Справа № 635/3949/18
Провадження № 2/635/341/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2019 року

смт. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Токарєвої Н.М.,

секретар судового засідання - Кондратенко Л.І.,

учасники справи:

'позивач: ОСОБА_1 ,

(відповідач за зустрічним позовом)

представник позивача: адвокат Уваров Володимир Миколайович,

відповідач: Пісочинська селищна рада Харківського району Харківської області,

третя особа: ОСОБА_2 ,

(позивач за зустрічним позовом)

представник третьої особи: адвокат Міщенко Надія Іванівна,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовомОСОБА_1 до Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, третя особа: ОСОБА_2 ,про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

11 червня 2018 року позивач, через свого представника ОСОБА_3 , звернулася до суду із позовом, який в ході розгляду уточнила, про визнання за нею права власності на 1/2 частину земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,15 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер НОМЕР_1 , в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим 15.10.2014 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Луніною Т.А., на підставі договору дарування від 21 березня 2017 року , реєстр. № 443, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Десятниченко О.В., вона набула право власності на 39/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Згодом вона дізналася, що за життя її покійний батько разом з іншим співвласником вказаного житлового будинку ОСОБА_5 , приватизували земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,15 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер НОМЕР_1 . Позивач звернулась до приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Десятниченко О.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку, однак їй було відмовлено, оскільки правовстановлюючі документи на земельну ділянку відсутні та відсутні заяви про факт прийняття цієї земельної ділянки іншими спадкоємцями, про що нотаріусом було 29.08.2018 видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 395/01-16. Тож позивач вимушена звернутися до суду з цим позовом.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 25 червня 2018 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого судового засідання на 03 серпня 2018 року о 09 год. 00 хв.

21 листопада 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічним позовом, який згодом уточнила та просила суд припинити право спільної сумісної власності та визнати за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,15 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер НОМЕР_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власником 61/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 22 серпня 2016 року державним нотаріусом Другої державної нотаріальної контори Соловйовою Н.Є., реєстр. № 3-265, після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . До складу спадкового майна, що залишилось після смерті матері увійшла також і земельна ділянка НОМЕР_8 , площею 0,15 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер НОМЕР_1 , яка належала на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_3 ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Державним нотаріусом Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області 22 серпня 2016 року позивачу видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з неможливістю визначити обсяг спадкового майна, тож вона вимушена звернутися до суду із цим позовом.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 27 листопада 2018 року зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення права спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, прийнято до спільного розгляду з первісним позовом та об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 до Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, третя особа: ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12 грудня 2019 року клопотання представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_6 про забезпечення доказів задоволено, витребувано з Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області (Харківська область, м. Люботин, вул. Слобожанська,24/1), відомості щодо звернення з заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживала по АДРЕСА_1 , а також про складання ОСОБА_5 заповітів та на чиюсь користь.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07 лютого 2019 року клопотання представника позивача за первісним позовом ОСОБА_3 про забезпечення доказів задоволено, витребувано у приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Десятниченко О.В. (Харківська область, Харківський район, смт . Пісочин, вул. Полтавське шосе, б. 281), відомості щодо звернення з заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини після смерті ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживав по АДРЕСА_1 , а також про складання ОСОБА_4 заповітів та на чиюсь користь.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07 лютого 2019 року підготовче провадження по справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 27 лютого 2019 року об 09 год. 40 хв.

Представником позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 подано до суду заяву про слухання справи за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 також підтримав, проти їх задоволення не заперечував.

Відповідачем ОСОБА_2 подано до суду заяву про слухання справи за її відсутності, свої зустрічні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не заперечувала.

Від третьої особи представник у судове засідання не з`явився, відзивів на позови, інших клопотань та заяв від третьої особи до суду не надходило, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили.

Інших заяв та клопотань від учасників судового розгляду до суду не надходило.

За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи та надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

За приписами ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, свобод чи інтересів фізичних осіб , прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 29 серпня 2016 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Десятниченко О.В., реєстр. № 1231, після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 набула право власності на 39/200 часток житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель за адресою: АДРЕСА_1 . Свідоцтво про право власності на 39/200 часток житлового будинку видане ОСОБА_8 .

На підставі договору дарування від 21 березня 2017 року , реєстр. № 443, укладеного за матір`ю ОСОБА_8 , посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Десятниченко О.В., ОСОБА_1 набула право власності на 39/200 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Тож ОСОБА_1 є власником 39/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , яке було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав, про що свідчать Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.03.2017 № 82949696 та Інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.08.2016 № 66773174 та від 21.03.2017 № 82950049.

