Справа № 739/674/19
Номер провадження 2-о/739/46/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року м.Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді - Кочура О.О.,

за участі: секретаря- Худорба Р.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області в м. Новгород-Сіверський, Чернігівської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , поданою представником заявниці - ОСОБА_2 , заінтересована особа - Ковпинська сільська рада Новгород-Сіверського району Чернігівської області про встановлення юридичного факту,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 діючи через свого представника ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про встановлення факту її постійного проживання разом із бабою (по материнській лінії) ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свою заяву мотивує тим, що за життя баба склала заповіт, згідно якого заповіла заявниці все належне їй майно. Після смерті баби відкрилася спадщина, яку вона має намір оформити. В зв`язку із тим, що баба була особою похилого віку, заявниця проживала із нею в с.Будище, Новгород-Сіверського району, Чернігівської області, оскільки вона потребувала стороннього догляду. Але коли вона звернулася до нотаріуса із метою оформлення спадщини, нотаріус роз`яснив, що прийняти заяву про прийняття спадщини він не може, через те, що баба не була з нею зареєстрована.

У судове засідання заявниця та її представник не з`явилися, при цьому від представника заявниці до суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, в яких вказано, що заявлені вимоги відтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Заінтересована особа - Ковпинська сільська рада до суду не з`явилася, при цьому подала заяву про розгляд справи без участі їх представника, зі змісту заяви вбачається, що проти задоволення заявлених вимог Ковпинська сільська рада не заперечує.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 23.07.2003 року (а.с.6). 12.10.2000 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким на випадок своєї смерті зробила розпорядження, що все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право, на земельну часку (пай), належну їй відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 від 09.09.1996 року, а також житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходяться в с.Вороб`ївка, Новгород- Сіверськго району, Чернігівської області заповіла ОСОБА_1 . Даний заповіт був посвідчений секретарем виконкому Вороб`ївської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 27 (а.с.7). Згідно копії паспорта серії НОМЕР_3 від 01.11.2000 року, ОСОБА_1 з 15.03.2011 року по теперішній час зареєстрована за адресою: Чернігівська область, с.Будище, Новгород-Сіверського району, Ченігівської області (а.с.5).

Як вбачається з довідки виконавчого комітету Ковпинської сільської ради Новгород-Сіверського району, Чернігівської області №02-32/430 від 20.06.2019 року ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на день смерті фактично проживала в с.Будище Новгород-Сіверського району Чернігівської області. На день смерті разом з нею проживала ОСОБА_1 , 1964 року народження (а.с.17). Факт проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 на день її смерті за адресою: с.Будище, Новгород-Сіверського району, Чернігівської області також підтверджується копією акту від 08.06.2017 року комісії в складі депутата Ковпинської сільської ради Сокол В.М. та мешканців села ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (а.с.10).

Статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З досліджених у судовому засіданні доказів вбачається, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживала в с . Вороб`ївка, Новгород -Сіверського району, Чернігівської області, але на день смерті фактично проживала в будинку своєї онуки, тобто заявниці, за адресою: с. Будище, Новгород-Сіверського району, Чернігівської області , але не була зареєстрована за даною адресою. Той факт, що відсутні відомості про зареєстроване місце проживання ОСОБА_3 , жодним чином не спростовує вказаних висновків, оскільки реєстрація місця проживання не позбавляє особу права вільно обирати місце проживання на території України.

Частиною другою статті 315 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України - правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим кодексом.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 склала на користь ОСОБА_1 заповіт, тому згідно ч.1 ст.1223 ЦК України заявниця являється спадкоємцею ОСОБА_3 за заповітом, і встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 із ОСОБА_3 на день смерті останньої, має важливе значення для заявниці, оскільки підтвердить факт прийняття нею спадщини ОСОБА_3 , тобто від встановлення зазначеного факту залежить виникнення у заявниці відповідних майнових прав.

За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність її задоволення повністю.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1223, 1268 ЦК України, пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», статтями 247, 263-268, 273, 293, 315, 319, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р I Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , подану представником заявниці - ОСОБА_2 , заінтересована особа - Ковпинська сільська рада Новгород-Сіверського району Чернігівської області про встановлення юридичного факту-задовольнити .

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно проживала разом із ОСОБА_3 за адресою: Новгород-Сіверський район, с.Будище, Чернігівської області , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день її смерті. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.О.Кочура