Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/321/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Волощука О.В.

секретаря судового засідання Федорчук О.В.

з участю:

скаржника (стягувача) ОСОБА_1

боржника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Олевського районного суду цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії Начальника Олевського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Вангородського С.М., -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою, в якій просить визнати дії Начальника Олевського районного відділу державної виконавчої служби Головного ТУЮ у Житомирській області Вангородського С.М., щодо проведення перевірки виконавчого провадження №53920971 протиправними а постанову начальника Олевського районного відділу державної виконавчої служби Головного ТУЮ у Житомирській області Вангородського С.М., №53920971 від 01.02.2017 скасувати та винести окрему ухвалу суду, якою зобов`язати Головне управління Національної поліції в Житомирській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в порядку ст.214 КПК України відомості про вчинення службовою особою ОСОБА_3 , кримінального правопорушення, передбаченого ст.364 КК України.

На обґрунтування доводів скарги зазначила, що на виконанні Олевського районного відділу ДВС Головного ТУЮ у Житомирській області перебуває виконавче провадження №53920971 про стягнення з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , аліментів на утримання неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_4 , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача до 25.09.2021 року, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Дане виконавче провадження здійснюється на підставі виконавчого листа Олевського районного суду Житомирської області №287/147/17-ц виданого 11.05.2017 року. Згідно довідки державного виконавця Островського В.А., зазначеної виконавчої служби від 11.09.2018 року №7369 у цьому провадженні, останнім було розраховано заборгованість із сплати боржником ОСОБА_2 , аліментів на утримання дитини в розмірі 11 139.28 грн. В подальшому зазначену заборгованість по виконавчому провадженню №53920971 також, підтверджено судом, а саме рішенням Олевського районного суду Житомирської області від 29.11.2018 року по справі №287/348/18-ц, яким було стягнуто з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , заборгованість по аліментам на утримання дочки в розмірі 11 139.28 грн., що виникла за період з 01.04.2017 року по 31.07.2018 року, і стягнуто з боржника на користь стягувача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01.04.2017 року по 31.07.2018 року на утримання дочки в розмірі 10 930.63 грн. Про, що Олевським районним судом Житомирської області по справі №287/348/18-ц, 10.01.2019 року видано виконавчі листи, які ОСОБА_1 , скеровані до примусового виконання, та згідно постанови ДВС відкрито виконавче провадження №58063138 від 11.02.2019 року та №58063452 від 11.01.2019 року.

Однак, 12.02.2019 року на адресу стягувача надійшов лист Олевського районного відділу ДВС від 01.02.2019 року №1242, яким до відома стягувача направлено постану Начальника Олевського районного відділу ДВС Вангородського С.М., датовану 01.02.2017 роком про проведення перевірки виконавчого провадження №53920971, і згідно результатів проведення перевірки, зазначеною постановою суб`єктом оскарження прийнято рішення про визнання дій державного виконавця Островського В.А., при здійсненні виконавчого провадження №53920971 з примусового виконання виконавчого листа №287/147/17-ц вчиненими з порушенням ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» і ст.195 СК України та скасовано довідку розрахунок заборгованості № 7369 від 11.09.2018 року виданої виконавчою службою. Незважаючи на те, що розмір заборгованості по виконавчому провадженню №53920971 вже було встановлено рішенням Олевського районного суду Житомирської області від 29.11.2018 року по справі №287/348/18-ц, а тому скаржник вважає, що начальник вищевказаної виконавчої служби ОСОБА_3 , не мав права здійснити перерахунок вже зафіксованої судовим рішенням суми заборгованості по сплаті аліментів, оскільки ні ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», а ні ст.195 СК України не наділяє начальника виконавчої служби правом змінювати суму заборгованості, розраховану та визначену у рішенні суду.

У судовому засідання скаржник ОСОБА_1 , подану скаргу підтримала, з підстав зазначених у ній.

У судове засідання Начальник Олевського районного відділу ДВС Головного ТУЮ у Житомирській області Вангородський С.М., не з`явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду скарги у встановленому законом порядку.

Боржник ОСОБА_2 , у судовому засіданні щодо вимог скаржника заперечує, вважаючи їх безпідставними, а дії суб`єкта оскарження правомірними.

Заслухавши пояснення стягувача та боржника, які беруть участь в розгляді справи, дослідивши матеріали справи та матеріали додані до скарги ОСОБА_1 , у їх сукупності, суд приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п.1 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Нормами ст.ст. 1, 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець повинен виконати рішення суду виключно у межах своїх повноважень та у спосіб зазначений у відповідному рішенні суду.

В судовому засіданні та з матеріалів справи встановлено, що згідно довідки-розрахунку заборгованості по аліментам виданого державним виконавцем Олевського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Островським В.А., від 11.09.2018 року № 7369 сума боргу відповідача ОСОБА_2 , зі сплати аліментів перед стягувачем ОСОБА_1 , за період з 07.04.2017 року по 31.07.2018 року складає 11 139.28 грн.

