Справа № 709/1828/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2019 року смт. Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - Чубая В.В.,

за участі секретаря судового засідання - Нікітенко В.Г.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

третьої особи - ОСОБА_3 ,

представника третьої особи - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Іркліївської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, третя особа - ОСОБА_3 , про визнання заповіту нікчемним, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовом до Іркліївської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області (далі - відповідач) про визнання заповіту нікчемним.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла дружина позивача - ОСОБА_4 . При житті, а саме 25 грудня 2015 року, ОСОБА_4 склала заповіт, згідно з яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що на день смерті буде належати їй по закону заповіла ОСОБА_3 . Проте позивач вважав, що під час вчинення та посвідчення заповіту ОСОБА_4 не дотримано таких вимог правочину, як проставлення відмітки про прочитання складеного документу. Зазначав, що остання мала хворобу Паркінсона і сама не могла підписати заповіт, у зв`язку з чим просив встановити його нікчемність.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 16 жовтня 2018 року залучено до участі у справі у якості третьої особи - ОСОБА_3 (далі - третя особа).

У відзиві на позовну заяву відповідач, посилаючись на норми діючого цивільного законодавства, позовні вимоги не визнав та вважав, що твердження позивача про невідповідність змісту заповіту волі його померлої дружини, а також про те, що остання даний заповіт не підписувала, оскільки мала хворобу Паркінсона, не відповідають дійсності. Зазначалося, що при посвідченні заповіту обставин, які б перешкоджали вільному волевиявленню спадкодавця, не було. 25 грудня 2015 року секретар Іркліївської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, додержуючись вимог нормативно правових актів, що регулюють відносини у сфері спадкування, засвідчила спірний заповіт. За таких обставин відповідач просив у позові відмовити повністю.

Третя особа подав письмові пояснення на позовну заяву, відповідно до змісту яких проти задоволення позову заперечив. Зокрема, твердження позивача про те, що йому не було відомо про існування заповіту, на переконання третьої особи, не відповідають дійсності, оскільки саме позивач повідомив, що ОСОБА_4 заповіла йому все своє майно. При цьому на момент складання заповіту позивач був цілком згоден з волею ОСОБА_4 щодо складання заповіту саме на його користь. Крім того, зі слів позивача йому відомо, що саме останній повідомив секретаря сільської ради про прохання ОСОБА_4 прибути до неї додому для посвідчення зазначеного заповіту. Стверджував, що заповіт відповідає вимогам чинного законодавства, а тому підстави для встановлення його нікчемності відсутні.

Позивач та його представник у судових засіданнях підтримали позов, просили його задовольнити з підстав, викладених у ньому. При цьому позивач стверджував, що спірний заповіт замість своєї дружини - ОСОБА_4 він підписав особисто, оскільки остання фізично не могла цього зробити. Представник позивача ОСОБА_2 звертав увагу суду на допущенні під час посвідчення заповіту порушення вимог щодо його оформлення.

Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за відсутності його представника, позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у відзиві на позов (а.с. 120).

Третя особа та його представник позов не визнали, просили відмовити з підстав, викладених в письмових поясненнях на позовну заяву. Представник третьої особи ОСОБА_5 вказувала, що позивачем не доведено належними і допустимими доказами відсутність у ОСОБА_4 фізичних можливостей підписати заповіт.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , яка працює секретарем виконавчого комітету Іркліївської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області та посвідчила спірний заповіт, показала, що вона працює на посаді з 1998 року. За цей час посвідчила безліч заповітів, а тому знає і дотримується всіх вимог щодо їх оформлення. Вказала, що позивач був у сільській раді раніше і повідомляв її про те, що його дружина хоче скласти заповіт. Повідомила, що у грудня 2015 року на службовій машині приїхала до спадкодавця, записала зі слів її волевиявлення, взяла необхідні документи та повернулася до приміщення сільської ради, де надрукувала заповіт. Потім повернулася до будинку спадкодавця, де у присутності позивача його дружина підписала заповіт власноручно, але не могла написати необхідну фразу. За посвідчення заповіту вона отримала кошти, які сплатила у касу сільської ради.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , який є сусідом позивача, пояснив, що про обставини складання і посвідчення заповіту йому нічого не відомо. Вказував на те, що ОСОБА_4 хворіла, в неї тремтіли руки, вона говорила повільно, але була у свідомості.

Свідок ОСОБА_9 , яка є двоюрідною племінницею та похресницею позивача, показала, що приносила позивачеві і його дружині рибу, яку вони в неї купляли. У ОСОБА_4 сильно трусилися руки, що вона навіть не могла почистити придбану рибу.

Свідок ОСОБА_10 , яка є донькою двоюрідного дядька, пояснила, що в ОСОБА_4 дуже «тіліпалися» руки, а тому остання фізично не могла б підписати заповіт. Крім того, остання лежала в лікарні, мала задишку, проблеми із серцем.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав, що в період з 2013 по

2017 роки, він періодично навідувався до родини ОСОБА_1 . ОСОБА_4 бідкалася хто буде їх доглядати. Водночас вона була охайною, але жалілася на стан здоров`я, в неї трусилася голова. Йому відомо, що ОСОБА_3 (третя особа) допомагав родині ОСОБА_1 по господарству, садив город, ремонтував мотоцикл.

Свідок ОСОБА_13 , яка є дочкою троюрідного брата позивача, розповіла, що коли вона приїздила до родини ОСОБА_1 щоб забрати вугілля, то при спілкуванні у ОСОБА_4 мова була повільною, у неї тремтіли руки. Їй відомо, що остання хотіла скласти заповіт.

Свідок ОСОБА_14 , який є знайомим ОСОБА_3 (третьої особи), розповів, що він був з останнім у родини ОСОБА_1 , де допомагав ремонтувати мотоцикл.

Свідок ОСОБА_15 , яка працює лікарем-терапевтом та здійснювала медичний нагляд за померлою ОСОБА_4 , пояснила, що про обставини складання заповіту та його посвідчення їй нічого не відомо. Зазначила, що ОСОБА_4 перебувала на медичному обліку, у останньої у 2011 році виявлено хворобу Паркінсона, яка з кожним роком прогресувала та стан здоров`я погіршувався. Мало місце сильно виражене тремтіння рук. Крім того, померла хворіла на ішемічну хворобу серця. Чи могла ОСОБА_4 особисто підписати заповіт вона сказати не може.

Свідок ОСОБА_16 , який є племінником позивача, пояснив, що ОСОБА_4 розмовляла із запинкою, в неї трусилися руки і голова, але могла різати хліб.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового засідання, суд встановив таке.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 19 квітня 2018 року серії НОМЕР_1 (а.с. 7).

Згідно з довідкою виконавчого комітету Іркліївської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 13 серпня 2018 року № 2254 ОСОБА_4 була зареєстрована і постійно проживала разом з чоловіком (позивачем) за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10).

25 рудня 2015 року ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений секретарем Іркліївської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області ОСОБА_7 та зареєстрований в реєстрі за № 219 (а.с. 8), згідно з яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що на день смерті буде належати їй по закону заповіла третій особі.

Зі змісту вказаного заповіту вбачається, що секретарем Іркліївської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області зроблено запис про те, що заповіт записаний нею зі слів ОСОБА_4 , до підписання прочитаний уголос ОСОБА_4 і власноручно нею підписаний. У зв`язку із хворобою ОСОБА_4 та на її прохання заповіт посвідчено на дому за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з листом Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 10 листопада 2018 року № 1148/01-16 (а.с. 54), надісланим у відповідь на запит суду (а.с. 17), до нотаріальної контори після смерті ОСОБА_4 із заявами про прийняття спадщини зверталися позивач (а.с. 55) і третя особа (а.с. 55 на звороті).

З довідки Іркліївської лікарської амбулаторії від 10 серпня 2018 року № 76 (а.с. 9) вбачається, що ОСОБА_4 з 2004 року перебувала під «Д»-наглядом в Іркліївській лікарській амбулаторії у лікаря-терапевта з діагнозом: ІХС А/С кардіосклероз, симптоматична артеріальна гіпертензія, дисциркуляторна гіпертонічна і атеросклеротична енцефалопатія; цереброваскулярна хвороба. 16 травня 2014 року остання зверталася до Іркліївської лікарської амбулаторії зі скаргами на головні болі, запаморочення, шум в ухах, тремтіння тіла та обох верхніх кінцівок та була пролікована стаціонарно зі встановленим діагнозом: ІХС А/С кардіосклероз, симптоматична артеріальна гіпертензія, дисциркуляторна гіпертонічна і атеросклеротична енцефалопатія; цереброваскулярна хвороба; синдром Паркінсона. Крім того, щорічно проводилося амбулаторне та стаціонарне лікування ОСОБА_4 .

