Справа № 361/4217/19
Провадження № 4-с/361/42/19
У Х В А Л А

22 липня 2019 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді Селезньової Т.В., при секретарі Яблонській В.І., розглянувши в судовому засіданні в м. Броварах скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Броварського міськрайонного відділу ДВС ГТУ в Київській області Лопатинської Надії Олексіївни у виконавчому провадженні ВП № 58711519, стягувач ОСОБА_2 ,

встановив:

Заявник у скарзі просить дії виконавця Лопатинської Н.О. щодо: не направлення заявниці (боржнику) копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 26.03.2019р.; непроведення протягом двох місяців з 26.03.2019р. по 27.05.2019р. перевірки майнового стану боржника; недотримання права боржника на оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження і постанови про призначення проведення виконавчих дій; не направлення боржнику копії акта від 14.05.2019р. про виконання виконавчих дій; повторне примусове неправомірне залучення заявника (боржника) до проведення виконавчих дій на 17.05.2019р. - визнати неправомірними та права заявника на залучення її до виконавчого провадження поновити.

Скарга за її змістом і з пояснень представника заявника ОСОБА_3 в судовому засіданні вмотивована тим, що державний виконавець не виконав вимоги закону «Про виконавче провадження», зокрема вимоги ст.28 щодо направлення постанови про відкриття виконавчого провадження стороні рекомендованим листом, що вказану постанову до даного часу боржник не отримала, а її представник ознайомився з даною постановою лише 5.06.2019р. при ознайомленні з виконавчим провадженням.

Виконавець в порушення ст.24 закону допустила бездіяльність, коли протягом двох місяців після відкриття виконавчого провадження не перевірила майновий стан боржника, хоча представник боржника повідомив виконавця у квітні 2019 року про те, що боржник не є власником майна, зазначеного у виконавчому провадженні, і тому не може бути боржником за даним виконавчим листом; і що дізнавшись про вказану обставину , державний виконавець повинна була повернути виконавчий лист стягувачу або припинити виконавче провадження;

що виконавець взагалі не мала підстав відкривати виконавче провадження, а повинна була спочатку перевірити майновий стан боржника.

Виконавець не направила боржнику постанову про відкриття виконавчого провадження і постанову про призначення виконавчої дії, і тим самим порушила право боржника на оскарження даних постанов.

Виконавець поспішно, не дочекавшись повернення відомостей про вручення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження, призначила виконавчі дії. Боржник про призначення виконавчих дій на 14.05.2019р. дізналась вранці 14.05.2019р. і тому не могла бути присутньою;

виконавець не надіслала боржнику складений 14.05.2019р. акт.

Виконавець неправомірно примусово залучив боржника до виконавчих дій на 17.05.0219р.

Державний виконавець Лопатинська Н. скаргу не визнала, надала матеріали виконавчого провадження, та пояснила, що постанову про відкриття виконавчого провадження вона рекомендованим листом направила боржнику, що вважається належним виконанням даної вимоги закону; лист надійшов на відповідне поштове відділення боржника 29.03.2019р. , до відділу ДВС повернувся за закінченням терміну зберігання лише на початку травня 2019р. Підстави для повторного надіслання постанови боржнику відсутні, таке законом не передбачене. Крім того, на той час представник боржника Батечко вже був обізнаний з виконавчим провадженням, в тому числі з даною постановою. Щодо перевірки майнового стану, то у даному випадку - виконання судового рішення немайнового характеру (яким боржника зобов`язано до вчинення певних дій) не вимагало перевірки майнового стану боржника; вона не мала права і підстав перевіряти майновий стан боржника до відкриття виконавчого провадження. Постанову від 26.04.2019р. про призначення виконавчих дій на 14.05.2019р. також було направлено завчасно рекомендованим листом боржнику. Вона мала всі підстави призначити виконавчі дії на 14.05.2019р., і вважає. Що навпаки не призначення їх було б порушенням вимог закону щодо строків виконавчого провадження. В постановах про відкриття виконавчого провадження і про призначення виконавчих дій було зазначено про право оскарження, і боржник не був позбавлений права оскаржити постанови, чим не скористався до даного часу. 14.05.2019р. боржник на місці був відсутній і не було надано доступу до приміщення для проведення виконавчих дій, було встановлено що рішення добровільно не виконане, про що було складено акт. Акт боржнику не надсилався, оскільки це не передбачено законом, а у подальшому представник боржника був з ним ознайомлений при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження. Виконавчі дії, оскільки вони не відбулись 14.05.2019р., були повторно призначені на 17.06.2019р. про що винесено постанову від 29.05.2019р. і копію такої постанови рекомендованим листом направлено боржнику, наступна дата, на яку призначались виконавчі дії, визначалась з урахуванням часу, необхідного для завчасного повідомлення боржника. Оскільки 17.06.2019р. було оголошено вихідним днем, то вихід не здійснювався, тому права боржника порушені не були. Вважає, що нею не були порушені права боржника у даному виконавчому провадженні, і що всі її дії відповідають вимогам закону «Про виконавче провадження», просила скаргу залишити без задоволення.

