Справа №345/4309/18
Провадження № 2/345/94/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.07.2019 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого- судді Якиміва Р.В.

секретаря судового засідання Гладенької Л.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуші справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди,завданої затопленням квартири,

за участю позивачки ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вищенаведеним позовом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що являється співвласником квартири АДРЕСА_1 . Відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживають поверхом вище. 04.06.2018 року її квартира була затоплена, пошкоджено стелю і стіни в коридорі,залито стелю та стіни в туалеті. Вона неодноразово зверталась до відповідачів з проханням добровільно відшкодувати заподіяні їй збитки внаслідок затоплення.Однак останні не реагують. 27.06.2018 року рекомендованим листом з врученням на адресу відповідачів було направлено вимогу про відшкодування завданих їй збитків внаслідок залиття .Відповідачі не відреагували на вимогу жодним чином. Внаслідок затоплення квартира позивача потребує ремонту, вартість якого становить 4 895,00 гривні. Крім того, позивачка зазначила, що їй була завдана моральна шкода, яку вона оцінила в 5 000,00 гривень. Оскільки відповідачі відмовилися добровільно відшкодувати завдану їй шкоду, позивач просить суд стягнути з відповідачів завдану їй матеріальну та моральну шкоду, а також судові витрати по справі.

13.11.2019 р. відповідачем ОСОБА_3 подано відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позову, зазначив,що позивачкою не вказано хтоє власником майна,яке є предметом позову,не вказано наслідком яких саме протиправних з його боку є завдання шкоди,відшкодування якої вимогає позивачка,обов`язок контролю за технічним станом обладнання лежить на балансоутримувачі ,яким є КП «ЖЕО №1».Крім того до позову долучено акт залиття ,які не відповідає критерію належних та прямих доказів.Позивачкоє в позові не наведено підтверджень моральних чи фізичних страждань,понесених нею внаслідок заподіяння шкоди та не наведено норми на підставі якої відповідачі мають нести солідарне зобовязання по відшкодуванні шкоди.

28.12.2018 року позивачкою подано заперечення на відзив, в якому вказала,що правомірність подачі позову обумовлене наявністю нею права власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 ,що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину та Витягом з Державного реєстру речових прав.Оскільки відповідачами порушено ч.1 ст.177 ЖК України ,так як ними не забезпечено бережне ставлення до санітарно-технічного обладнання та належного контролю за технічним станом обладнання власної квартири позивачка заявила позов саме до них .Долучені до позову акт залиття та дефектний акт відповідають законодавчо визначеним вимогам та формі.Неправомірними діями відповідачів завдано їй моральної шкоди,яка виразилась у моральних стражданнях та у порушенні звичного способу життя,необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації.Щодо стягнення майнової та моральної шкоди з відповідачів у солідарному порядку то заявлена вимога на підставі ст.1190 ЦК України ,зідно якої особи,спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоду ,несуть солідарну відповідальність перед потерпілим,а відповідно до п.3 постанови ПВСУ №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» особи вважаються такими ,що спільно завдали шкоди ,якщо вони завдали неподільну шкоду взаємопов`язаними сукупними діями.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі з підстав наведених в позовній заяві та відповіді на відзив, просить його задоволити повністю.

Відповідачка ОСОБА_2 та представник відповідачів ОСОБА_5 в судовому засіданні позов не визнали та пояснили, що на час затоплення їх в квартирі ,а тому попередити наслідки затоплення не мали можливості.. Зазначили, що за технічний стан будинку вони не відповідають ,а аварійна ситуація із каналізацією в будинку мала місце з вини КП «ЖЕО №1», який не утримував внутрішньо-будинкові системи будинку в належному технічному стані. Також зазначили, що акт залиття не відповідає вимогам, що містяться в Правилах утримання житлових будинків та прибудинкових територій», оскільки жодним учасником комісії не було зазначено яких-небудь застережень до змісту самого акта та формулювань у ньому ,в тому числі й заподіювачем шкоди.Позивачкою не обгрутовано жодними доказами понесення нею моральних страждань.Просять у задоволенні позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився ,однак подав суду заяву розгляд справи у його відсутності .

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 являється власником 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 , про що свідчить копія свідоцтва про право власності від 26.11.2014 року та витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі,витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 49,50-51,52-53).

З Акту про залиття від 04.06.2018 року, складеного комісією КП «ЖЕО №1», вбачається, що 04.06.2018 року в будинку АДРЕСА_2 трапилося залиття стелі та стін у коридорі та стелі в туалеті. При обстеженні квартири АДРЕСА_4 виявлено, що причиною затоплення є тріщина в унітазі. Також комісія рекомендувала мешканцям даної квартири провести відшкодування потерпілим завданих збитків (а.с. 17).

З дефектного акту на поточний ремонт квартири АДРЕСА_1 вбачається обсяг робіт ,які слід провести у даній квартирі (а.с. 10).

Розмір матеріальної шкоди, завданої ОСОБА_1 в сумі 4 895,00 грн., сумніву не підлягає, оскільки спеціалістом безпосередньо було оглянуто та досліджено пошкодження стін та стелі та складено зведений кошторис розрахунку вартості пточного ремонту квартири АДРЕСА_1 (а.с.4-16) .

Відповідно дефектного акту ,складеного КП «ЖЕО№1» у 2016 році вбачається факт наявності тріщини в унітазі в квартирі АДРЕСА_1 (а.с.12) .

Свідок ОСОБА_8 - член комісії при складені акту про залиття від 04.06.2018 року від підтвердила факт залиття квартири АДРЕСА_1 . Бачила, що стеля та стіни в коридорі та туалеті були мокрими,а ОСОБА_2 вказала,що залиття сталось через тріщину в унітазі .

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як роз`яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про наявність вини власниками квартири АДРЕСА_4 , у спричинені ОСОБА_1 матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири, а тому позовні вимоги щодо стягнення з неї на користь позивача спричиненої шкоди слід задоволити.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 3, п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

При вирішенні спору в частині вимоги позивача про стягнення з відповідачів моральної шкоди суд виходить з оцінки причинного зв`язку між такою шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останніх в її заподіянні, та вважає твердження позивача про наявність причинно-наслідкового зв`язку між протиправними діями відповідача та погіршенням стану його здоровя через постійні хвилювання та стреси підставними. З огляду на зазначену обставину, суд вважає, що з відповідачів слід стягнути на користь позивача 2000,00 грн. завданих моральних збитків.

На підставі ст.1190 ЦК України ,зідно якої особи,спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоду ,несуть солідарну відповідальність перед потерпілим та відповідно до п.3 постанови ПВСУ №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» особи вважаються такими ,що спільно завдали шкоди ,якщо вони завдали неподільну шкоду взаємопов`язаними сукупними діями шкоду слід стягнути з відповідачів в солідарному порядку.

У відповідності до ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути солідарно з відповідачів в користь позивачки 704,80 грн. сплаченого судового збору (а.с. 1), а також 1000 грн. 00 коп. витрат на надання правової допомоги згідно квитанцій (а.с.141).

На підставі наведеного, ст.ст. 383, 1166, 1167, 1192 ЦК України, керуючись ст. 209, 213-215 ,258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити частково.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2 ,і.н. НОМЕР_1 та ОСОБА_3 - 4 895,00 грн. в рахунок відшкодування матеріальних збитків , 2000,00 грн. в рахунок моральної шкоди , 704,80 грн. сплаченого позивачкою судового збору та 1000,00 грн. за надання правової допомоги.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду , шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повне рішення виготовлене 22.07.2019

ГОЛОВУЮЧИЙ: