Справа № 136/856/19
провадження № 2/136/299/19
РІШЕННЯ

іменем України

"22" липня 2019 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в с кладі

головуючого судді Кривенко Д.Т.,

за участі секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Щасливської сільської ради Липовецького району Вінницької області про визнання права власності по спадщині за заповітом на житловий будинок, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідача, підставність якого обґрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилась спадщина за заповітом вчиненим за його життя 28.12.1999, відповідно до якого він заповів усе належне йому майно позивачеві. Позивач спадщину прийняла шляхом звернення до нотаріуса в межах шестимісячного строку із заявою відповідного змісту. Інший спадкоємець, який має право на обов`язкову частку за наявності заповіту, син спадкодавця ОСОБА_3 своє право на прийняття спадщини не використав, отож позивач є єдиним спадкоємцем після смерті батька, утім реалізувати свої спадкові права на майно, що увійшло до складу спадкової маси у вигляді житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , позбавлена можливості, оскільки вказаний об`єкт нерухомості належав до суспільної групи колгоспний двір, отож був об"єктом спільної сумісної власності, однак визначити, яка частка належала спадкодавцеві нотаріусу не представляється за можливе, що стало підставою звернення до суду із даним позовом.

У визначений судом строк відповідач не подав до суду відзиву на позов, утім сільським головою подано заяву про визнання позову, відповідно до якої він не заперечував обставини викладені позивачем у позові, просив про розгляд справи за відсутності представника сільської ради.

За клопотанням представника позивача ухвалою суду від 11.05.2019 було витребувано матеріали спадкової справи №612/2009 до майна померлої ОСОБА_4 , та матеріали спадкової справи №110/2018 до майна померлого ОСОБА_2 .

Позивач та його представник у підготовче судове засідання не з`явились, представник надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити.

З огляду на викладене, суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи суд проводить в даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраним у справі доказами, встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Щаслива Липовецького району помер ОСОБА_2 , на що вказує свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 . Після його смерті відкрилась спадщина.

Із матеріалів спадкової справи до майна померлого ОСОБА_2 встановлено, що спадщина відкрилась за заповітом вчиненим за життя спадкодавця ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до якого він заповів усе належне йому майно своїй дочці - позивачеві ОСОБА_1 . Вказаний заповіт за життя спадкодавця не змінено та не скасовано.

Факт зміни прізвища позивача із « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 » підтверджено свідоцтво про укладення шлюбу.

Судом встановлено, що позивач звернулась до нотаріуса із заявою відповідного змісту про прийняття спадщини. Інший спадкоємець - син спадкодавця ОСОБА_3 , який, будучи непрацездатним на час відкриття спадщини, не використав своє право на прийняття спадщини, отож вважається таким, що її не прийняв, відтак позивач є єдиним спадкоємцем, що спадщину прийняла, відтак вона їй належить з моменту відкриття спадщини (ст.1268 ЦК України).

Постановою приватного нотаріуса Липовецької районного нотаріального округу від 09.04.2019, позивачеві відмовлено у видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 . Постанова мотивована тим, що будинок належить до колгоспного двору, а тому належить його членам на праві спільної сумісної власності, отож встановити, яка частка зазначеного будинку належить покійному спадкодавцю не представляється нотаріусу можливим.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справі про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст. 120 Цивільного кодексу Української PCP 1964 р., майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

На підставі ст.ст. 121, 123 Цивільного кодексу Української PCP 1964 р. володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

У п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2005 року N 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" (зі змінами та доповненнями) роз`яснено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору.

Відповідно до п.п. "а" п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Згідно із Свідоцтвом про право особистої власності на домоволодіння № АДРЕСА_2 від 05.04.1989 (а.с.9), житловий будинок по АДРЕСА_1 , належить до суспільної групи колгоспний двір, головою якого зазначено ОСОБА_2 .

Із відомостей органу місцевого самоврядування, які відображені у довідках від 11.04.2019 за №205, 206, 207, 208 (а.с.10, 11, 12, 13), станом на 15.04.1991 головою колгоспного двору вищевказаного житлового будинку був ОСОБА_2 , членом колгоспного двору його дружина ОСОБА_4 .

Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що власниками спірного об`єкта нерухомості були дві особи, отож кожному із них належало по Ѕ частці цього об`єкта в рівних частках.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на що вказує свідоцтво про смерть серія НОМЕР_2 . Після її смерті відкрилась спадщина.

Із матеріалів спадкової справи, що були витребувані судом після смерті ОСОБА_4 встановлено, що спадщина відкрилась після смерті ОСОБА_4 за заповітом вчиненим нею 05.07.2000, відповідно до якого вона заповіла усе належне їй майно своїй дочці - позивачеві у справі ОСОБА_1 . Остання спадщину прийняла шляхом звернення до нотаріуса за місцем відкриття спадщини в межах шестимісячного строку. Факт зміни прізвища із « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 » підтверджено свідоцтво про укладення шлюбу. Інші спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку у спадщині за наявності заповіту: чоловік спадкодавця ОСОБА_2 подав заяву про відмову від своєї частки у спадщині на ім`я позивача ОСОБА_1 ; син ОСОБА_3 в межах визначеного законодавцем строку не виявив наміру на прийняття спадшини, отож вважається таким, що її не прийняв.

Встановлені судом обставини та перевірені зібраними у справі доказами підтверджують, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті матері ОСОБА_4 , спадщину прийняла, у тому числі частку спірного об`єкта.

Зібрані у справі докази підтверджують, що позивач у порядку спадкування прийняла спірний об`єкт нерухомості в цілому, утім оформити його в нотаріальному порядку позбавлена можливості за обставин незалежних від її волі.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність порушених прав позивача, що є очевидним, а обраний нею спосіб захисту порушених прав є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, що було встановлено в ході судового розгляду, отож суд дійшов висновку, що позов обґрунтований.

Крім цього, представник відповідача надав суду заяву про визнання позову.

Ураховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення.

Відповідно доч.1ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову.

Зважаючи на викладене, суд вважає за доцільне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст. 200, 206, 259, 263, 265 - 269 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 ) до Щасливської сільської ради Липовецького району Вінницької області (місце проживання: с.Щаслива , Липовецький р-н, Вінницька обл., 22532) про визнання права власності по спадщині за заповітом на житловий будинок, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на цілий житловий будинок, а саме: житловий будинок - А, загальною площею 42, 9 кв.м., житловою площею 19,8 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при пред`явленні позову згідно квитанції №4 від 06.05.2019 у розмірі 640, 53 гривні.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів учасниками справи до Апеляційного суду Вінницької області через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Т. Кривенко