Представник стягувача скаргу не визнав, всі дії виконавця вважає правильними, і не вбачає порушень прав боржника, який свідомо ухиляється від виконання рішення і таким чином створює перешкоди у його виконанні.

Державним виконавцем надано суду матеріали виконавчого провадження, № ВП 58711519, стягувач ОСОБА_2 , боржник ОСОБА_1 .

З доказів, наданих заявником і з матеріалів виконавчого провадження судом встановлені такі обставини:

На підставі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 вересня 2018 року задоволено позов ОСОБА_2 і ОСОБА_1 зобов`язано вчинити певні дії (демонтувати перегородки, які перекривають прохід до дверей та сходів та н чинити перешкоди у користуванні позивачці приміщеннями та площадкою до сходів загального користування на другому поверсі будинку АДРЕСА_1 . Рішення набрало законної сили 5.02.2019р. , виконавчий лист видано 18.02.2019р.

За заявою стягувача від 22.03.2019р. постановою головного державного виконавця Лопатинської Н.О. відкрито виконавче провадження № 58711519 з виконання зазначеного виконавчого листа, стягувач ОСОБА_2 , боржник ОСОБА_1 .

Виконавче провадження відкрито в межах строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. Дана постанова не оспорюється, є законною. В постанові зазначено про обов`язок боржника виконати рішення протягом 10 робочих днів. В поставної зазначено, що вона може бути оскаржена в прядку і строки, встановлені законом «Про виконавче провадження».

Згідно супровідного листа, датованого 26.03.2019р. копія постанови направлена боржнику.

З наданого конверту та відстеження поштового відправлення - виконавець копію вказаної постанови направив боржнику рекомендованим листом. Лист на поштове відділення надійшов 29.03.2019р.; 1.04.2019р. відправлення не вручено під час доставки. Інші причини, 2.05.2019р. повернено за зворотною адресою.

Постановою головного державного виконавця Лопатинської Н.О. від 26.04.2019р. у виконавчому провадженні № 58711519 стягувач ОСОБА_2 , боржник ОСОБА_1 , призначено проведення виконавчих дій на 14.05.2019р. 10-30 за адресою АДРЕСА_1 . В постанові зазначено як підставу: рішення боржником не виконано. Сама постанова не оскаржується, є законною. В постанові зазначено, що вона може бути оскаржена в порядку і строки, встановлені законом «Про виконавче провадження».

Згідно супровідного листа, датованого 26.04.2019р. копія постанови направлена боржнику. Постанова відправлена рекомендованим листом. Дана підстава не оспорюється і не оскаржується. Представник боржника пояснив, що про призначення виконавчих дій на 14.05.2019р. боржник дізналась 14.05.2019р. вранці.

14.05.2019р. виконавцем Лопатинською Н. складено Акт, у присутності представника стягувача і у присутності понятого, акт підписаний всіма присутніми. У акті констатовано, що виходом на місце за адресою в призначений час боржник була відсутня, рішення нею не виконане, вона не демонтувала перегородки, що перекривають прохід до дверей та сходів на другий поверх будинку і на сходову.

