УХВАЛА

10 липня 2019 року

м. Київ

справа № 240/896/15-ц

провадження № 61-13565св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф.,

Шиповича В. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю

«Агрофірма «Агротіс»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником ОСОБА_2 , на рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 28 січня 2016 року, ухвалене у складі судді Кулікова В. В., та ухвалу Апеляційного суду Донецької області

від 10 березня 2016 року, постановлену колегією у складі суддів: Постолової В. Г., Санікової О. С., Канурної О. Д.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року ОСОБА_1 подала позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Агротіс»

(далі - ТОВ «Агрофірма «Агротіс») про розірвання договору оренди землі.

Позовна заява мотивована тим, що вона в порядку спадкування є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,808 га кадастровий номер НОМЕР_1 , лот № 1.

Земельна ділянка передана у користування відповідачу згідно договору оренди землі, укладеного із попереднім власником ОСОБА_3

24 вересня 2008 року та зареєстрованого 14 березня 2012 року.

На початку 2015 року їй стало відомо, що відповідач не здійснює господарську діяльність на території Веселогірської сільської ради Олександрівського району Донецької області та не використовує орендовану земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а спірна земельна ділянка без відповідних на те правових підстав використовується

Товариством з обмеженою відповідальністю «Олександрівка-Агро»

(далі - ТОВ «Олександрівка-Агро») відповідно до договору про виконання комплексу сільськогосподарських робіт укладеного між відповідачем та ТОВ «Олександрівка-Агро».

Такі дії відповідача щодо припинення використання орендованої ділянки та фактична передача її іншій юридичній особі, на думку позивача, є грубим порушенням умов договору оренди землі.

За таких обставин просила розірвати договір оренди земельної ділянки, площею 4,808 га (кадастровий номер НОМЕР_1 ), укладений

24 вересня 2008 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Агрофірма «Агротіс», повернути їй земельну ділянку, привести земельну ділянку у первісний, придатний для використання за цільовим призначенням стан та відшкодувати судові витрати.

Рішенням Олександрівського районного суду Донецької області

від 28 січня 2016 року у задоволені позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ «Агрофірма «Агротіс» використовує надану в оренду земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та

у відповідності з умовами договору оренди землі, зареєстрованого відділом Держкомзему в Олександрівському районі Донецької області

14 березня 2012 року, а ОСОБА_1 отримує орендну плату згідно з умовами укладеного договору. Факт передачі ТОВ «Агрофірма «Агротіс» земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1 ) у користування іншій особі (суборенду) не встановлено.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 10 березня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, а рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 28 січня

2016 року залишено без змін, з посиланням на відповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права.

У касаційній скарзі, поданій 05 квітня 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 28 січня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області

від 10 березня 2016 року і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга мотивована неврахуванням судами попередніх інстанцій того, що відповідач припинив використання земельної ділянки за її цільовим призначенням та передав орендовану земельну ділянку іншій юридичній особі без згоди на те власника земельної ділянки. Також суди попередніх інстанцій не звернули уваги на те, що відповідач не платить позивачу орендну плату за договором, чим порушує його умови.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 квітня 2016 року відкрито касаційне провадження та витребувано матеріали цивільної справи № 240/896/15-ц з Олександрівського районного суду Донецької області і ухвалою цього ж суду від 23 травня 2016 року справу призначено до судового розгляду.

Статтею 388 ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня

2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - ЦПК України), який набув чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У березні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

11 червня 2019 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Верховного Суду справу № 240/896/15-ц передано судді-доповідачеві.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У постанові Верховного Суду від 18 лютого 2018 року, прийнятій за наслідками розгляду касаційної скарги ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Вінницької області від 01 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Фермерського господарства

«Агродвір «Бродецьке» про розірвання договору оренди земельної ділянки, розглядаючи справу № 133/600/16-ц (провадження № 61-3350св18) колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку, що ФГ «Агродвір «Бродецьке» уклавши договір про надання послуг з ТОВ «Сервісагротех» фактично передало третій особі у суборенду земельну ділянку, яка належить позивачу без її на те згоди, тобто відбулася прихована та не зареєстрована в законному порядку суборенда земельної ділянки. При цьому, зміна умов договору оренди в письмовій формі за взаємною згодою сторін не проводилась.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 березня 2019 року передано на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду справу № 133/158/16-ц (провадження № 61-21693св18) за позовом ОСОБА_5 до фермерського господарства «Агродвір «Бродецьке» про розірвання договору оренди земельної ділянки за касаційною скаргою фермерського господарство «Агродвір «Бродецьке»на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 29 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 13 грудня 2016 року.

Обґрунтовуючи підставу для передачі справи на розгляд Об`єднаної палати, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду не погодилась із вищезазначеним висновком колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в справі № 133/600/16-ц

(провадження № 61-3350св18), оскільки фактичної передачі спірної земельної ділянки від ФГ «Агродвір «Бродецьке» до третьої особи не відбулося. Відповідач, не маючи змоги придбати сільськогосподарську техніку уклав господарський договір про надання послуг по обробці землі з ТОВ «Сервісагротех». Факти припинення обробки за цільовим призначенням, як і передачі функцій по обробці та оплаті орендної плати від ФГ «Агродвір «Бродецьке» до ТОВ «Сервісагротех» не доведені.

Тлумачення положень статей 8, 32 Закону України «Про оренду землі» та статті 93 Земельного кодексу України, яке буде здійснене Об`єднаною палатою Касаційного суду у справі № 133/158/16-ц

(провадження № 61-21693св18), матиме правове значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України передбачено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

За таких обставин необхідно зупинити провадження у розглядуваній справі до розгляду Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справи № 133/158/16-ц.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 240/896/15-ц за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Агротіс» про розірвання договору оренди землі, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , на рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 28 січня

2016 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 10 березня 2016 року, до закінчення перегляду в касаційному порядку

Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду справи № 133/158/16-ц.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Є. В. Синельников О. М. Осіян Н. Ю. Сакара С. Ф. Хопта В. В. Шипович