Провадження №2-во/760/80/19
Справа №760/3227/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2019 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Кушнір С.І.

за участю секретаря Гаєвської С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивачів - адвоката Дугінова Дмитра Андрійовича про виправлення описки, допущеної в рішенні Солом`янського районного суду м. Києва від 15.03.2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення суми вкладу та відсотків, -

В С Т А Н О В И В:

20.05.2019 р. до Солом`янського районного суду м. Києва надійшла заява представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Дугінова Д.А. про виправлення описки в рішенні суду, відповідно до якої представник просить виправити описку, допущену в рішенні Солом`янського районного суду м. Києва від 15.03.2018 року у справі № 760/3227/16-ц, а саме виключити із тексту зазначеного рішення суду наведену у даній заяві частину, яка стосується відмови у стягненні пені на підставі ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Подана заява мотивована тим, що у тексті рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 15.03.2018 року у справі № 760/3227/16-ц, суд зазначив наступне:

Разом з тим, суд вважає, що не підлягає задоволенню вимоги позивачів про стягнення з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» пені за прострочення надання фінансових послуг, а саме 3% річних за договорами, яка обчислена у відповідності до положень Закону України «Про захист прав споживачів», з огляду на таке.

Відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі, коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі.

За своєю правовою природою укладені договори породжують між сторонами зобов`язальні правовідносини, які регулюються нормами зобов`язального права та положеннями самого укладеного договору. Договір банківського вкладу належить до грошових зобов`язань.

Таким чином, до правовідносин між сторонами, які виникли з приводу виконання договорів, Закон України «Про захист прав споживачів» застосується лише в частині, що не врегульована умовами договору та нормами ЦК України.

Слід зазначити, що згідно з преамбули Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

В свою чергу, правовідносини, які виникли між сторонами, випливають із договору банківського вкладу та не є предметом регулювання Закону України «Про захист прав споживачів», врегульовані главою 71 ЦК України та Законом України «Про банки та банківську діяльність». Зокрема, ст. 1058 ЦК України визначено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Тобто банківський вклад не є ані роботою (діяльністю виконавця, результатом якої є виготовлення товару або зміна його властивостей за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб), ані продажем товару (продукції) у сенсі положень, визначених Законом України «Про захист прав споживачів».

Банк при позичанні коштів у вкладника, для їх розміщення у якості банківського вкладу, не отримує жодної винагороди за користування такими коштами, а навпаки сплачує відсотки (дохід вкладника) за період їх використання. Кошти вкладу ніяк не можуть розглядатися як «вартість робіт (послуг)» та/або «загальна вартість замовлення» у сенсі ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

А тому, вимоги позивачів про стягнення з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» пені за прострочення надання фінансових послуг, а саме 3% річних за договорами, яка обчислена у відповідності до положень Закону України «Про захист прав споживачів» є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Представник позивачів зазначив, що дійсно, у рамках справи №760/3227/16-ц, 07.11.2016 р., було подано заяву про збільшення позовних вимог, у якій дійсно було заявлено вимоги про стягнення пені на підставі частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» (3% від суми боргу за кожен день прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 15.02.2014 р. по 02.11.2016 р.), проте, у березні 2018 р. ними було подано заяву про зменшення позовних вимог, у якій позивачі вже не просили суд про стягнення пені на підставі частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» .

Таким чином, суд відмовив позивачам у тому, чого вони не вимагали.

Враховуючи наведене, представник позивачів просить виправити зазначену описку в рішенні Солом`янського районного суду м. Києва від 15.03.2018 року у справі № 760/3227/16-ц.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 269 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Заява про внесення виправлень розглядається протягом десяти днів після її надходження.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За змістом положень ч. 13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 269 ЦПК України, суд вважає за доцільне заяву про виправлення описки в рішенні суду розглянути без повідомлення учасників справи.

Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 р. «Про судове рішення у цивільній справі», вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів, цифр тощо (мимовільний, випадковий пропуск літери, цифри, їх перестановка тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Не є описками граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприймання: неправильне розташування розділових знаків, невірні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо.

Виходячи з позиції Верховного Суду України (ухвала Верховного Суду України у справі №6-788цс16 від 22.02.2017р.), суд може виправити лише ті описки або арифметичні помилки, яких він сам припустився.

Як вбачається з матеріалів справи № 760/3227/15-ц, рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 15.03.2018 р., позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення суми вкладу та відсотків - задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором №SAMDNWFD200 від 15 лютого 2014 року у розмірі 30 408 (тридцять тисяч чотириста вісім) доларів США 90 центів, що еквівалентно по курсу Національного Банку України 791 056 (сімсот дев`яносто одна тисяча п`ятдесят шість) грн. 46 коп.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором №SAMDNWFD700 від 15 лютого 2014 року у розмірі 11 590 (одиннадцять тисяч п`ятсот дев`яносто) доларів США 69 центів, що еквівалентно по курсу Національного Банку України 301 519 (сімсот дев`яносто одна тисяча п`ятдесят шість) грн. 95 коп.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором №SAMDNWFD400 від 15 лютого 2014 року у розмірі 30 408 (тридцять тисяч чотириста вісім) доларів США 90 центів, що еквівалентно по курсу Національного Банку України 791 056 (сімсот дев`яносто одна тисяча п`ятдесят шість) грн. 46 коп.

В решті позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь держави судовий збір у розмірі 13 780 (тринадцять тисяч сімсот вісімдесят) грн. 00 коп.

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 31.05.2018 р., рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 15 березня 2018 р. залишено без змін.

Зміст наведених норм ЦПК України дає право на усунення помилки технічного характеру - описки чи арифметичної помилки. Описки це помилки, зумовлені неправильним написанням слів, цифр тощо. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер, тобто: написання прізвищ та імен, адреси, найменувань спірного майна, зазначення дат і строків тощо. Не є описками граматичні помилки, які не спростовують тексту рішення суду та не призводять до його неправильного сприймання.

Виходячи із наведенного, суд приходить до висновку про те, що посилання представника позивачів в заяві на допущені судом описки в тексті рішенні суду по справі № 760/3227/16-ц від 15.03.2018 р. не є описками в розумінні ст. 269 ЦПК України. Викладені у заяві питання, які, на думку заявника, потребують виправленню, фактично зводяться до зміни змісту судового рішення, що суперечить приписам ст. 269 КПК України.

Таким чином, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви про виправлення описки у рішенні суду слід відмовити.

Керуючись статтею 269 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника позивачів - адвоката Дугінова Дмитра Андрійовича про виправлення описки, допущеної в рішенні Солом`янського районного суду м. Києва від 15.03.2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення суми вкладу та відсотків відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Кушнір С.І.