Постановою головного державного виконавця Лопатинської Н.О. від 29.05.2019р. у виконавчому провадженні № 58711519 стягувач ОСОБА_2 , боржник ОСОБА_1 , призначено проведення виконавчих дій на 17.06.2019р. 10-30 за адресою АДРЕСА_1 . В постанові зазначено як підставу: згідно акту від 14.05.2019р. рішення боржником не виконано. Сама постанова не оскаржується, є законною. В постанові зазначено, що вона може бути оскаржена в порядку і строки, встановлені законом «Про виконавче провадження».

Згідно супровідного листа, датованого 29.05.2019р. копія постанови направлена боржнику. Порядок її відправлення в межах даної скарги не оскаржується, та обставина, що копія відправлена рекомендованим листом - не оспорюється.

17.06.2019р. боржник і її представник склали акт, що виконавець за адресою проведення виконавчих дій 17.06.2019р. не з,явився.

15.05.2019р. представник боржника Батечко надіслав виконавцю лист з повідомленням, що боржник ОСОБА_1 не є власником приміщень будинку АДРЕСА_1 , просив надати відповідь.

З витягу з реєстру речових прав від 27.05.2019р. видно, що відомостей про права власності ОСОБА_1 на нерухоме майно у реєстрі нема.

Згідно розписки представника боржника батечка, він ознайомився з матеріалами провадження 5.06.2019р.

18.06.2019р. представник боржника батечко подав заяву про відвід виконавця Лопатинської. Постановою в.о. начальника відділу ДВС від 25.06.2019р. у відводі відмовлено.

Постановою головного державного виконавця Лопатинської Н.О. від 1.07.2019р. у виконавчому провадженні № 58711519 призначено проведення виконавчих дій на 16.07.2019р. 10-30 за адресою АДРЕСА_1 . Підстава: рішення боржником не виконане.

Відповідно до статті 1 Закону України Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно- правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.ч. 5,7 ст. 26 Закону України Про виконавче провадження виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

За змістом ч. 1 ст. 28 Закону України Про виконавче провадження копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання, перебування або знаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Відповідно до ч.1 ст. 18 Закону в иконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Згідно ч.2 ст.8 - Виконавець зобов`язаний, зокрема, 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки. Згідно ч.3 ст.18 - Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, 22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно ст.13 закону під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ст.63 Закону - за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. 2. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. 3. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Аналізуючи дії виконавця, суд робить такі висновки:

Як видно з матеріалів виконавчого провадження вимога закону про відправлення постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом за адресою боржника, зазначеною у виконавчому листі, була ним виконана. Посилання заявника про здачу до поштового відділення даного рекомендованого відправлення лише 29.03.2019р. (постанова від 26.03.2019р.) не є такою невідповідністю , до то ж формальною, яка порушила права боржника. Копія постанови надіслана рекомендованим листом вчасно. Сам той факт, що боржник не отримала рекомендоване поштове відправлення і воно у подальшому повернулось до відділу ДВС, не означає неправомірності в діях виконавця з цього приводу чи недотримання ним вимог ст.28 закону. Тому доводи скарги в тій частині, що виконавець не виконав вимоги закону про відправлення копії постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом і протиправно не вручив боржнику копію постанови - безпідставні і такі, що не відповідають дійсності і вимогам закону. Повторне рекомендоване відправлення законом не передбачене , і такого обов`язку на виконавця не покладається. До того ж, після повернення рекомендованого відправлення назад до відділу ДВС 7.05.2019р., з урахуванням наступних подій і їх хронології, враховуючи, що станом на час звернення зі скаргою до суду заявник (боржник) принаймні через свого представника вже був ознайомлений з наявністю відкритого виконавчого провадження 14.05.2019р. (знаючи вранці 14.05.2019р. про виконавчі дії - чого сам не заперечує), крім того ознайомився з матеріалами ВП на початку червня 2019р. і не був обмежений у реалізації свого права на повторне отримання безпосередньо у відділі ДВС, подавши відповідну заяву. Порушень чи обмежень прав боржника у цьому заявник не довів. Скарга не обгрунтована.

