Постанова

Іменем України

15 липня 2019 року

м. Київ

справа № 127/1626/16-ц

провадження № 61-22455св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати

Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26 квітня 2017 року, ухвалене у складі судді Венгрин О. О., та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 30 травня 2017 року, постановлену колегією у складі суддів: Іващука В. А., Ковальчука О. В., Стадника І. М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що він співвласником квартири АДРЕСА_1 , над балконом якої він звів дах з металочерепиці.

В цьому ж будинку, поверхом вище, у квартирі № 41 , проживає відповідач ОСОБА_2 , який неодноразово заявляв, що покрівля балкону йому заважає та наполягав на її демонтажу.

В листопаді 2015 року відповідач пошкодив покрівлю балкону, що призвело до її руйнування та в подальшому затоплення квартири позивача.

При обстеженні було виявлено механічне пошкодження конька покрівлі балкону, залишки демонтованої ізоляції в місці примикання перекриття між балконом квартири № 41 та покрівлі з металочерепиці квартири № 38 , плями від протікання на стелі балкону квартири № 38 . За складеною калькуляцією вартість ремонтних робіт становить 14 193,00 грн.

Також вказує, що йому завдано моральну шкоду, яку він оцінює в 10 000 грн, оскільки в результаті затоплення його квартири він опинився в стресовій ситуації, зазнав душевних страждань, переживань. Добровільно відшкодувати шкоду відповідач відмовляється.

За таких обставин, з урахуванням зменшення вимог, просив стягнути з ОСОБА_2 12 013,43 грн майнової шкоди, 10 000 грн у відшкодування моральної шкоди, витрати на проведення судової експертизи в розмірі

4 700 грн і судовий збір.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 26 квітня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування майнової шкоди 12 013,43 грн, 500 грн на відшкодування моральної шкоди, 4 700 грн витрат на проведення судової експертизи, 551,20 грн і 27,56 грн судового збору.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із доведеності позивачем обставин, на які він посилався в обґрунтування своїх вимог, а саме, що діями ОСОБА_2 та з його вини ОСОБА_1 завдано майнову та моральну шкоду внаслідок затоплення квартири, а тому в силу положень статей 22, 23, 1166, 1167 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) відповідач повинен відшкодувати позивачу майнову шкоду та моральну шкоду, розміри яких позивачем доведено належними та допустимими доказами.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 30 травня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, а рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 26 квітня 2017 року залишено без змін з посиланням на відповідність його висновків обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд крім того врахував пояснення позивача, про те, що той особисто бачив, як ОСОБА_2 пошкодив палицею покриття його балкону.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у червня 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 30 травня 2017 року скасувати і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 липня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі та витребувано матеріали цивільної справи № 127/1626/16-ц з Вінницького міського суду Вінницької області.

Статтею 388 ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів»

(далі - ЦПК України), який набув чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

03 червня 2019 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Верховного Суду справу № 127/1626/16-ц передано судді-доповідачеві.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована помилковістю висновків судів попередніх інстанції про доведення позивачем обставин, на які він посилається в обґрунтування позовних вимог, зокрема вини відповідача у завданні майнової та моральної шкоди позивачу, оскільки матеріали справи належних та допустимих доказів цього не містять.

Заявник вказує, що судами не встановлено механізму завдання пошкодження даху балкону, якими саме діями це пошкодження утворилось та особу, діями якої спричинено ці пошкодження. Внаслідок чого суди дійшли передчасного висновку про покладення на нього відповідальності за завдану позивачу шкоду.

Доводи осіб, які подали відзив (заперечення) на касаційну скаргу

У поданих запереченнях на касаційну скаргу представник

ОСОБА_1 - ОСОБА_3 посилається на те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки її доводи не спростовують законних та обґрунтованих висновків судів попередніх інстанцій та не свідчать про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення процесуального норм права.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено, що ОСОБА_1 є співвласником квартири

АДРЕСА_1. Квартира №41 у цьому ж будинку, в якій проживає відповідач ОСОБА_2 , розташована над квартирою позивача.