Відповідно до рішення Олевського районного суду Житомирської області від 29.11.2018 року №287/348/18-ц видано два виконавчі листи про стягнення з боржника ОСОБА_2 , на користь стягувача ОСОБА_1 , заборгованості по аліментам на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 11 139.28 грн., що виникла за період з 01.04.2017 року по 31.07.2018 року та стягнення з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період 01.04.2017 року по 31.07.2018 року на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 10 930.63 грн.

Згідно постанов про відкриття виконавчого провадження від 11.01.2019 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчих листів №287/348/18-ц виданих 10.01.2019 року про стягнення вищезазначених сум.

Проте постановою суб`єкта оскарження «Про проведення перевірки виконавчого провадження №53920971» від 01.02.2017 року визнано дії державного виконавця Островського В.А., при здійсненні виконавчого провадження №53920971 з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , аліментів на утримання неповнолітньої дитини, такими, що вчиненні з порушенням вимог ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.195 СК України. На підставі чого суб`єктом оскарження скасовано довідку-розрахунок заборгованості № 7369 від 11.09.2018 року. (а.с. 6-7).

Відповідно до ч.3 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» право на подання скарги безпосередньо начальнику відділу на оскарження дій чи рішень державного виконавця надано лише стягувачу та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника).

Право на розгляд скарги дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення інших учасників та осіб, відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» надано виключно суду, який видав виконавчий документ.

Згідно статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Статтею 55 Конституції України гарантовано право кожному на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Приписами ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до частини другої статті 451 Цивільного процесуального кодексу України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Таким чином, враховуючи викладене, зважаючи на з`ясовані обставини, суд приходить до висновку, що дії Начальника Олевського районного ВДВС Головного ТУЮ у Житомирській області Вангородського С.М., щодо результатів проведеної перевірки виконавчого провадження №53920971 є протиправними, а постанова суб`єкта оскарження №53920971 від 01.02.2017 підлягає скасуванню, оскільки розмір заборгованості по виконавчому провадженню №53920971 було встановлено рішенням Олевського районного суду Житомирської області від 29.11.2018 року у справі №287/348/18-ц, а тому суб`єкт оскарження не мав повноважень здійснювати перерахунок вже зафіксованої судовим рішенням суми заборгованості по сплаті аліментів, оскільки начальник державної виконавчої служби не наділений у встановленому законом порядку повноваженнями змінювати суму заборгованості, розрахунку визначеному у рішенні суду.

Крім того підлягає зазначенню неправомірності винесення спірної постанови і те, що перевірку було проведено суб`єктом оскарження 01.02.2017 року, у той час як розрахунок було здійснено державним виконавцем за період 01.04.2017 року по 31.07.2018 року, згідно якого і ухвалено рішення суду від 29.11.2018 року №287/348/18-ц, тобто до існування довідки-розрахунку № 7369 від 11.09.2018 року та ухвалення вказаного вище рішення суду.

Що ж стосується вимоги стягувача-скаржника ОСОБА_1 , про постановлення окремої ухвали суду та зобов`язання ГУ Національної поліції в Житомирській області внести до ЄРДР відомостей про вчинення службовою особою ОСОБА_3 , кримінального правопорушення, передбаченого ст.364 КК України, суд доходить висновку про відмову у їх задоволенні, виходячи із наступного.

Згідно ч.3 ст. 262 ЦПК України суд може постановити окрему ухвалу щодо державного виконавця, іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця та направити її органам, до повноважень яких належить притягнення таких осіб до дисциплінарної відповідальності, або органу досудового розслідування, якщо суд дійде висновку про наявність в діях (бездіяльності) таких осіб ознак кримінального правопорушення.

Суд не вбачає в діях Начальника Олевського районного відділу ДВС Головного ТУЮ у Житомирській області Вангородського ОСОБА_5 , ознак кримінального правопорушення, відтак, у задоволенні цієї вимоги слід відмовити.

Окрім цього, суд звертає увагу скаржника на те, що статтею 262 ЦПК України не встановлено прямого обов`язку суду постановляти окрему ухвалу. Постановлення окремої ухвали є правом суду у разі встановлення судом підстав для окремої ухвали.

Суд роз`яснює, що у разі, якщо скаржник вбачає у справі склад правопорушення, то він не позбавлений можливості самостійно звернутися до відповідних органів.

На підставі викладеного та керуючись: ст.ст.8, 19, 21, 55, 63, 129 Конституції України, ст. 18, ст. 74, ЗУ «Про виконавче провадження» та ст.ст.18 ,259, 260, 262, 392, 394, 447-451 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії Начальника Олевського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Вангородського С.М., - задовольнити частково.

Визнати дії Начальника Олевського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Вангородського С.М., щодо результатів проведення перевірки у виконавчому провадженні №53920971 протиправними.

Постанову Начальника Олевського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Вангородського С.М., «Про проведення перевірки виконавчого провадження №53920971» від 01.02.2017 скасувати.

В задоволенні інших вимог скарги ОСОБА_1 , - відмовити.

На ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Житомирського апеляційного суду, через Олевський районний суд Житомирської області може бути подано апеляційну скаргу. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо ухвала не буде скасована, вона набирає законної сили після закінчення розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В. В. Волощук