Не встановлено також порушень виконавцем вимог закону про призначення виконавчих дій на 14.05.2019р.: Виконавцем винесено відповідну постанову 26.04.2019р., тобто після збігу місяця від відкриття виконавчого провадження, і в той період, коли відправлений боржнику рекомендований лист з копією ухвали про відкриття ВП вже був доставлений на поштове відділення боржника і до відділу не повернувся. Виконавець для призначення виконавчих дій мав всі підстави, оскільки протягом тривалого часу після відкриття виконавчого провадження рішення не було боржником виконане добровільно, крім того за своїм характером виконання даного судового рішення вимагало і робило доцільним вихід за місцем знаходження нерухомого майна, - з метою перевірки ходу виконання боржником рішення суду, в якому боржник був зобов`язаний вчинити певні дії. Навпаки, непризначення виконавчих дій принаймні для перевірки ходу виконання боржником рішення суду на протязі такого тривалого строку, враховуючи строк для добровільного виконання рішення 10 днів, означало б протиправну (для стягувача) бездіяльність виконавця. Крім того, призначення виконавчих дій на 14.05.2019р. і вихід виконавця за адресою 14.05.2019р. не потягло примусового виконання рішення без участі боржника (у даному випадку: проведення демонтажних робіт у відсутності боржника), а лише констатувало факт невиконання рішення боржником. (Дану обставину: невиконання рішення боржник не заперечує). Такі дії виконавця цілком узгоджуються з метою виконавчого провадження і відповідають вимогам Закону про виконавче провадження, і як за своїм змістом так і за наслідками ніяким чином не порушили прав та законних інтересів боржника.

Не обґрунтованими і такими, що суперечать Закону, Інструкції з організації примусового виконання рішень і меті виконавчого провадження, є посилання заявника, що виконавчі дії виконавець мав би призначити лише після того, як впевнився, що боржник отримав рекомендований лист і копію постанови про відкриття ВП. Суд вважає, що призначення виконавчих дій, в тому числі і для перевірки ходу виконання рішення боржником, через місяць після відкриття виконавчого провадження і після відправлення копії постанови ще в кінці березня 2019 року, є правомірним, таким, що сприяло меті найшвидшого виконання судового рішення і належного контролю за таким виконанням, які повністю узгоджуються з вимогами закону про виконавче провадження, не порушують прав та законних інтересів боржника.

Представник заявника з цього приводу посилається на висновок Верховного Суду (в Постанові Верховного Суду від 7.05.2018р. у справі № 916/1605/15-г) про необхідність встановлення факту отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження з встановленим строком добровільного виконання рішення, і посилання суду на те, що у разі з,ясування факту неодержання боржником такої постанови виконавець не вправі вчиняти виконавчі дії. Разом з тим, такі висновки господарського суду у названій конкретній господарській справі надані у інших спірних правовідносинах, які різняться з розглядуваними за даною скаргою, і в якій піддавались аналізу інші обставини. При цьому суд враховує, що у даному виконавчому провадженні і в межах даної скарги не розглядається питання правомірності чи неправомірності вжиття до боржника певних санкційних заходів, і даний спір не пов`язаний з питаннями строків для добровільного виконання рішення суду. Тому вказані заявником висновки Верховного Суду у даному випадку не є підставою для висновку про протиправність дій виконавця, оскаржуваних заявником у даній скарзі.

Так само не відповідають закону і є необґрунтованими доводи скарги, що виконавець мав би спочатку перевірити майновий стан боржника, а вже потім відкривати виконавче провадження. Таке посилання однозначно суперечить прямим вказівкам Закону про виконавче провадження, що містяться в статті 26, згідно приписів якої взагалі не передбачено проведення будь-яких виконавчих дій (в тому числі направлених на перевірку майнового стану боржника) до відкриття виконавчого провадження.

Посилання заявника на неправомірне непроведення протягом двох місяців з відкриття виконавчого провадження дій, направлених на перевірку майнового стану боржника, то такі доводи також є необґрунтованими і не відповідають вимогам закону, яким не покладено на виконавця такого обов`язку при виконанні рішення немайнового характеру, яким на боржника покладається обов`язок вчинити певні дії, що має місце у даному випадку.