Згідно з актом Міського комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора №15» (далі - МКП «ЖЕК № 15») від 10 листопада 2015 року при обстеженні квартири позивача встановлено механічне пошкодження конька покрівлі балкону квартири № 38 , залишки демонтованої ізоляції в місці примикання перекриття між балконом квартири № 41 та покрівлі з металочерепиці квартири №38 , плями від протікання на стелі балкону квартири № 38 .

Судами встановлено, що ОСОБА_1 звертався із заявами до правоохоронних щодо пошкодження його сусідом ОСОБА_2 покрівлі балкону квартири АДРЕСА_1 .

Із висновку судової будівельно-технічної експертизи № 322 від 20 лютого 2017 року, проведеної Подільським центром судових експертиз, суди встановили, що на момент проведення натурного обстеження в у приміщенні кухні квартири АДРЕСА_1 були виявлені пошкодження, а саме пошкоджено шар полімерної мастики для герметизації стиків та примикань; частково відсутня герметизація із цементного розчину; гребінь знаходиться не у проектному положенні, викривлений, має нещільний притул до покриття із металочерепиці; пошкодження покриття із металочерепиці над виступаючою частиною балкону. У квартирі АДРЕСА_1 проводилась реконструкція, зокрема під час якої кімната 7 була об`єднана із балконом внаслідок чого площа кімнати 7 збільшилась

до 24,2 кв.м. На момент проведення натурного обстеження в у приміщенні кімнати 7 з балконом, площею 24,2 кв.м квартири АДРЕСА_1 були виявлені такі пошкодження внутрішнього опорядження: на поверхні стелі сліди замокання, потемніння та пошкодження шару фарби, відпадання стельового плінтусу; на поверхні стін потемніння та пошкодження шару фарби, на покритті підлоги із ламінату порушено суцільність покриття, щілини між плитами, жолоблення та деформація плит ламінату. Внаслідок залиття в листопаді 2015 року вартість ремонтно-будівельних робіт, будівельних матеріалів, машин та механізмів, необхідних для відновлення внутрішнього опорядження у приміщенні кімнати 7 та балкону квартири АДРЕСА_1 становить 12 013, 43 грн.

Мотивувальна частина

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до статті 213 ЦПК України (в редакції чинній на момент ухвалення оскаржуваного рішення) рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За змістом статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України).

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Частиною першою статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, враховуючи вказані норми матеріального права, на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені (стаття 212 ЦПК України в редакції Кодексу, чинній на час ухвалення судових рішень), визнавши доведеним факт залиття квартири позивача внаслідок дій ОСОБА_2 , дійшов обґрунтованого висновку про те, що завдана позивачу шкода підлягає відшкодуванню відповідачем у розмірі, визначеному на підставі висновку судової будівельно-технічної експертизи.

Вінницький відділ поліції ГУНП у Вінницькій області у своїх листах

від 18 листопада 2015 року та 28 грудня 2015 року, складених за результатами розгляду звернень позивача, повідомив ОСОБА_1 про те, що в діях ОСОБА_2 вбачаються ознаки правопорушення, однак оскільки його дії не заподіяли шкоди у великих розмірах, підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відсутні.

В свою чергу ОСОБА_2 не надав судам доказів того, що шкода позивачу завдана не з його вини.

Задовольняючи позов в частині вирішення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суди виходили із встановлених обставин справи, та, врахувавши принципи розумності та справедливості, визначили її розмір

у 500 грн.

Визначений судами розмір відшкодування моральної шкоди позивачем не оскаржується.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, а зводяться лише до переоцінки доказів, зокрема, акту про залиття квартири від 10 листопада 2015 року, складеного комісією МКП «ЖЕК № 15», та висновку судової будівельно-технічної експертизи від 20 лютого 2017 року.

Проте, в силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судів першої і апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

За таких обставин суд касаційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваних рішень, оскільки суди попередніх інстанцій, встановивши фактичні обставини справи, які мають значення для правильного її вирішення, ухвалили судові рішення із правильним застосуванням норм матеріального права та без порушення процесуального права, що відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України є підставою для залишення касаційної скарги без задоволення, а рішень судів попередніх інстанцій без змін.

Щодо розподілу судових витрат

Оскільки касаційна скарга залишена без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат немає.

Керуючись статтями 400, 401, 410, 415, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 26 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 30 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:В. В. Шипович Є. В. Синельников С. Ф. Хопта