ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-4967/08 Номер провадження 22-ц/814/1095/19Головуючий у 1-й інстанції Соболєв В.А. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого (судді-доповідача): Карпушина Г.Л., суддів: Абрамова П.С., Прядкіної О.В., при секретарі судового засідання Філоненко О.В., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21 листопада 2008 року у справі за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2008 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про визнання права власності на нерухоме майно. В обґрунтування позовної заяви зазначив, що рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради м. Кременчука від 08 грудня 1977 року №1083 створений та затверджений кооператив по будівництву та експлуатації гаражів для транспортних засобів власного користування «Автолюбитель-Зірка». Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради №474 від 25.05.1978 року виділена кооперативу «Автолюбитель-Зірка» земельна ділянка для будівництва гаражів для зберігання транспортних засобів особистого користування. Позивач вказував, що він є членом кооперативу і йому належить гараж № НОМЕР_1 , яким він користується для зберігання особистого транспорту. В зв`язку з чим, ОСОБА_2 прохав суд визнати за ним право власності на гараж № НОМЕР_1 , який розташований в АДРЕСА_2 .

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21 листопада 2008 року позов ОСОБА_3 - задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на гараж № НОМЕР_1 , який розташований в громадській організації - об`єднання для будівництва та обслуговування гаражів «Автолюбитель-Зірка» по АДРЕСА_2 .

З даним рішенням суду не погодилася ОСОБА_1 (особа, що не брала участі у справі, але вважає, що оскаржуваним судовим рішенням вирішено питання про її права та обов`язки) та подала на нього апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, порушення судом норм матеріального та процесуального права, прохала рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на те, що позивач у даній справі ОСОБА_2 (нині померлий) є сином ОСОБА_1 . Так, при оформленні прав на спадщину після померлого ОСОБА_2 та ознайомлення з матеріалами справи №2-4967/08 їй стало відомо про порушення її прав, оскільки з часу будівництва гаражу № НОМЕР_1 в Автогаражному кооперативі «Автолюбитель-Зірка», ОСОБА_1 являється титульним власником (по документам автогаражного кооперативу) вказаного гаражу, що підтверджується довідками від 31.05.2018 року та копією технічного паспорту на гараж № НОМЕР_1 . Однак, рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 21.11.2008 року безпідставно визнано право власності на вказаний гараж за іншою особою - ОСОБА_2 . Так, не надання суду першої інстанції інформації про членство в автогаражному кооперативі і наявності титульного власника гаражу НОМЕР_1 - ОСОБА_1 , стали причиною прийняття судом незаконного рішення, яке оскаржується. Тому, не будучи повідомленою про наявність оскаржуваного судового рішення ОСОБА_1 користувалась належним їй гаражем до травня 2018 року, коли довідалась від приватного нотаріуса про віднесення належного їй гаражу до спадкового майна після померлого ОСОБА_2 та ознайомлення з матеріалами справи.

Перевіркою обґрунтованості доводів апеляції щодо наявності прав у апелянта, на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, судом апеляційної інстанції встановлено, що на момент винесення рішення судом першої інстанції гр-ка ОСОБА_1 рахувалась членом Автогаражного кооперативу «Автолюбитель-Зірка» з 1977 р. по 2013 р. як титульний власник гаражу за НОМЕР_1. Протягом 2013-2015 року за заявами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 членом кооперативу рахувався ОСОБА_2 , а з 15.05.2015 року за заявами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 членом кооперативу знов рахується ОСОБА_1 . Дані про сплату членських внесків наявні з 1997 року, коли були видані членські книжки Автогаражного кооперативу «Автолюбитель-Зірка», в які вносились дані про сплату. ОСОБА_1 сплачувала щорічні членські внески протягом 1997-2012 р.р. та 2016-2018 р.р. ОСОБА_2 сплачував членські внески протягом 2013-2015 р.р. Тобто, на час розгляду в суді справи за позовом ОСОБА_2 про визнання права власності на самочинне будівництво (жовтень-листопад 2008 р.) титульним власником гаражу № НОМЕР_1 в Автогаражному кооперативу «Автолюбитель-Зірка» являлась саме ОСОБА_1 .

Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи не надходив.

Судове засідання проводилося в режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження за участі сторін та інших осіб по справі. На моменту розгляду справи були присутні апелянт та її представник, зацікавлена особа ОСОБА_4 , інші особи будучи належним чином та завчасно повідомленими про час і місце слухання справи в судове засідання не з`явилися.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що з`явилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

У відповідності з ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п.п.1,3, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, що рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради м. Кременчука від 08 грудня 1977 року №1083 створений та затверджений кооператив по будівництву та експлуатації гаражів для транспортних засобів власного користування «Автолюбитель-Зірка». Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради №474 від 25.05.1978 року виділена кооперативу «Автолюбитель-Зірка» земельна ділянка для будівництва гаражів для зберігання транспортних засобів особистого користування.

Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради №318 від 09.04.1981 року кооперативу «Автолюбитель-Зірка» надано дозвіл на будівництво 10 гаражів. Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради №751 від 21.07.1983 року кооперативу «Автолюбитель-Зірка» надано дозвіл на проектування розширення кооперативу на 40 машиномісць, а в подальшому рішенням №67 від 24.01.1984 року додатково виділено земельну ділянку для будівництва гаражів для зберігання транспортних засобів особистого користування розміром 0.2га.

Місцевим судом з наданих позивачем доказів було встановлено, що згідно висновку №09-01/1006 від 07 липня 2007 року Державного пожежного нагляду Автозаводського району м. Кременчука останні не мають заперечень щодо експлуатації побудованого гаражу АДРЕСА_3 при умові врахування діючих будівельних норм та правил пожежної безпеки при експлуатації.

Згідно висновку про відповідність санітарно-гігієнічним нормам при розміщенні об`єкта №0623/03-01 від 07 липня 2007 року Кременчуцька міська санітарно-епідеміологічна станція вважає можливим погодити розміщення самочинно збудованих об`єктів.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № П-805 від 26.08.2008 року гараж № 180, що розташований в громадській організації - об`єднання для будівництва та обслуговування гаражів «Автолюбитель-Зірка» по АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_2 (з його слів) відповідає державним стандартам з питання будівництва, перебуває в хорошому стані, придатний до експлуатації.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є законними і обґрунтованими, а тому прийшов до висновку про їх задоволення виходячи з положень абз.1 ч.2 ст. 331 ЦК України.

Проте, колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Питання набуття права власності на новостворене майно регулюється статтею 331 ЦК України. Так, за змістом ч.ч.1-3 ст. 331 ЦК право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Отже, законом передбачена процедура набуття права власності на новостворене нерухоме майно, до якого належить і гараж.

Відповідно до ст. 19-1 Закону України «Про кооперацію», член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право на володіння, користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджатися квартирою, дачею, гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно.

Відповідно до ст. 2.1 розділу 2 Статуту Автогаражного кооперативу «Автолюбитель-Зірка», метою та завданням автогаражного кооперативу є спільне будівництво, експлуатація та обслуговування організованих місць зберігання власного транспорту.

З огляду на п.4.1 розділу 4 Статуту Автогаражного кооперативу «Автолюбитель-Зірка», член кооперативу має право розпоряджатися своїм гаражем, який належить йому на правах приватної власності.

Так, за даними Архівного відділу Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради - в списку членів автогаражного кооперативу значиться Лященко (в даний час ОСОБА_5 , що підтверджується Архівним витягом від 01.11.2018 р. за №В-85-1/01-44

Тобто, гр-ка ОСОБА_1 рахувалась членом Автогаражного кооперативу «Автолюбитель-Зірка» з 1977 р. по 2013 р. як титульний власник гаражу за НОМЕР_1. Протягом 2013-2015 року за заявами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 членом кооперативу рахувався ОСОБА_2 , а з 15.05.2015 року за заявами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 членом кооперативу знов рахується ОСОБА_1 .

Дані про сплату членських внесків наявні з 1997 року, коли були видані членські книжки Автогаражного кооперативу «Автолюбитель-Зірка», в які вносились дані про сплату. ОСОБА_1 сплачувала щорічні членські внески протягом 1997-2012 р.р. та 2016-2018 р.р. ОСОБА_2 сплачував членські внески протягом 2013-2015 р.р.

Тобто, на час розгляду в суді справи за позовом ОСОБА_2 про визнання права власності на самочинне будівництво (жовтень-листопад 2008 р.) титульним власником гаражу № НОМЕР_1 в Автогаражному кооперативу «Автолюбитель-Зірка» являлась саме ОСОБА_1 . Даних проте, що позивач чи апелянт викупили спірний гараж у кооперативу та відповідно мали право на оформлення права приватної власності на нього матеріали справи не містять.

Судом першої інстанції вказані обставини не взято до уваги, та за відсутності всіх необхідних даних про належність спірного нерухомого майна, умов і обставин його будівництва, осіб, які мають права щодо володіння та користування ним, прийнято рішення, яке суперечить вказаним вище положенням закону. Крім того судовий розгляд проведено без залучення всіх зацікавлених осіб, чим порушені їх права.

З наданих апелянтом доказів вбачається, що спірне нерухоме майно на момент винесення рішення і наданий час перебуває у володінні та користуванні апелянта, яка є членом кооперативу. Викуп та оформлення прав приватної власності на гаражі членами кооперативу до даного часу не проводилися. Органам кооперативу про оскаржуване рішення відомо не було, про судовий розгляд вони не повідомлялися й участі у розгляді не брали.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21 листопада 2008 рокупідлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 .

Керуючись ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21 листопада 2008 року - скасувати.

Постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про визнання права власності на нерухоме майно- відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Повний текст постанови виготовлено 23 липня 2019 року.

Головуючий суддя : _______________ Г.Л. Карпушин

Судді: _______________ П.С. Абрамов ______________ О.В. Прядкіна