69,70 СК України та керуючись ст.ст. 4-5, 76-83 ЦПК України суд, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності на Ѕ частину квартири, загальною площею 61,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , право власності на Ѕ частину квартири, загальною площею 61,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.
Копію заочного рішення направити ОСОБА_2 рекомендованим листом із повідомленням не пізніше двох днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою ОСОБА_2 .
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Харківського апеляційного суду через Красноградський районний суд Харківської області.
Суддя