Постанова

Іменем України

17 липня 2019 року

м. Київ

справа № 296/11714/14-ц

провадження № 61-18487 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач),

суддів: Гулька Б. І., Кривцової Г. В., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю фірма «Аліт»,

представники відповідача: Кудіна Марія Геннадіївна , Зінчук Наталія Вікторівна ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Аліт» на рішення Корольовського районного суду м. Житомира у складі судді

Бондарчука В. В. від 06 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області у складі колегії суддів: Талько О. Б., Товянської О. В., Гансецької І. А. від 20 лютого 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року

«Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовної заяви

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Аліт» (далі - ТОВ фірма «Аліт») про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсацію за невикористані дні відпустки.

Позовна заява мотивована тим, що з 17 вересня 1997 року він перебував

у трудових відносинах з ТОВ фірма «Аліт», займаючи посаду директора на безстроковій основі.

05 грудня 2014 року його було звільнено із займаної посади за угодою сторін на підставі пункту 1 частини першої статті 36 КЗпП України.

При звільненні розрахунок з ним проведено не було через відсутність коштів на підприємстві.

Вважаючи свої трудові права порушеними, ОСОБА_1 просив суд стягнути на його користь з ТОВ фірма «Аліт» 46 835,68 грн заборгованості по заробітній платі та компенсацію за невикористані дні відпустки.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 06 грудня

2016 року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ТОВ фірми «Аліт» на користь ОСОБА_1 46 835,68 грн заборгованості по заробітній платі та компенсацію за невикористані дні відпустки. Стягнуто з ТОВ фірма «Аліт» на користь держави 1 378,00 грн судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що у день звільнення відповідач не провів з позивачем розрахунку, наявність заборгованості по заробітній платі позивачем доведено на підставі належним чином доданих бухгалтерських документів, а розмір заборгованості по заробітній платі відповідач не спростував.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 20 лютого 2017 року апеляційну скаргу ТОВ фірма «Аліт» відхилено. Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 06 грудня 2016 року залишено без змін.

Судове рішення апеляційної інстанції мотивовано тим, що при звільненні з позивача не було проведено розрахунку. Доводи відповідача про відсутність заборгованості по заробітній платі спростовані наданими позивачем доказами. Посилання відповідача на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 24 листопада 2015 року безпідставні, так як ним не встановлено факт відсутності заборгованості по заробітній платі,

а стосується спору щодо стягнення з ТОВ фірма «Аліт» коштів згідно з договором про надання поворотної фінансової допомоги.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у березні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ТОВ фірма «Аліт», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 червня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу

№ 296/11714/14-ц із Корольовського районного суду м. Житомира.

Ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 жовтня 2017 року зазначену справу призначено до розгляду.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У квітні 2018 року справа передана до Верховного Суду.

12 червня 2019 року згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді-доповідачеві.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди не повинні були брати

на підтвердження заборгованості по заробітній платі довідку, підписану

ОСОБА_1 , який був директором ТОВ фірма «Аліт», та його

дружиною - головним бухгалтером ТОВ фірма «Аліт» ОСОБА_5 , оскільки заборгованість по заробітній платі відсутня, що доведено рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 24 листопада 2015 року.

Крім того, суд призначив у справі судово - економічну експертизу, але вона не була проведена. Також судами не враховано, що бухгалтерська документація ТОВ фірма «Аліт» була викрадена директором

ОСОБА_1 та головним бухгалтером ОСОБА_5 , що підтверджено матеріалами кримінального провадження, що унеможливлює визначення самого факту наявності заборгованості по заробітній платі.

Доводи особи, яка подала заперечення на касаційну скаргу

У липні 2017 року до суду касаційної інстанції подано заперечення ОСОБА_1 на касаційну скаргу ТОВ фірма «Аліт», в якому посилаючись на те, що судові рішення є законними і обґрунтованими, відповідають наданим доказам щодо наявності заборгованості по заробітній платі, а всі інші доводи відповідача направлені на те, щоб не виплатити заробітну плату.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ОСОБА_1 з 17 вересня 1997 року працював на посаді директора

ТОВ фірма «Аліт» (а. с. 8, т. 1).

05 грудня 2014 року на підставі подання заяви ОСОБА_1

було звільнено із займаної посади за угодою сторін (пункт 1 частина

перша статті 36 КЗпП України), про що в цей же день виданий

наказ № 4-к (а. с. 6-7, т. 1).

Оскільки у день звільнення з ОСОБА_1 не проведено розрахунки, він звернувся до суду та просив задовольнити позов.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ТОВ фірма «Аліт» підлягає залишенню без задоволення.

Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Відповідно до статті 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної відпустки.

Частиною першою статті 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом

(а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно з частиною першою статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Отже, обов`язок із виплати всіх сум, що належить звільненому працівникові, покладається на роботодавця, на якому лежить процесуальний обов`язок довести, що при звільненні працівника ним дотримано вимоги трудового законодавства.

Стягуючи заборгованість по заробітній платі та компенсацію за невикористані дні відпустки на користь позивача, суди вірно врахували розрахунок заборгованості, підписаний директором ТОВ фірма «Аліт» ОСОБА_1 та головним бухгалтером ТОВ фірма «Аліт» ОСОБА_5

(а. с. 9-11, т. 1).

Посилання касаційної скарги на те, що зазначений розрахунок підписаний заінтересованими у справі особами є безпідставними, оскільки він підписаний особами, до повноважень яких видача таких документів віднесена посадовими обов`язками та нормами КЗпП України.

Крім того, зазначений розрахунок заборгованості по зарплаті був не єдиним доказом у справі, оскільки він перевірявся на підставі копії книги по нарахуванні заробітної плати, копій балансу, копій звітів до Пенсійного фонду України, копій відомостей по виплаті заробітної плати та іншими документами.

Доводи касаційної скарги про те, що у справі не проведена призначена судом судово-економічна експертиза, не свідчить про незаконність судових рішень, оскільки експертиза не проведена не з вини позивача, а розрахунок заборгованості обґрунтовано належними доказами.

Доводи касаційної скарги про викрадення директором ТОВ фірма «Аліт» ОСОБА_1 та бухгалтером ТОВ фірма «Аліт» ОСОБА_5 бухгалтерської документації не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, таке обвинувачення їм не пред`являлось, вироку у кримінальній справі немає.

Безпідставними є доводи касаційної скарги про те, що відсутність у

ТОВ фірма «Аліт» заборгованість по заробітній платі перед позивачем доведено рішенням Корольовського районного суду м. Житомира

від 24 листопада 2015 року у справі № 286/282/15-ц, оскільки у цій справі предметом позову було стягнення заборгованості за договором фінансової допомоги і воно не стосувалось правовідносин із виплати заробітної плати, а тому таке рішення не може бути преюдиційним для справи, яка розглядається.

Колегія суддів звертає увагу й на те, що до подібних висновків дійшов і Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у справі за позовом ОСОБА_5 до ТОВ фірма «Аліт», третя особа - ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за час затримки проведення розрахунку (постанова від 14 лютого 2018 року у справі № 296/11642/14-ц (провадження №61-598 св 17).

У зв`язку з викладеним доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що судами при розгляді даної справи неправильно застосовані норми матеріального права чи порушені норми процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 402, 409, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Аліт»залишити без задоволення.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 06 грудня

2016 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 20 лютого 2017 року залишити без змін.

Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту її прийняття,

є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Д. Д. Луспеник Б. І. Гулько Г. В. Кривцова Р.А. Лідовець Ю. В. Черняк