ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 600/930/18Головуючий у 1-й інстанції Чорний І.А.
Провадження № 22-ц/817/606/19 Доповідач - Міщій О.Я.
Категорія - 304070000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2019 року м. Тернопіль

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого - Міщій О.Я.

суддів - Ткач З. Є., Шевчук Г. М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в м. Тернополі цивільну справу № 600/930/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 16.04.2019 р., ухвалене в с.м.т. Козова суддею Козівського районного суду Чорним І.А., за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

19.10.2018 р. ОСОБА_1 звернувся до суду із указаним позовом, посилаючись на те, що 2.02.2017 року він та ОСОБА_2 уклали договір про надання консультаційних послуг, відповідно до якого він здійснює консультування ОСОБА_2 з приводу отримання імміграційної візи від посольства США, а відповідач зобов`язаний оплатити зазначені послуги. Згідно п. 6. 2 вказаного договору відповідач зобов`язаний сплатити позивачу 5500,00 доларів США у гривнях по курсу НБУ на момент сплати в такому порядку - 200,00 доларів США у гривнях по курсу НБУ на момент сплати - не пізніше двох тижнів після підписання договору, 2650,00 доларів США у гривнях по курсу НБУ на момент сплати - не пізніше двох тижнів після проходження співбесіди, 2650,00 доларів США у гривнях по курсу НБУ на момент сплати - не пізніше чотирьох місяців після проходження співбесіди та підписання акту виконання робіт. Позивач зазначив, що 09.06.2017 року сторонами складено акт про виконання робіт за договором про надання консультаційних послуг. Згідно пунктів 2, 3, 4 вказаного акту, відповідач отримав послуги від позивача у повному обсязі згідно договору від 02.02.2017 року. ОСОБА_2 частково оплатив послуги згідно договору у розмірі 2700,00 доларів США, однак станом на 18.10.2018 року заборгованість становить 2800,00 доларів США (третій транш), що еквівалентно 78148,00 грн.

Позивач вказав, що 02.02.2017 року між ним та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 укладено договір поруки, згідно якого відповідачі поручаються перед позивачем за виконання ОСОБА_2 зобов`язань за договором про надання консультаційних послуг. Згідно п.7.1 договору поруки від 02.02.2017 року, строк поруки становить 5 років.

Посилаючись на викладені обставини, ураховуючи, що станом на момент пред`явлення позову відповідачі взятих на себе зобов`язань не виконали, позивач просив стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в його користь 113148,00 грн., з яких: 78148,00 грн. - заборгованість за договором, 35000,00 грн. - неустойка за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором (згідно п. 6.3.1 договору про надання консультаційних послуг).

20.11.2018 р. ОСОБА_3 подала відзив на позов, у якому просила відмовити у його задоволенні. Зазначила, що позивач не подав доказів щодо виконання ним зобов`язань за основним договором, зокрема в частині завершення надання консультаційних послуг щодо імміграційного процесу на підтвердження отримання відповідачем візи до США та доказів про призначення співбесіди.

26.11.2018 р. ОСОБА_1 подав відповідь на відзив, вказавши, що доводи ОСОБА_3 є необґрунтованими. На підтвердження виконання договору надав копію закордонного паспорта ОСОБА_2 , з якого вбачається, що відповідач отримав візу на в`їзд до США. Зазначив, що зобов`язання за основним договором ним виконані в повному обсязі, відповідач отримав усі необхідні послуги, а тому наявні підстави для задоволення позову.

В запереченні на відповідь на відзив відповідачка ОСОБА_3 та її представник адвокат Терлюк О.Я. вказали, що факт отримання ОСОБА_2 візи на в`їзд до США не може бути підставою для задоволення позову, оскільки відсутні докази про те, що імміграційна віза отримана внаслідок надання консультаційних послуг згідно договору від 2.02.2017 року.

Також відповідачка та її представник зазначили, що тривалість надання послуг, визначених в акті про виконання робіт, становить 2 роки - з 2015 року по 2017 рік. Однак, жодних доказів щодо надання послуг за цей час позивачем не надано, як і не надано актів про виконані роботи за указаний період. Вказали, що позивач надав ОСОБА_2 лише одну послугу - консультацію щодо заповнення анкети на участь у розіграші "Грін карти". Проте, анкета на участь у розіграші цієї карти заповнюється одноразово, тому консультацій щодо її заповнення упродовж двох років не потрібно. Крім того, вказане питання регулюється законодавством США, а не України, заповнення анкети здійснюється безкоштовно та особисто учасником, вартість консультацій щодо заповнення "Грін карти" серед інших послуг, зазначених в акті виконаних робіт, визначити неможливо.

