Ухвала

12 липня 2019 року

м. Київ

справа № 293/1324/17

провадження № 61-6461ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Усика Г. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , на додаткову постанову Житомирського апеляційного суду від 05 червня 2019 року, ухвалену у складі колегії суддів: Миніч Т. І., Павицької Т. М., Трояновської Г. М., у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Головинський Граніт» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Головинський Граніт» (далі - ТОВ «Головинський Граніт») про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди.

Короткий зміст оскаржуваних судових рішень

Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 20 грудння 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Головинський Граніт» на користь ОСОБА_1 заборгованість із невиплаченої заробітної плати і усіх сум, що належать позивачу від підприємства у сумі 6 315,44 грн, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні на день фактичного розрахунку за період з 16 березня 2017 року по 02 січня 2018 року у розмірі 30 501,92 грн та на відшкодування моральної шкоди 5 000,00 грн. У задоволенні решти позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 27 лютого 2019 року апеляційну скаргу ТОВ «Головинський граніт» задоволено. Рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 20 грудня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Ухвалою Верховного Суду від 12 квітня 2019 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного суду від 27 лютого 2019 року.

Додатковою постановою Житомирського апеляційного суду від 05 червня

2019 року заяву ТОВ «Головинський Граніт» про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.

Ухвалено додаткову постанову у цивільній справі № 293/1324/17 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Головинський Граніт» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Головинський Граніт» судові витрати на правничу допомогу у сумі 10 000,00 грн. В іншій частині вимог відмовлено.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

У липні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на додаткову постанову Житомирського апеляційного суду від 05 квітня

2018 року, в якій заявник просив скасувати оскаржуване судове рішення, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у справі, у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на повноваження суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 1 частини шостої статті 19 ЦПК України), тобто 192 200, 00 грн

(1 921 * 100).

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята

статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у цій справі складає 52 601,92 грн.

Ухвалою Верховного Суду від 12 квітня 2019 рокусправу за позовом

ОСОБА_1 до ТОВ «Головинський Граніт» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди визнано малозначною.

ОСОБА_1 оскаржує додаткову постанову апеляційного суду, якою з нього стягнуто витрати відповідача на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.та просить її скасувати.

Посилання в касаційній скарзі на те, що додаткова постанова Житомирського апеляційного суду від 05 червня 2019 року підлягає касаційному оскарженню, оскільки стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, має виняткове значення для заявника та він позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи є безпідставними.

Посилаючись на наявність зазначених обставин заявник не навів обгрунтованих доводів, у чому полягає фундаментальне значення розгляду цієї справи для формування єдиної правозастосовної практики, і не зазначив іншої судової справи у якій він позбавлений можливості спростувати обставини встановлені додатковою постановою апеляційного суду. Саме по собі посилання у касаційній скарзі на наявність зазначених обставин не свідчить про наявність підстав для відкриття касаційного провадження.

Враховуючи те, що касаційна скарга стосується вирішення судом питання про розподіл судових витрат у малозначній справі, додаткова постанова Апеляційного суду Житомирської області від 05 червня 2019 року не підлягає оскарженню у касаційному порядку.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Ураховуючи, що касаційну скаргу подано на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, увідкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , на додаткову постанову Житомирського апеляційного суду від 05 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Головинський Граніт» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди,відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя Г. І. Усик