Справа № 640/4856/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 липня 2019 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Попрас В.О.,
при секретарі - Томіної І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, ОСОБА_2 про визнання права власності на майно,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, яку уточнив та просить визнати за ним право власності 30/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку набувальної давності. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 30/100 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 належать на праві власності ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 30.10.1965 року, який було посвідчено державним нотаріусом Третьої Харківської державної нотаріальної контори Чефрановою Н.С., реєстр №1-6500. Також у відповідності до діючого законодавства на час укладання угоди, договір купівлі-продажу було надано для реєстрації до Харківського міського БТІ та у встановленому законом порядку органом державної реєстрації було зареєстровано за ОСОБА_3 право власності на 30/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 ., №307 від 11.12.1965 року. Після придбання вказаної частини будинку у ній оселилися та були зареєстрованими власниця ОСОБА_3 , та її сестра ОСОБА_4 , де вони були зареєстровані з 1966 року та березня 1967 року відповідно. ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . За життя заповіту ОСОБА_3 не склала. На час смерті дітей ОСОБА_3 не мала. Спадкоємиця за законом, яка прийняла спадщину, є померлої ОСОБА_4 , яка на час смерті ОСОБА_3 була зареєстрована та разом проживала із спадкодавцем, у встановленому законом порядку своє право на спадкове майно не оформила. Таким чином, на даний час оформити право власності на спадкове майно, а саме 30/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 у нотаріальному порядку не виявляється можливим з огляду на не встановлення родинного зв`язку, по-перше, між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і як слідство між позивачем по справі та ОСОБА_3 . Позивач ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Харкові, є рідним сином ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у дівочості ОСОБА_7 , які одружилися ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також у шлюбі вказаних осіб народився і рідний брат позивача - відповідач ОСОБА_2 , 1986 року народження. Батько позивача, ОСОБА_5 , також народився у місті Харкові 12.02.1967 року, є рідним сином ОСОБА_4 , постійно мешкав у АДРЕСА_1 . Помер батько позивача ІНФОРМАЦІЯ_4 у місті Харкові. Мати позивача - ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 . Позивач та його рідний брат з народження постійно мешкали разом з батьками та бабусею ОСОБА_4 у будинку АДРЕСА_1 . Проте після смерті матері позивача, його батько не приймав участі у вихованні його та молодшого брата. Тому Рішенням Київського виконкому № 221-2 від 18.06.1991 року опікуном позивача ОСОБА_1 та його брата, відповідача по справі, було призначено бабусю - ОСОБА_4 (мати батька позивача). Але вона зі своїми обов`язками опікуна не впоралася, тому рішенням виконкому Київської районної ради народних депутатів № 48-37 від 21.02.1995 року було скасовано рішення виконкома №221-2 від 18.06.1991 року про призначення опіки над ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , звільнено ОСОБА_4 від обов`язків опікуна. Також було прийнято рішення про направлення дітей у інтернат - установу. При цьому, у відповідності до діючого законодавства, було збережено право на житлову площу по АДРЕСА_1 за неповнолітніми позивачем ОСОБА_1 та його братом, відповідачем ОСОБА_9 В інтернаті позивач перебував до досягнення ним повноліття. Після закінчення інтернату, коли позивачу виповнилося 18 років, він повернувся до свого сімейного будинку, частини домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де став мешкати, бо іншого житла він не мав, як не має і до сьогодні. Але офіційно зареєструватися за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 він зміг тільки у 2008 році після отримання паспорту громадянина України. Разом з тим, під час перебування позивача у інтернаті померла його бабуся ОСОБА_4 , а саме ІНФОРМАЦІЯ_6 . Таким чином, на час смерті власниці 30/100 частин будинку по АДРЕСА_1 ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка при житті заповіт не складала, спадщину прийняла тільки її сестра ОСОБА_4 , яка мешкала та була зареєстрована із спадкодавцем, та фактично прийняла спадщину, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. На час смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 , спадщину прийняв її син ОСОБА_10 , який також на час смерті матері був постійно зареєстрований та мешкав за вказаною адресою разом із спадкодавцем, фактично прийняв спадщину, та фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Інших спадкоємців першої черги не було. На час смерті ОСОБА_11 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та при житті заповіт не складав. Спадкоємцями першої черги по закону після померлого є його син ОСОБА_1 , який спадщину прийняв, та на час смерті батька був постійно зареєстрований та мешкав за вказаною адресою разом із спадкодавцем. Крім того, не заявив про відмову від спадщини. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину не має. Оскільки родинний зв`язок між позивачем та бабусею ОСОБА_3 на даний момент неможливо підтвердити за допомогою відповідних документів, тому нотаріус не має повноважень видати свідоцтво на право на спадщину за законом. Позивач просить визнати за ним права власності на 30/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку набувальної давності.