Рішенням Козівського районного суду від 16.04.2019 р. у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості - відмовлено. Відмовлено ОСОБА_3 у відшкодуванні судових витрат на правничу допомогу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду, ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його позов, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Позивач вказав, що суд безпідставно прийшов до висновку про те, що акт про виконання робіт за договором про надання консультаційних послуг від 9.06.2017 року не підтверджує факту виконання вказаних робіт. ОСОБА_1 зазначив, що у вказаному акті визначено консультаційні послуги, які були надані ОСОБА_2 , зокрема інформація з приводу вимог до претендентів на отримання імміграційної візи, процедури подання заявки, інструкція для фотографування, проведено консультування щодо заповнення реєстраційної форми. Також факт отримання консультаційних послуг підтвердив відповідач, шляхом підписання акту виконаних робіт. Разом з тим, відповідачі не подали доказів про те, що ОСОБА_2 не отримав послуги згідно договору від 02.02.2017 року. Також позивач вказав, що за умовами договору у випадку отримання відмови у видачі візи ОСОБА_2 звільняється від обов`язку сплачувати кошти за консультаційні послуги (крім 200 дол. США, сплачених згідно п. 6.2.4 договору), що свідчить про добросовісність і справедливість договору.

07.06.2019 р. ОСОБА_3 подала відзив на апеляційну скаргу, вказуючи, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону. Зазначила, що позивачем не доведено факту виконання взятих на себе зобов`язань згідно договору про надання консультаційних послуг, тому суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позову. Також відповідачка вказала, що позивач не подав доказів про те, що ОСОБА_2 отримав імміграційну візу до США саме внаслідок надання консультаційних послуг згідно договору від 02.02.2017 року, оскільки позивач та посольство США в Україні не є пов`язаними особами, не перебувають в жодних договірних відносинах, видача віз посольством є виключною компетенцією органів державної влади США і не залежить від національних суб`єктів підприємницької діяльності.

Згідно ч.1 ст. 368, ч.1 ст. 369 ЦПК України справа підлягає розгляду судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що акт про виконання робіт від 09.06.2017 р. не підтверджує факту виконання умов договору і не дає підстав для задоволення позовних вимог про стягнення коштів, оскільки зміст договору про надання консультаційних послуг є загальним, у ньому не зазначено, які конкретно послуги повинні бути надані. Крім того, позивачем не доведено, що внаслідок його консультацій згідно договору відповідач ОСОБА_2 отримав візу.

З таким висновком суду слід погодитись, оскільки він відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

Судом установлено, що 02 лютого 2017 року між позивачем ОСОБА_1 , як консультантом, та ОСОБА_2 , як клієнтом, укладено договір про надання консультаційних послуг, за умовами якого консультант зобов`язався за винагороду надати клієнту послуги із сприяння отримання клієнтом імміграційної візи від посольства США шляхом здійснення консультування, визначеного договором. Консультант зобов`язався повідомляти інформацію про чинні закони щодо імміграції і імміграційні вимоги щодо виїзду за кордон та про вимоги посольства щодо документів, необхідних для формування імміграційної справи в посольстві США. Початком надання консультацій визначено 18 липня 2015 року.

За умовами договору клієнт зобов`язується оплатити консультанту вартість його послуг у порядку та у терміни, встановлені у розділі «Порядок і терміни проведення розрахунків», а саме - вартість відповідних послуг обумовлена сторонами в сумі загалом 5500 доларів США у гривнях за курсом НБУ на момент сплати, з яких 200 доларів США у гривнях за курсом НБУ на момент сплати відповідачі зобов`язані сплатити позивачу не пізніше двох тижнів після підписання даного договору, 2650 доларів США у гривнях за курсом НБУ на момент сплати не пізніше двох тижнів після проходження співбесіди та підписання акту про виконання робіт; 2650 доларів США у гривнях за курсом НБУ на момент сплати не пізніше чотирьох місяців після проходження співбесіди та підписання акту про виконання робіт. При цьому у випадку відмови в одержанні імміграційної візи, відповідач звільняється від обов`язку сплати коштів, за винятком сплачених ним в момент підписання договору суми коштів в розмірі 200 доларів США. За несвоєчасну оплату за надані консультаційні послуги згідно договору клієнт сплачує консультанту штрафні санкції у вигляді пені в розмірі 1 % від загальної суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.

Для забезпечення виконання зобов`язань за договором про надання консультаційних послуг, 02.02.2017 р. року між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 укладено договір поруки, за умовами якого відповідачі зобов`язалися відповідати перед ОСОБА_1 за виконання відповідачем ОСОБА_2 зобов`язань, що випливають з умов договору про надання консультаційних послуг від 02.02.2017 р.