Таким чином, виходячи з наявних у ОСОБА_4 захворювань, зокрема хвороби Паркінсона, суд дійшов висновку, що остання, маючи достатньо виражене тремтіння рук, не могла фізично самостійно підписати оспорюваний заповіт. Такі висновки суду опосередковано підтверджуються наданими у судових засіданнях під присягою показами лікаря-терапевта

ОСОБА_15 та інших свідків - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 .

Крім того, у своїх показах секретар виконавчого комтету Іркліївської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області ОСОБА_7 також зазначає, що ОСОБА_4 не змогла написати необхідну фразу «З моїх слів записано вірно та мною прочитано», що є свідченням відсутності у ОСОБА_4 фізичної можливості здійснити необхідні написи та поставити підпис у заповіті.

Так, відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Положеннями ст. 1248 ЦК України передбачено, що нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно; нотаріус на прохання особи може записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів; у цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним; якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (ст. 1253 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України «Про нотаріат» якщо фізична особа внаслідок фізичної вади або хвороби не може власноручно підписати документ, то за її дорученням у її присутності та в присутності нотаріуса цей документ може підписати інша особа. Про причини, з яких фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, не могла підписати документ, зазначається у посвідчувальному написі. Правочин за особу, яка не може підписати його, не може підписувати особа, на користь або за участю якої його посвідчено.

Згідно зі ст. 1251 ЦК України, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Частиною 2 ст. 1253 ЦК України передбачено, що у випадках, встановлених абз. 3 ч. 2

ст. 1248 цього Кодексу, присутність не менш як двох свідків при посвідченні заповіту є обов`язковою.

Зі змісту абз. 4-8 п. 1.4 розділу ІІІ Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від

11 листопада 2011 року № 3306/5, вбачається, що заповіт має бути складений у письмовій формі, із зазначенням місця і часу складення заповіту, дати та місця народження заповідача та підписаний особисто заповідачем. Посадова особа органу місцевого самоврядування посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Посадова особа органу місцевого самоврядування може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути прочитаний уголос та підписаний заповідачем, про що ним зазначається у заповіті перед його підписом; якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися в присутності не менш як двох свідків. Свідками можуть бути лише особи з повною цивільною дієздатністю. Свідками не можуть бути посадова особа органу місцевого самоврядування, яка посвідчує заповіт, спадкоємці за заповітом, члени сім`ї та близькі родичі спадкоємців за заповітом, особи, які не можуть прочитати або підписати заповіт. Текст заповіту має містити відомості про особи свідків, а саме: прізвище, ім`я, по батькові кожного з них, дату народження, місце проживання, реквізити паспорта чи іншого документа, на підставі якого було встановлено особу свідка. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому. Якщо заповідач унаслідок фізичної вади, хвороби не може власноручно підписати заповіт, за дорученням заповідача він може бути підписаний іншим громадянином за правилами, викладеними у п. 2.6 розділу II цього Порядку.

Беручи до уваги неможливість ОСОБА_4 внаслідок хвороби Паркінсона та інших захворювань власноручно і самостійно, як того вимагають перераховані вище положення нормативно-правових актів, вчинити необхідні написи та підписати заповіт, записаний з її слів за допомогою технічних засобів, суд дійшов висновку, що вказаний заповіт за дорученням останньої мав бути підписаний іншою особою, що у свою чергу зроблено не було, а тому мало місце порушення вимог щодо посвідчення заповіту.

Згідно з ч. 1 ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За таких обставин, оцінивши наявні у справі письмові докази та покази свідків, враховуючи недотримання вимог законодавства щодо форми посвідчення оспорюваного заповіту, суд дійшов висновку, що є достатні підстави для встановлення його нікчемності, а тому позов підлягає до задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 704,80 (сімсот чотири гривні 80 копійок) гривень судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю.

Встановити нікчемність заповіту ОСОБА_4 , посвідченого 25 грудня

2015 року секретарем виконавчого комітету Іркліївської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області ОСОБА_7, зареєстрованого в реєстрі за № 219.

Стягнути з Іркліївської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області () на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі

704,80 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасником справи до або через відповідний суд.

Повне рішення суду складено 29 липня 2019 року.

Суддя В.В. Чубай