В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили задовольнити його в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення позову та просить розглядати справу в його відсутність. Представник відповідача Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутність та ухвалити рішення згідно чинного законодавства.
Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Згідно договору купівлі-продажу від 30.10.1965р. ОСОБА_3 належить на праві власності 30/100 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який було посвідчено державним нотаріусом Третьої Харківської державної нотаріальної контори Чефрановою Н.С., реєстр №1-6500.
Договір купівлі-продажу від 30.10.1965р. було надано для реєстрації до Харківського міського БТІ та у встановленому законом порядку органом державної реєстрації було зареєстровано за ОСОБА_3 право власності на 30/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , №307 від 11.12.1965 року.
Після придбання вказаної частини в житловому будинку АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 .
Восьмою Харківською державною нотаріальною конторою встановлено, що ОСОБА_3 за життя не залишила жодного заповіту.
Після смерті ОСОБА_3 в спірній частині житлового будинку залишилась проживати ОСОБА_4 , яка на час смерті ОСОБА_3 була зареєстрована та разом проживала з нею в житловому будинку АДРЕСА_1 .
У ОСОБА_4 народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який мешкав та був зареєстрований в житловому будинку АДРЕСА_1 .
ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .
У ОСОБА_5 у шлюбі з ОСОБА_12 народилися сини позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , які були зареєстровані в житловому будинку АДРЕСА_1 .
Мати позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_8 , померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Рішенням Київського виконкому № 221-2 від 18.06.1991 року опікуном позивача ОСОБА_1 та його брата - відповідача ОСОБА_2 було призначено бабусю - ОСОБА_4 .
Рішенням виконкому Київської районної ради народних депутатів № 48-37 від 21.02.1995 року було скасовано рішення виконкома №221-2 від 18.06.1991 року про призначення опіки над ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ». Було звільнено ОСОБА_4 від обов`язків опікуна було прийнято рішення про направлення дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у інтернат - установу. У відповідності до ст. 71 ЖК України було збережено право на житлову площу по АДРЕСА_1 за неповнолітніми позивачем ОСОБА_1 та його братом - відповідачем ОСОБА_13 .
Після закінчення інтернату позивач ОСОБА_1 став проживати у частині домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
29.10.2008р. позивач ОСОБА_1 після отримання паспорту України зареєструвався за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .
Під час перебування позивача ОСОБА_1 у інтернаті, ІНФОРМАЦІЯ_6 померла його бабуся ОСОБА_4 .
На час смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 , спадщину прийняв її син ОСОБА_10 , який також на час смерті матері був постійно зареєстрований та мешкав за вказаною адресою разом із спадкодавцем, фактично прийняв спадщину, та фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Інших спадкоємців першої черги не було.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадщину по закону мають діти спадкодавця, чоловік (дружина) та батьки спадкодавця.
На час смерті ОСОБА_11 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , при житті заповіт не складав, тому відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, спадкоємство після померлого проводиться по закону, спадкоємцями першої черги по закону після померлого є його син ОСОБА_1 , у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, який спадщину прийняв, та на час смерті батька був постійно зареєстрований та мешкав за вказаною адресою разом із спадкодавцем, не заявив про відмову від спадщини. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину не має.
Згідно листа Восьмої Харківської державної нотаріальної контори від 28.02.2018р. було встановлено, що єдиним спадкоємицею за законом після ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , є син спадкодавця ОСОБА_1 . Після смерті ОСОБА_5 залишилася спадщина, яка складається з 30/100 часток у праві спільної власності на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , які фактично він прийняв по спадщині після бабусі ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_5 та ОСОБА_3 за життя не залишили жодного заповіту. Оскільки не було доведено родинний зв`язок між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину за законом видано не було.
Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом та вважається правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Пунктом 8 прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.
Згідно п.п. 9,11,13,14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України.
Відповідно до будинкової книги для прописки громадян за адресою: АДРЕСА_1 були зареєстровані: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 .
Опитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 підтвердили, що у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 проживали в різні часи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 . Позивач ОСОБА_1 постійно мешкає за цією адресою, добросовісно користується цим будинком.
Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 відкрито, добросовісно та безперервно володіє та користується 30/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , відкрито, а інші особи не заявляють вимог щодо повернення вказаного нерухомого майна.
Відповідно до ст. 344 ЦК України відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.
Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно(п. 5 ч. 1ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).
За таких обставин суд дійшов висновку про те, що за позивачем ОСОБА_1 слід визнати право власності на 30/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку набувальної давності.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 319, 328, 344, 1223, 1261, 1268 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 право власності на 30/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку набувальної давності.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У випадку проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк для апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 25.07.2019 року.

СУДДЯ