Номер провадження: 22-ц/813/409/19
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л.В
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

26 червня 2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Черевка П.М., Драгомерецького М.М.,

при секретарі судового засідання Півнєву Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в цивільній справі № 22-ц/813/409/19, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського апеляційного суду знаходиться апеляційна скарга ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 березня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 за участю третьої особи - першої Одеської нотаріальної контори про визнання додаткового строку для прийняття спадщини.

В процесі розгляду справи в суді апеляційної інстанції 05.06.2019 року представник апелянта ОСОБА_2 подав до апеляційного суду заяву про задоволення раніше заявлених клопотань, зокрема клопотань від 22.04.2016 року та від 30.05.2016 року. Крім того, представник апелянта подав клопотання про допит як свідка безпосередньо позивача. Представник апелянта обґрунтовував свої клопотання тим, що 22.04.2016 року до канцелярії суду ним було подано клопотання про витребування доказів, а саме оригіналу довідки ТОВ «Таркус» за вих. № 75 від 03.06.2014 року з ознаками фальсифікації наявної в матеріалах справи її ксерокопії для поєднання з матеріалами справи саме оригіналу, а також повторний допис особи, яка назвала себе перед судом ОСОБА_5 без встановлення його особи перед допитом в якості свідка головуючим в суді першої інстанції. 25.04.2016 року представником апелянта було доповнено вказане клопотання з доданими доказами на неминучість повторного допиту особи, яка назвала себе перед судом ОСОБА_5 , оскільки доказами підтверджувались обставини того, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом зі своїм братом ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 щонайменш з 15.03.2010 року здійснюють разом підприємницьку діяльність з виготовлення і укладення тротуарної плитки в м. Одесі під реєстраційними документами СПД ОСОБА_5 , що виключає його співпрацю з ОСОБА_3 в м. Черкаси в періоди часу, про які, на думку представника апелянта, заявлені невідомою особою при допиту в закріплення неправди.

Крім того, 30.05.2016 року в ході судового засідання, як зазначається представником апелянта, було озвучене клопотання про витребування доказів, письмовий зміст якого додано на 3-х аркушах до заяви про відвід суддів від 22.03.2019 року в пункті 8-ому додатку вказаної заяви про відвід.

В судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просив задовольнити подані клопотання. Представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_7 проти задоволення клопотань заперечував. Третя особа в судове засідання не з`явилась. В матеріалах справи знаходиться повідомлення про її ліквідацію без правонаступництва. Про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників провадження, які з`явились, апеляційний суд прийшов до висновку, що заявлені клопотання не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Стаття 11 ЦПК встановлює, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Отже, в контексті наведеного цивільний процес носить змагальний характер, а суд при вирішенні спору між сторонами, зважаючи на специфіку судової інстанції, виконує роль арбітра між сторонами та сприяє забезпеченню розумного балансу між інтересами та виявленню помилок, допущених судом попередньої інстанції. Сторони процесу мають рівні права та обов`язки, та несуть відповідний ризик настання відповідних процесуальних наслідків у випадку вчинення/не вчинення певних процесуальних дій. Кожна сторона в процесі розгляду справи має право та власне повинна, знову ж таки з врахуванням специфіки стадії та інстанції, належним чином доводити свою позицію, в тому числі, надавати на підтвердження таких обґрунтувань, відповідні докази.

Відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Отже, за загальним правилом, докази на стадії апеляційного провадження подаються до суду лише у виключних випадках, передбачених законом. Такі виключні обставини при розгляді справи передбачені законом не встановлені. Більш того, за обставинами даної справи апелянту ОСОБА_1 був наданий доступ до стадії апеляційного перегляду рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 березня 2015 року (ухвала судді Апеляційного суду Одеської області Варикаші О.Д. від 23.03.2016 року (т. 2, а.с. 60)). За результатами розгляду апеляційної скарги апеляційним судом було ухвалено рішення в справі, яке в подальшому було скасовано постановою Верховного Суду та справа направлена на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Апеляційний суд звертає увагу на те, що ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 26.05.2015 року за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_4 рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 березня 2015 року було залишено без змін (т. 1, а.с. 244-248). У вказаному провадженні судом апеляційної інстанції була висловлена позиція щодо поважності причин пропуску строку для звернення з заявою про прийняття спадщини. Вказане рішення набрало законної сили та до суду касаційної інстанції не оскаржувалось. Відтак, зазначене виключає необхідність повторно досліджувати обставини, встановлені раніше, а перевірка доводів апеляційної скарги буде здійснена в межах визначених особливістю суб`єктного складу спірних спадкових правовідносин, оскільки неприпустим є отримання процесуальної переваги суб`єктом, який хоча не приймав участі в розгляді справи в суді першої інстанції, проте не є носієм матеріального права.

Відповідно до статті 2 ЦПК України визначені основні засади (принципи) цивільного судочинства, серед яких змагальність сторін, диспозитивність, розумність строків розгляду справи судом, розумність строків розгляду справи судом.

Таким чином, з врахуванням наведеного, апеляційний суд відмовляє в задоволенні клопотань представника апелянта.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 5, 12, 84, 103, 381 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення доказів - залишити без задоволення.

Ухвала суду є остаточною та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький

П.М. Черевко

Повний текст ухвали складено 22 липня 2019 року.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

26.06.2019 року м. Одеса