Провадження № 2-о/331/31/2019
Справа № 331/217/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2019 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд м.Запоріжжя в складі :

головуючого - судді Скользнєвої Н.Г.,

за участю : секретаря Постарнак М.М.,

представника заявника Котелевського К.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі справу за заявою ОСОБА_2 в особі представника - адвоката Котелевського Костянтина Володимировича про встановлення фактів, що мають для неї юридичне значення, заінтересована особа - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Бахматська ( Куропятнікова) Тетяна Михайлівна ,

ВСТАНОВИВ:

14 січня 2019 р. до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя в порядку окремого провадження надійшла заява ОСОБА_2 , в особі представника - адвоката Котелевського К.В., про встановлення фактів, що мають для неї юридичне значення.

В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 07.08.2017 р. Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 , яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 , виданого ЗАТ «Запоріжбуд» 05.06.1998 р.

07 лютого 2018 р. заявниця звернулась до приватного нотаріуса Куропятнікової (Бахматської) Тетяни Михайлівни для оформлення права на спадщину. Однак, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи це тим, що відсутній документ, який би підтверджував факт постійного проживання ОСОБА_2 разом із спадкодавцем.

Водночас, заявниця вказує, що останній рік, і в момент смерті зокрема, вона проживала разом зі своїм батьком за однією адресою: АДРЕСА_2 .

Крім того, заявниця вказує, що в її паспорті та свідоцтві про народження по різному написане її ім`я, що додатково створює перешкоди для оформлення спадщини. Посилаючись на цю обставину, ОСОБА_2 просить суд встановити факт родинних відносин, а саме, що вона є рідною дочкою ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також встановити факт постійного з ним проживання на момент його смерті.

Представник заявниці, адвокат Котелевський К.В., в судовому засідання заявлені вимоги підтримав з мотивів, що викладені в наданій до суду заяві.

Заінтересована особа Бахматська Т.М. до суду не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі.

Ухвалою суду від 16 січня 2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_2 в особі представника - адвоката Котелевського Костянтина Володимировича про встановлення фактів, що мають для неї юридичне значення, заінтересована особа - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Бахматська ( Куропятнікова) Тетяна Михайлівна , та призначено підготовче судове засідання; витребувано у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Бахматської (Куропятнікової) Т.М. належним чином завірену копію спадкової справи після померлого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . (а.с. 33)

Ухвалою суду від 03 травня 2019 року закрито підготовче провадження по справі та призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні. (а.с. 89)

Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги пояснення представника заявниці, приходить до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 07.08.2017 р. Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. (а.с.10).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 , яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 , виданого ЗАТ «Запоріжбуд» 05.06.1998 р. Право власності померлого було зареєстроване в ОП «ЗМБТІ», про що свідчить відмітка на вказаному свідоцтві. (а.с. 13)

ОСОБА_2 як дочка померлого звернулась до приватного нотаріуса Куропятнікової Тетяни Михайлівни, яка під час розгляду справи змінила прізвище на « Бахматська ».

Постановою від 19 квітня 2018 р. за № 361/02-31 нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній документ, який би підтверджував факт постійного проживання заявниці з померлим. (а.с. 18)

Водночас, судом встановлено, що 08 серпня 1967 р. померлий зареєстрував своє місце проживання за адресою АДРЕСА_2 , що підтверджується відміткою в радянському паспорті померлого (а.с.11). В той же час, з 14 січня 1992 р. і по момент смерті, він був зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 , яка в подальшому стала його власністю, що підтверджується копією паспорту громадянина України ОСОБА_4 (а.с.12).

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Верховний Суд у постанові від 04 липня 2018 р. по справі № 404/2163/16-ц зауважив, що відсутність реєстрації місця проживання особи за певною адресою не є доказом того, що особа дійсно не проживала за цією адресою. За таких умов, відсутність реєстрації померлого за адресою АДРЕСА_2 не є безумовним доказом того, що він там не проживав.

Разом з цим, як пояснила свідок ОСОБА_8 , вона проживає за адресою АДРЕСА_3 , тобто по сусідству. Свідок зазначила, що проживає за своєю адресою з 1983 р., і весь цей час і по момент смерті за адресою АДРЕСА_2 проживав ОСОБА_4 . При цьому, більш як рік перед смертю і на момент смерті ОСОБА_4 з ним за цією ж адресою проживала і заявниця, що здійснювала догляд з ним.

Як зазначила свідок ОСОБА_9 вона є рідною дочкою заявниці та онучкою померлого. Свідок повідомила суду про те, що її мати більше року перед смертю ОСОБА_4 і на момент його смерті, проживала разом з ним за адресою АДРЕСА_2 .

Також, фактичне постійне проживання померлого саме за вказаною адресою слідує зі змісту договору про оплату наданих бригадою невідкладної медичної допомоги ТОВ «Вітацентр» медичних послуг повнолітньому дієздатному пацієнту б/н від 13 червня 2018 р., а також з карти спадкоємності жовтневої підстанції № 2, де зазначено, що швидка медична допомога виклалась померлому саме за адресою АДРЕСА_2 . (а.с.28-29)

В свою чергу, судом було витребувано у приватного нотаріуса Бахматської Т.В. копію спадкової справи за № 8/2018, з якої встановлено, що інших спадкоємців, окрім заявниці у померлого немає. (а.с.43-60)

Разом з цим, судом встановлено, що в свідоцтві про народження заявниці зазначено « ОСОБА_10 ». В той час як в паспорті вказано « ОСОБА_2 ». Водночас факт родинних відносин заявниці та померлого підтверджується датою народження, що збігається у свідоцтві про народження та паспорті заявниці; реєстрацією за однією адресою у період до 14 січня 1992 р., коли померлий зареєстрував своє проживання в іншій квартирі; показаннями вищевказаних свідків. Той факт, що заявниця мала дошлюбне прізвище « ОСОБА_10 » підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_3 виданим 15.01.1983 р. Відділом ЗАГС міськвиконкому м. Запоріжжя (а.с. 20).

Відповідно до частини 7 ст. 19 ЦПК України, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку наведений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Серед вказаного переліку відсутній факт постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на момент смерті останнього.

Водночас, за ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

До таких же висновків дійшов і Верховний Суд в постанові від 07 листопада 2018 р. по справі № 336/709/18-ц.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 .

Керуючись статтями 293,294,315,319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2 в особі представника - адвоката Котелевського Костянтина Володимировича задовольнити.

Встановити той факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( зареєстрована та проживає за адресою : АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_4 ), є рідною дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( зареєстрована та проживає за адресою : АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_4 ) на час відкриття спадщини разом з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду в 30-денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 17 липня 2019 року.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя : Н.Г.Скользнєва

08.07.2019