Власником 61/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 22 серпня 2016 року державним нотаріусом Другої державної нотаріальної контори Соловйовою Н.Є., реєстр. № 3-265, після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 15.12.2017 № НВ-017 та Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.11.2018 № 146694833, земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,15 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер НОМЕР_1 , належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , співвласникам 14.04.2015 було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно № 36234315.

29.08.2018 приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Десятниченко О.В., ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку після смерті батька, оскільки правовстановлюючі документи на земельну ділянку відсутні та відсутні заяви про факт прийняття цієї земельної ділянки іншими спадкоємцями, про що видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 395/01-16.

Державним нотаріусом Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Соловйовою Н.Є. 22 серпня 2016 року ОСОБА_2 видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії , а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_5 на спірну земельну ділянку, у зв`язку з неможливістю визначити обсяг спадкового майна.

Згідно інформації Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області від 23.01.2019 № 74/01-16, після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , із заявою про прийняття спадщини звернулась її донька ОСОБА_2 , із заявою про відмову у прийнятті спадщини згідно заповіту звернулась ОСОБА_9 , інших заяв в шестимісячний строк не було зареєстровано. 22 серпня 2016 року за реєстровим № 3-265 ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері на 61/100 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , у видачі свідоцтва про право на спадщину на частину земельної ділянки за вказаною адресою, відмовлено, у зв`язку з неможливістю визначити обсяг спадкового майна. У справах Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області зберігається заповіт від імені ОСОБА_5 , посвідчений 12 жовтня 2004 року за реєстровим № 1-1879, яким все своє майно вона заповіла ОСОБА_10 .

Згідно інформації, наданої приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Десятниченко О.В. від 22 лютого 2019 року № 59/01-16, після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявами про прийняття спадщини звернулись онуки спадкодавця ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та донька ОСОБА_1 , які є спадкоємцями за заповітом, посвідченим Луніною Т.А. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу 15.10.2014, реєстровий № 1013, дружина спадкодавця ОСОБА_8 відмовилась від своєї обов`язкової частки у спільному майні подружжя на користь доньки ОСОБА_1 , подавши заяву 17.03.2016. За заповітом, посвідченим Луніною Т.А. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу 15.10.2014, реєстровий № 1013, частку у житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 заповів доньці ОСОБА_1 , онукам - транспортні засоби.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечується рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За ст. 328, ст. 373 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Відповідно до вимог ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав.

У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадку входять всі права та обов`язки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини.

Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Право на спадок виникає в день відкриття спадку відповідно до вимог ст. 1223 ЦК України.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. ст. 1268-1270, 1272ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу- 6 місяців з моменту відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Згідно ст. ст. 11, 12, 15, 20 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Право на захист особа здійснює на свій розсуд. Нездійснення особою права на захист не є підставою для припинення цивільного права, що порушене, крім випадків, встановлених законом.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 4, ч. 1 ст. 26, ст. 19, ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягає право власності. Записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. До документів, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності на нерухоме майно, віднесено також рішення суду.

Згідно ст. ст. 76-77, 80-81, 83 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання за ним права власності на нерухоме майно, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності.

Таким чином, під час судового розгляду було встановлено, що покійні спадкодавця ОСОБА_4 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 приватизували земельну ділянку, на якій розташовані житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , яка була зареєстрована за ними на праві спільної сумісної власності. Оскільки частки цієї земельної ділянки не були визначені між співвласниками, тож і у органів нотаріату не було підстав для видачі свідоцтв про право на спадщину спадкоємцям. Єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 є ОСОБА_1 , у зв`язку з відмовою матері від спадщини на її користь, єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 є ОСОБА_2 , у зв`язку з відмовою від прийняття спадщини за заповітом ОСОБА_13 ,ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прийняли спадщину, зареєстрували право власності на свої частки у житловому будинку, що було доведено наданими суду доказами у їх сукупності, тож суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 та зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України та залишає за рахунок сторін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 78, 80, 81, 141, 263-265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, третя особа: ОСОБА_2 ,про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,15 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер НОМЕР_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,15 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер НОМЕР_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати у вигляді судового збору залишити за рахунок сторін.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до/або через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Пісочинським ВМ Харківського РВ УМВС України в Харківській області 05.09.1997, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: Пісочинська селищна рада Харківського району Харківської області, , адреса: Харківська область, Харківський район, смт. Пісочин, пров. Транспортний, 2;

Третя особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт серії НОМЕР_6 , виданий Ленінським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 06.12.2001, ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ;

Повний текст рішення суду складений 22 липня 2019 року.

Суддя Н.М. Токарєва