Справа № 136/752/19
провадження № 2/136/256/19
РІШЕННЯ

іменем України

"15" липня 2019 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Кривенка Д.Т.

за участі секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Попівської сільської ради Липовецького району Вінницької області про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідача, підставність якого обґрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина за заповітами вчиненим ним за життя, відповідно до одного з яких він заповів належний йому житловий будинок з усіма господарськими будівлями і спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , позивачеві своїй дочці ОСОБА_1 . Остання спадщину прийняла шляхом звернення до нотаріуса із заявою відповідного змісту. Інші спадкоємці відсутні, утім позивач, позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку на вказаний об`єкт нерухомості, оскільки він мав статус колгоспного двору, отож належить його членам на праві спільної сумісної власності, однак визначити, яка частка належала спадкодавцеві нотаріусу не представляється за можливе, що стало підставою звернення до суду із даним позовом.

У визначений судом строк відповідач не подав до суду відзиву на позов, утім сільським головою подано заяву про визнання позову, відповідно до якої він не заперечував обставини викладені позивачем у позові, просив про розгляд справи за відсутності представника сільської ради.

За клопотанням представника позивача ухвалою суду від 25.04.2019 було витребувано з Липовецької державної нотаріальної контори та Державного нотаріального архіву Вінницької області матеріали спадкової справи до майна померлої ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; у приватного нотаріуса Липовецького районного нотаріального округу Кобзар С.В. матеріали спадкової справи №191/2018 р. до майна померлого ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач та його представник у підготовче судове засідання не з`явились, представник надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити.

З огляду на викладене, суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи суд проводить в даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраним у справі доказами, встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Попівка, Липовецького району, Вінницької області помер ОСОБА_2 , на що вказує свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 . Після його смерті відкрилась спадщина.

Із матеріалів спадкової справи до майна померлого ОСОБА_2 , які були витребувані судом встановлено, що спадщина відкрилась за заповітами вчиненими за життя спадкодавця на ім`я позивача ОСОБА_1 . За життя спадкодавця заповіти не змінювались та не скасовувались згідно відомостей органу місцевого самоврядування. Позивач, будучи спадкоємцем за заповітом, в порядку та строки визначені діючим законодавством спадщину прийняла. Інші спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку на спадкове майно за наявності заповітів, відсутні.

Встановлені судом обставини підтверджують, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , яка спадщину прийняла, отож вона їй належить.

Постановою приватного нотаріуса Липовецької нотаріальної контори Кобзар С.В. від 15.03.2019 позивачеві відмовлено у видачі на її ім`я нотаріального акту на житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями і спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказана відмова мотивована тим, що житловий будинок, що увійшов до складу спадкової маси належить до колгоспного двору, а тому належить його членам на праві спільної сумісної власності, отож встановити, яка частка зазначеного будинку належить покійному спадкодавцю не представляється нотаріусу можливим.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст. 120 Цивільного кодексу Української PCP 1964 р., майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

На підставі ст.ст. 121, 123 Цивільного кодексу Української PCP 1964 р. володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

У п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2005 року N 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" (зі змінами та доповненнями) роз`яснено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору.

Відповідно до п.п. "а" п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Згідно із свідоцтвом про право особистої власності на домоволодіння (а.с.15) житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , належить до колгоспного двору, головою якого зазначено ОСОБА_2 .

Згідно з відомостями органу місцевого самоврядування, які відображені у довідках від 26.03.2019 №02-10/78, №02-10/77, станом на 15.04.1991 головою колгоспного двору, що розташований в АДРЕСА_1 , зазначено ОСОБА_2 , членом колгоспного двору його дружина ОСОБА_3 .

Як убачається рішенням Попівської сільської ради Липовецького району від 04.12.2015 АДРЕСА_2 Пролетарська було перейменовано на АДРЕСА_1 в АДРЕСА_1 .

Зібрані у справі докази підтверджують, що спірний об`єкт нерухомості належав двом особам у рівних частках, тобто по Ѕ кожному ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на що вказує свідоцтво про смерть серія НОМЕР_2 . Після її смерті відкрилась спадщина.

Із відомостей наданих нотаріальною установою встановлено, що спадкова справа до майна померлої ОСОБА_3 не заведена.

За інформацією Попівської сільської ради Липовецького району від 26.03.2019 (а.с.10-13), ОСОБА_2 після смерті своєї дружини ОСОБА_3 спадщину прийняв фактично шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном, вони проживали спільно за адресою : АДРЕСА_1 , інші особи не були зареєстровані та не проживали постійно.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті своєї дружини ОСОБА_3 , в силу діючого законодавства на час відкриття спадщини, від неї не відмовився, отож вона йому належить, у тому числі і частка у житловому будинку, який є спільною сумісною власністю членів колгоспного двору, відтак став одноосібним власником нерухомості.

Позивач спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняв, у тому числі у вигляді житлового будинку, що є предметом спору, інші спадкоємці відсутні. Утім реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку позивач позбавлений можливості.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність порушених прав позивача, що є очевидним, а обраний ним спосіб захисту порушених прав є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, що було встановлено в ході судового розгляду, отож суд дійшов висновку, що позов обґрунтований.

Крім цього, представник відповідача надав суду заяву про визнання позову.

Ураховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення.

Відповідно доч.1ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову.

Зважаючи на викладене, суд вважає за доцільне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст. 200, 206, 259, 263, 265 - 269 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 ); РНОКПП - НОМЕР_3 до Попівської сільської ради Липовецького району Вінницької області (місце знаходження: с. Попівка, Липовецького району, Вінницька обл., 22551; ЄДРПОУ - 04329116) про визнання права власності на житловий будинок по спадщині за заповітом, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок А, загальною площею 67,8 кв.м. та житловою площею 33,9 кв.м. з усіма господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , у порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при пред`явленні позову згідно квитанції №0.0..1 від 18.04.2019, що становить 923.82 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів учасниками справи до Вінницької апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Т. Кривенко