ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/8952/18 Номер провадження 22-ц/814/1622/19Головуючий у 1-й інстанції Кривич Ж. О. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Бондаревської С.М., Гальонкіна С.А.,

За участю секретаря судового засідання: Лимар О.М.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 27 березня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Кривич Ж.О. у період часу з 11:32:20 год. до 13:22:52 год.,-

В С Т А Н О В И В:

29 жовтня 2018 року позивач ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання дитини в сумі 20 509 гривень 86 копійок.

Підстави позову вмотивовувала тим, що рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 09 жовтня 2017 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 1200 гривень щомісяця.

Станом на 30 вересня 2018 року за відповідачем обліковувалася заборгованість по аліментам, не сплаченим у період травня-вересня 2017 року в сумі 3635 гривень 41 копійка. За розрахунками позивача загальна сума пені, яка підлягає стягненню з відповідача за несвоєчасну сплату ним аліментів у період з 01 червня 2017 року по 29 жовтня 2017 року , складає 20 509,86 гривень.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27 березня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 28 листопада 2017 року по 17 жовтня 2018 року включно в розмірі 2000 гривень 00 копійок.

Вирішено питання про судові витрати.

З даним рішенням не погодився відповідач ОСОБА_2 та подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з неправильним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а викладені в ньому висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам та матеріалам справи.

Вказує на те, що обставини його скрутного матеріального становища взагалі не буди з`ясовані в повній мірі, не оцінювалися і не досліджувалися судом в сукупності з іншими доказами.

Зазначає, що виходячи з розміру доходу, який він має на сьогоднішній день, можливість виконати рішення суду в добровільному порядку в нього відсутня, а виконання даного рішення у примусовому порядку призведе до того, що він значний час перебуватиме зі своєю сім`єю на рівні бідності, і знову виникне заборгованість по сплаті аліментів.

Представник позивача ОСОБА_5 надала відзив на апеляційну скаргу, у якому просить скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

ОСОБА_2 надав пояснення на відзив, у яких наводить заперечення щодо обґрунтованості доводів представника позивача.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі від якого мають спільну дочку ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після розірвання шлюбу між батьками у червні 2011 року, дитина проживає з мамою.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 09 жовтня 2017 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дочки в розмірі 1 200,00 грн. на місяць, починаючи з 19 травня 2017 року і до досягнення дочкою повноліття. Рішення набрало законної сили 27 листопада 2017 року. В даний час рішення суду перебуває на виконанні у Крюківському відділі ДВС м. Кременчука ГТУЮ у Полтавській області.

Згідно з розрахунком старшого державного виконавця Захарченка Н.І. станом на 30 вересня 2018 року за відповідачем обліковувалася заборгованість по аліментах, несплачених за 13 днів травня 2017 року, за червень-липень 2017 року і недоплачених за серпень-вересень 2017 року в загальній сумі 3 635,41 грн. З таким розрахунком відповідач ознайомився, погодився та 17 жовтня 2018 року повністю сплатив заборгованість, що підтверджується квитанцією (а.с. 36), а також розрахунком старшого державного виконавця Захарченко Н.І. станом на 01 лютого 2019 року, де зазначено, що борг відсутній (а.с. 52).

Звідси встановлено, що борг утворився за період, поки спір про аліменти перебував у провадженні суду.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з доведеності факту наявності прострочення сплати відповідачем аліментів, взяв до уваги матеріальне становище останнього та розмір заборгованості по аліментним зобов`язанням.

Апеляційний суд вважає висновок суду першої інстанції обґрунтованим та таким, що ґрунтується на законі, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини врегульовуються нормами Сімейного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 196 Сімейного Кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

З урахуванням викладеного, суд дійшов вірного висновку, що загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де:

?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Така правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц, провадження № 14-37цс18.

Суд вірно надав оцінку розрахунку пені, який надала позивач, не погодившись з ним з тих підстав, що пеня частково нарахована за період до набрання законної сили рішенням суду про стягнення аліментів.

Апеляційний суд погоджується з наступним розрахунком пені, наведеним судом першої інстанції: за 13 днів травня 2017 року несплачені аліменти в сумі 685,41 грн. за період прострочки з 27 листопада 2017 року (день набрання чинності рішенням суду) по 17 жовтня 2018 року (дата повної сплати заборгованості) - 6,85 грн. х 324 дня = 2219, 40 грн.

За червень 2017 року аліменти в сумі 1 200,00 грн. за період прострочки з 27 листопада 2017 року по 17 жовтня 2018 року - 12,00 грн. х 324 дня = 3 888,00 грн.

За липень 2017 року аліменти в сумі 1 200,00 грн. за період прострочки з 27 листопада 2017 року по 17 жовтня 2018 року - 12,00 грн. х 324 дня = 3 888,00 грн.

За серпень 2017 року недоплачені аліменти в сумі 700,00 грн. за період прострочки з 27 листопада 2017 року по 17 жовтня 2018 року - 7,00 грн. х 324 дня=2 268,00 грн.

За вересень 2017 року недоплачені аліменти в сумі 700,00 за період прострочки з 27 листопада 2017 року по 17 жовтня 2018 року - 7,00 грн. х 324 дня=2 268,00 грн., а всього 14 531,40 грн.

Суд надав обґрунтовану оцінку і аргументам відповідача, не погодившись з ними у повній мірі в тій частині, що заборгованість виникла не з його вини, оскільки аліменти не були ним сплачені або були частково сплачені за період, поки справа перебувала у провадженні суду.

Заборгованість по аліментам, особливо за червень-липень 2017 року, коли ОСОБА_2 взагалі допомоги на утримання дитини не надавав, існувала тривалий час після набрання рішенням законної сили, і була повністю сплачена ним в один платіж тільки у жовтні 2018 року. З`ясування розміру цієї заборгованості у державного виконавця не вимагало від відповідача надання значного обсягу платіжних документів і, відповідно, не потребувало такого тривалого проміжку часу для погашення боргу

Суд першої інстанції дав належну оцінку вказаним обставинам справи. Підстав для переоцінки доказів у справі апеляційним судом не встановлено.

На підставі встановлених судом обставин, правомірними також є висновки про застосування норм частини 2 статті 196 Сімейного Кодексу України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Позивач таких висновків місцевого суду не оскаржила, погодившись з сумою пені, визначеною судом.

мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).,(Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З огляду на вищевикладені обставини, доводи апеляційної скарги не спростували висновки місцевого суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог та не знайшли свого підтвердження в ході перегляду рішення судом апеляційної інстанції.

Заперечення ОСОБА_2 відносно того, що сплата визначеної судом пені по заборгованості у сплаті аліментів призведе до виникнення нової заборгованості та поставить його сім`ю у скрутне матеріальне становище, не можуть бути визнані обґрунтованими. З огляду на обставини справи, суд максимально, в межах розумних розмірів зменшив розмір визначеної до сплати пені.

У відповідності з вимогами ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування Автозаводського районного суду м. Кременчука від 27 березня 2019 року.

Підстави для зміни розподілу рішення суду в частині судових витрат судом апеляційної інстанції не встановлено.

Оскільки суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, судові витрати апелянта, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 27 березня 2019 року,залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 18 липня 2019 року.

Головуючий суддя : П.С. Абрамов

Судді: С.М. Бондаревська С.А. Гальонкін