Встановлено, що згідно акту виконаних робіт від 09.06.2017 р., ОСОБА_1 надав консультаційні послуги ОСОБА_2 , який отримав такі послуги в повному обсязі - консультації пов`язані з поясненням легальної еміграції у США, а саме вимоги до претендентів: а) перелік країн, допущених до участі у програмі; б) освіта або професійна підготовка, яка необхідна для учасників програми. Щодо процедури подання заявки на участь у програмі: а) які заявки розглядаються, б) заявки, які будуть дискваліфіковані, в) пояснення щодо правильної та успішної реєстрації заявки, г) у якому вигляді приймаються заявки. Інструкції для подачі фотокарток: 1) композиційні особливості, 2) технічні специфікації (цифровий знімок), 3) цифровий формат (скановані фото), 4) необхідні фото для членів сім`ї (чоловік/дружина, діти до 21 року). Також повідомлена необхідна інформація для заповнення реєстраційної форми. Надано додаткові консультації - пояснення щодо програми, країни, котрі не можуть брати участі у програмі, кількісні обмеження, регіональні обмеження, терміни подачі заявок, інформація про відбір претендентів, інформація щодо членів сім`ї при реєстрації, інформація про оплату участі у програмі, аналіз можливостей претендента отримати імміграційну візу, надання інформації про перспективи клієнта після отримання імміграційної візи, пояснення переваг імміграційної програми в порівнянні з іншими програмами, отримання згоди клієнта на ведення імміграційної справи, консультації щодо вимог до закордонних паспортів для успішної імміграції, роз`яснення етапів імміграційної програми, перевірка документів, наданих претендентом для ведення імміграційної справи, психологічна підготовка клієнта до імміграції, повідомлення клієнта про призначення інтерв`ю для його особи, інформування клієнта про перелік необхідних документів для співбесіди в посольстві США, виготовлення копій документів для медкомісії, виготовлення копій документів для посольства США, консультації пов`язані з отриманням клієнтом точної дати інтерв`ю у посольстві США, бронювання апартаментів у м. Києві, бронювання перевізника для переїзду клієнта до м. Києва, консультації пов`язані з підготовкою пакету документів, які потрібно надати під час проходження інтерв`ю у посольстві та інше.

Підписавши даний акт, клієнт засвідчує, що жодних претензій до консультанта за договором він не має і не буде мати в майбутньому, а також дає згоду на обробку його особистих даних та їх використання у процесі отримання імміграційної візи.

Відповідно до частини першої статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з частиною першою статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.ч. 1 ст. 81, ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи перелік консультацій - послуг, які надавались ОСОБА_1 згідно акта виконаних робіт та обов`язки ОСОБА_1 за договором, а саме: надання інформації про чинні закони щодо імміграції та вимоги щодо документів, необхідних для формування імміграційної справи, суд вірно виходив з того, що вказаний акт про виконання робіт не підтверджує факту виконання умов договору і не дає підстав для задоволення позовних вимог про стягнення коштів за укладеним договором, оскільки зміст договору є загальним та в ньому відсутня конкретизація послуг, які повинні бути надані.

Із змісту договору слідує, що виконанням його умов є не тільки допомога в оформленні документів, а головною умовою сплати повної вартості за договором є умова отримання імміграційної візи до Сполучених Штатів Америки.

Колегія суддів погоджується із висновком суду з приводу відсутності у матеріалах справи доказів про те, що ОСОБА_2 отримав візу до США саме внаслідок консультацій ОСОБА_1 , що є підставою для проведення оплати останньому у відповідності до умов договору.

Так, ФОП ОСОБА_1 та посольство США в Україні не є пов`язаними особами, не перебувають в жодних договірних відносинах, видача віз посольством США в Україні є виключною компетенцією органів державної влади Сполучених Штатів Америки, і не залежить від будь яких зобов`язальних відносин аплікантів віз (заявників) з національними суб`єктами підприємницької діяльності.

Та обставина, що позивач надав консультаційні послуги ОСОБА_2 згідно умов договору від 2.02.2017 року шляхом його інформування з приводу вимог до претендентів, процедури подання заявки, інструкції для фото, наданням необхідної інформації для реєстраційної форми не свідчить про виконання умов договору, оскільки вказані послуги не входять у перелік консультацій, які передбачені договором.

Доводи апеляційної скарги про те, що акт від 09.06.2017 р підтверджує надання послуг відповідачу, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки з матеріалів справи видно, що акт про виконання робіт не підтверджує факту виконання умов договору, який є загальним та в ньому відсутня конкретизація послуг, які повинні бути надані.

Аналогічна позиція викладена і Верховним Судом у постанові від 13 червня 2018 року у справі №607/14115/17 (провадження № 61-685св17).

Посилання в апеляційній скарзі на правові висновки, що містяться в постановах Верховного Суду від 26.09.2018 р. № справи 320/2692/16-ц та від 11.02.2019 р. по справі № 643/13788/15-ц також не спростовує правильність оскаржуваного судового рішення, оскільки встановлені у них фактичні обставини є іншими.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що оскаржене рішення суду ухвалено без додержання норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Наведені у апеляційній скарзі доводи досліджувались судом першої інстанції, який їх обгрунтовано спростував.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржене рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Козівського районного суду від 16.04.2019 р. - залишити без змін.

Судові витрати покласти на сторони в межах, які ними понесені.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова суду апеляційної інстанції складена 22.07.2019 р.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи