Номер провадження 2-о/754/169/19
Справа №754/3234/19
РІШЕННЯ

Іменем України

17 липня 2019 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого - судді Зотько Т.А.,

за участі секретаря судового засідання - Гайворонського В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту, мотивуючи свої вимоги тим, що він є особою, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується відповідним посвідченням. В період роботи на Чорнобильській АЕС, працюючи на посаді бурильника, 26 квітня 1986 року був залучений до виконання заходів Цивільної оборони стосовно ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі невоєнізованого формування Чорнобильської АЕС, які полягали в евакуації із міста Прип`ять.

Маючи намір на підставі вищенаведених обставин встановити статус інваліда війни та отримати посвідчення, заявник звернувся із відповідними документами до Управління праці та соціального захисту населення із відповідною заявою, однак йому було відмовлено з підстав недоведеності факту залучення його до формувань Цивільної оборони і виконання заходів по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі формувань Цивільної оборони. На підставі викладеного заявник звернувся до суду з даною заявою, в якій просить встановити факт його участі та виконання заходів по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони 26 квітня 1986 року.

У судове засідання заявник не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчить відмітка про вручення поштової кореспонденції суду, на адресу суду направив заяву в якій просив розглянути справу без участі заявника, разом з тим, вказав, що підтримує вимоги заяви в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить відмітка про вручення поштової кореспонденції. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність представника заінтересованої особи, за наявних у справі матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно копії трудової книжки заявника, у 1986 році ОСОБА_1 , працював на посаді бурильника на Чорнобильській АЕС (а.с.12-19).

Відповідно до копії посвідчення серії НОМЕР_1 від 04.09.2003 року та вкладки до нього № 127135 від 04.09.2003 року, заявник ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи за категорією 1, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.4).

Як вбачається з довідки серії МСЕК № 013907 від 16.10.2006 року, заявник є інвалідом, інвалідність пов`язана з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.9).

Згідно довідки від 07.10.1999 року № 748 встановлено, що ОСОБА_1 під час його роботи (участі в ЛПА) на ЧАЕС отримав дозу зовнішнього опромінення:

1986 год. - 1,18 бєр. , 1987 року - 2,35 бер., 1988 року - 1,17 бер., 1989 року - 1,28 бер., 1990 року - 0,91 бер., 1991 року - 0,68 бер., доза зовнішнього опромінення розрахована по попередньому маршрутному листі за період з моменту аварії на ЧАЕС до евакуації з м. Прип`ять склала в 1986 р. - 3,25 бер. (а.с. 6)

Крім того, експертним висновком який наданий Заступником голови Центральної міжвідомчої експертної комісії на засіданні № 21 від 12.12.2006 року, розглянувши звернення ОСОБА_1 і надану останнім документацією на предмет встановлення причинного зв`язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії Чорнобильській АЕС, зазначено, що в ході проведеного дослідження у ОСОБА_1 виникли захворювання пов`язані з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, основний діагноз: Са в/ампуляторного відділу честі, ст. I. рТ2N0M0, кл.гр. III (а.с.9)

Згідно листа Заступника генерального директора № 02-75-1 від 04.04.2016 ДСП «Чорнобильська АЕС» від 25.04.2016 року № 1711/06-78-128, у архіві ДСП відсутні документи щодо складу, організації роботи та участі персоналу у складі невоєнізованих формувань ЦО за 1986 рік, а також відсутні документи, що підтверджують переведення персоналу ЧАЕС в структури ЦО (а.с.22).

05.02.2019 року заявник звернувся до заінтересованої особи Управління праці та соціального захисту населення Деснянської в м. Києві РДА із заявою щодо встановлення статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення.

12.02.2019 року заявнику було надано відповідь про те, що наданих ним документів не достатньо для підтвердження факту його залучення і виконання ним робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони (а.с.21).

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до вимог чинних на момент аварії на Чорнобильській АЕС нормативно-правових актів з питань Цивільної оборони, в першу чергу - Положення про Цивільну оборону СРСР, затверджене постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР №1111 - 1976 року; наказу заступника Міністра оборони СРСР - начальника ЦО СРСР №90 від 06.06.1975 року (Положення про невоєнізовані формування ЦО і норми оснащення (табелювання) їх матеріально-технічними засобами) та №92 від 29.06.1976 року (Настанова про організацію та ведення Цивільної оборони в районі (сільському на сільськогосподарському об`єкті народного господарства), Розпорядження ЦО СРСР від 26.04.1986 року, начальника ЦО УРСР від 28.04.1986 року, начальника ЦО Київської області - голови Київської обласної Ради народних депутатів трудящих за 1986 рік (№01 від 29.04.1986 року, №02 від 30.04.1986 року, №16 від 04.05.1986 року, №52 від 19.05.1986 року та ін.), Цивільна оборона організовувалась за територіально-виробничим принципом в усіх населених пунктів та на всіх об`єктах народного господарства, а до складу її невоєнізованих формувань зараховувались в обов`язковому порядку громадяни СРСР, в тому числі - чоловіки у віці від 16 до 60 років, за винятком інвалідів та осіб, що мали мобілізаційні приписи та жінки від 16 до 55 років за винятком вагітних жінок та жінок, які мають малолітніх дітей.

Згідно зі ст. 10 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Громадяни, які виконували роботи по ліквідації Чорнобильської катастрофи (аварії на Чорнобильській АЕС та її наслідків) залучались до виконання цих робіт саме у складі формувань Цивільної оборони.

Зазначене підтверджується також наказом начальника ЦО - директора ЧАЕС від 19.04.1985 року № 2с «Про керівний склад, служби та формування цивільної оборони».

Згідно з п.9 ч.2 ст. 7 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», до інвалідів війни належать інваліди, залучені до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Суд вважає, що основним доказом участі заявника в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС є дійсне, ніким не оскаржене та не скасоване посвідчення учасника ліквідації (категорія 1), видане на ім`я заявника, яке відповідно до п.2 ч.1 ст.14 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи», підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом №796-ХІІ.

Таким чином, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувавши обставини справи, з метою сприяння у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод та інтересів особи, суд приходить до переконання, що заява ОСОБА_1 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Суд вважає, що в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення факту того, що заявник був залучений до складу формувань Цивільної оборони під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період з 10 травня 1986 року по 8 грудня 1991 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5-11, 13, 76-81, 259, 263-265, 293, 315, 319, 354 ЦПК України, ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме те, що ОСОБА_1 був залучений до складу формувань Цивільної оборони під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період з 10 травня 1986 року по 8 грудня 1991 року.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.

Повне рішення суду складене 22.07.2019.

Суддя: