_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/3614/18
Провадження № 2/520/1265/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2019 року

Київський районний суд м.Одеси у складі головуючого судді Бескровного Я.В. при секретарі Бундєвій Я.І., розглянувши в м.Одесі в приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської місцевої прокуратури №1, Одеської міської ради, Управління державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області та ОСОБА_2 , треті особи Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міськради та ОСОБА_3 , про скасування арешту -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, який уточнив, та просив суд скасувати арешт на будинок АДРЕСА_1 , який зареєстрований в Державному реєстрі речових права на нерухоме майно (інформація про державну реєстрацію обтяжень) № 4966792 (спеціальний розділ), який накладено на підставі Ухвали Київського райсуду м. Одеси від 28.02. 2014 року справа 1512/3707/2012 та виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (актуальна інформація зі спеціального розділу; актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень) запис від 13.03.2014 року за № 4966792 (індексний номер: 11600635 від 13.03.2014) про арешт будинку АДРЕСА_1 . Позов вмотивував тим, що він намагався відчужити будинок, але дізнався, що на нього накладено арешт. Посилаючись на норми ст.ст.317-321,391 ЦК України просив позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача та позивач позов підтримали, просили його задовольнити.

Представники прокуратури, Дурбала та Одеської міськради проти задоволення позову заперечували, посилаючись на те, що у ухвалі суду про арешт майна не зазначено прізвище позивача.

Треті особи до суду своїх представників не направили.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 11 вересня 1982 року ОСОБА_1 є власником Ѕ частини житлового будинку з надвірними спорудами в АДРЕСА_1 , загальна житлова площа якої становить 29,6 кв.м. з надвірними спорудами. Будинок розташований на земельній ділянці 878 кв.м.

22 вересня 1982 року Ѕ частину зазначеного домоволодіння на праві приватної власності зареєстровано в ОМБТІ та РОН, про що в реєстровій книзі зроблено запис № 3467 стр. 121 кн.13 доп, інвентарна справа 22570.

На виконання ухвали Київського райсуду м. Одеса від 10.05.2018 року, КП «БТІ» ОМР надав копію інвентаризаційної справи домоволодіння АДРЕСА_1 , з якої вбачається що, співвласником будинку з 1982 року є ОСОБА_1 , а іншими співвласниками були громадяни ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13. Це домоволодіння розташоване на земельній ділянці 878 кв.м.

З схематичного плану (т.1 а.с.124-179) вбачається, що власниками будинку за такою ж самою адресою, але з іншою площею (592 кв.м.) є ОСОБА_9 ; ОСОБА_10 , з 1989 співвласником став ОСОБА_2 , а з 2006 року ОСОБА_3 .

Судом встановлено, та не заперечувалося представником Одеської міськради, що в місті Одесі є два житлових будинки під номером АДРЕСА_1 , які розташовані в різних місцях з різною площею і належать різним власникам: один будинок належить співвласникам позивачу та ОСОБА_13 , а інший будинок належить ОСОБА_3 та відповідачу ОСОБА_2 .

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 28.02.2014р. у справі №1512/3707/2012 за позовом на будинок накладено арешт, який згодом включено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №4966792.

Важливо зазначити, що провадження у цивільній справі №1512/3707/2012 по якій було накладено зазначений арешт на домоволодіння АДРЕСА_1 , у якій не зазначалося власника будинку, Постановою Верховного Суду від 3.04.2019р. - закрито.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Оскільки арешт будинку АДРЕСА_1 який накладено на підставі Ухвали Київського райсуду м.Одеси від 28.02. 2014р. у справі 1512/3707/2012, учасником якої не був позивач, порушує його право власності, то позов в цій частині підлягає задоволенню.

До доводів сторони відповідачів, що наявність арешту на домоволодіння АДРЕСА_1 не порушує прав Позивача є необґрунтованими, бо арешт майна-це накладення заборони на право розпоряджатися майном, тобто є обтяженням та враховуючи однакову адресу у будинках, співвласниками яких є різні люди і відсутності в ухвалі суду та в державному реєстрі ідентифікації хто саме є власником будинку-предмету спору - суд ставиться критично.

Щодо позовної вимоги про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису №4966792, суд вважає такі вимоги передчасними, оскільки спору щодо цього ще не виникло і сторона позивач не позбавлена права звернутися до відповідного реєстратора з вимогою про таке виключення на підставі цього рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4-13,76-89,258-273 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Скасувати арешт будинку АДРЕСА_1 , який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (інформація про державну реєстрацію обтяжень) №4966792, який накладено на підставі ухвали Київського районного суду м.Одеси від 28.02.2014р. справа №1512/3707/2012.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду упродовж 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бескровний Я. В.