Представник заявника посилається на те, що боржник не є власником нерухомого майна, і тому не є належним боржником, і що у такому разі, дізнавшись, що боржник не є власником нерухомого майна, виконавець повинен був би повернути виконавчий документ або не відкривати виконавче провадження або його закрити. Разом з тим такі посилання скаржника є необґрунтованими і такі твердження не відповідають закону про виконавче провадження та приписам ЦПК України щодо визначення належного чи неналежного боржника та їх заміни і згідно яких у даному випадку вказані заявником обставини не визначаються законом як підстави для повернення виконавчого документу , для відмови у відкритті виконавчого провадження, для його закінчення, або для припинення проведення виконавчих дій.

Крім того, не встановлено порушення прав та законних інтересів боржника оскаржуваними діями виконавця, які б підлягали судовому захисту і поновленню в межах даної скарги. Тому в цій частині доводів скарги вона не обгрунтована і задоволенню також не підлягає.

Не вставлено також порушень з боку виконавця права боржника на оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження і постанови про призначення виконавчих дій. В обох постановах є посилання на право їх оскарження. Заявник не довів вчинення виконавцем будь-яких дій, якими заявник був би обмежений у праві оскарження. До того ж дані постанови боржник зі слів його представника до даного часу не оскаржив, принаймні у межах даної скарги не оскаржує. Тому в цій частині скарга також не обґрунтована.

Встановлено, що виходом на місце для вчинення виконавчих дій 14.05.2019р., боржник був відсутній, не було забезпечено допуску до приміщення, про що складено акт. Складений акт відповідає вимогам закону до даного документу.

Заявник оскаржує таку дію виконавця як не надіслання боржнику копії акту.

Виконавець пояснив, що надіслання копії акту боржнику не передбачено законом та інструкцією, тому він не був зобов`язаний це робити; ніяких заяв з приводу надіслання акту від боржника не надходило, крім того, представник боржника на початку травня 2019р. знайомився з усіма матеріалами виконавчого провадження, і в тому числі з даним актом.

За змістом ст. 28 Закону України Про виконавче провадження копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням (крім постанови про відкриття виконавчого провадження та деяких інших, зазначених у законі, до яких вказаний акт не віднесено). Виходячи з того, термін «доведення до відома» може тлумачитись розширено і не зводиться виключно до поняття відправлення поштою, а також враховуючи, що між виконавцем і стороною боржника відбулись певні перемовини у день виходу для проведення виконавчих дій 14.05.2019р., то відсутні підстави для висновку, що до відома боржника не було доведено змісту даного акту, який крім того зводився лише до констатування факту невиконання рішення суду боржником і його відсутності на місці. А вказані обставини боржник не оспорює. При сукупності встановлених обставин з даного приводу суд не вбачає в діях виконавця такого порушення права боржника, яке б вимагало судового втручання у спосіб визнання вказаної дії протиправною. Самим фактом не відправлення поштою складеного акту боржнику не завдано йому таких порушень його прав та законних інтересів, які б підлягали судовому захисту. А за змістом статей 447, 451 ЦПК підставою для задоволення скарги є встановлення факту порушення прав сторони виконавчого провадження діями або бездіяльністю виконавця.

Щодо оскарження дій виконавця по повторному призначенню виконавчих дій, то заявник не довів протиправності такої дії виконавця, а враховуючи, що виконавчі дії, призначені на 14.05.2019р. , не відбулись, і що їх актуальність не відпала, враховуючи тривалі строки виконавчого провадження і обов`язок виконавця (а не лише його право) вживати вчасні і дійові заходи для виконання судового рішення, - то призначення повторно виконавчих дій відповідало закону і було правомірним. Заявник не довів, що вказаною дією були порушені її права. До того ж, встановлено, що на вказану у скарзі дату 17.05.2019р. виконавчі дії взагалі не призначались, - що спростовує твердження заявника про їх поспішність. Встановлено, що в дійсності повторно виконавчі дії призначені на 17.06.2019р., тобто через місяць. За приписами закону повторні виконавчі дії мають бути призначені у строк до десяти днів, натомість виконавцем вони призначені пізніше. Але з даних підстав дії виконавця боржником не оскаржуються. Повторно виконавчі дії були призначені на понеділок, який видався вихідним, - що містить у собі невідповідність приписам статті 29 та статті 32 Закону про виконавче провадження. Виконавець дану обставину пояснив тим, що було допущено помилку у даті, яка припадала на понеділок, який зазвичай є робочим днем. Розглядаючи скаргу в даній частині, суд враховує, що безпосередньо сама постанова про призначення виконавчих дій на 17.06.2019р. заявником не оскаржується. Також суд враховує, що будь-яких дій, які б порушили права боржника проведенням виконавчих дій у вихідний день не встановлено (і такі дії не проводились взагалі). Тому з одних лише формальних обставин суд не вбачає підстав для задоволення скарги в цій частині (щодо «повторного примусового неправомірного залучення /боржника/ до виконавчих дій на 17.05.2019р.». Відмовляючи в цій частині скарги, суд виходить з того, що в цілому дії виконавця , направлені на повторне призначення виконавчих дій, враховуючи, що добровільно рішення боржником не виконане, відповідають вимогам закону і меті виконавчого провадження, та не порушили права і законні інтереси боржника. Суд не вбачає підстав для задоволення скарги.

З приводу прохання, зазначеного у скарзі словами «права (боржника) на залучення її до виконавчого провадження у законний спосіб поновити» представник пояснив, що на виконавця має бути покладено обов`язок направити боржнику копію постанови про відкриття виконавчого провадження, і лише після цього боржник буде вважатись належним чином залученим до виконавчого провадження. Суд не вбачає підстав для задоволення даної частини скарги як такої, що не відповідає вимогам закону і є необґрунтованою.

Таким чином, в цілому, відмовляючи у задоволенні скарги, суд виходить з наступного:

Згідно ст.449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

З приводу оскарження дій виконавця, пов`язаних з призначенням виконавчих дій на 14.05.2019р. і дій від 14.05.2019р., заявник пропустив строк оскарження, оскільки про вихід для проведення виконавчих дій 14.05.2019р. він дізнався що підтвердив представник заявника у суді - 14.05.2019р. (натомість скаргу подано 11.06.2019р. і клопотання про поновлення строку не заявлено). Разом з тим суд, враховуючи, що скарга містить у собі декілька доводів і в ній оскаржуються декілька дій виконавця, то суд вважає можливим і доцільним розгляд унти всю скаргу по суті.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення порушено їхні права чи свободи.

Згідно ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. 2. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). 3. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З аналізу даних приписів закону, оскарженими можуть бути і підлягають задоволенню скарги на такі дії/бездіяльність або рішення виконавця, які порушили права сторони виконавчого провадження, тобто з підстав порушення прав, а не виключно з підстав допущених несуттєвих формальних невідповідностей певним приписам закону щодо процедури, які не потягли порушення прав особи, до якої такі дії вчиняються. Таким чином, не можуть бути визнані протиправними дії державного виконавця, які по суті і за змістом відповідають закону, вчинені в межах повноважень, спрямовані на досягнення мети, для якої посадовій особі надано повноваження, у відповідності до принципів і засад інституту виконавчого провадження, які хоча і містять певні несуттєві формальні невідповідності приписам процесуального закону (зокрема щодо строків), але які не призвели до порушення прав та законних інтересів особи, відносно якої такі дії вчинені.

Тому в цілому суд не вбачає підстав для визнання протиправними оскаржуваних у даній скарзі дій головного державного виконавця Лопатинської Н.О. у виконавчому провадженні №58711519, і в задоволенні скарги в цілому відмовляє як у необгрунтованій.

Керуючись ст.ст. 447,450,451 ЦПК України, Законом «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Броварського міськрайонного відділу ДВС ГТУ в Київській області Лопатинської Надії Олексіївни у виконавчому провадженні ВП № 58711519, - відмовити.

Строк подання апеляційної скарги на ухвалу - 15 днів з дня складення. У разі, якщо ухвалу не було вручено в день її складення, заявник має право на поновлення строку оскарження, якщо подасть апеляційну скаргу протягом 15 днів з дня отримання копії. Скарга подається до Київського апеляційного суду безпосередньо або через Броварський міськрайонний суд Київської області згідно п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повну ухвалу складено 23.07.2019р.

Суддя Т.В. Селезньова