ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5650/19 Справа № 215/4681/17 Суддя у 1-й інстанції - Демиденко Ю. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання: Голуб О.О.

сторони

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Публічне акціонерне товариство "Криворіжгаз", правонаступником якого є Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 березня 2019 року, яке постановлено суддею Демиденко Ю.Ю. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», про визнання дій по припиненню газопостачання в квартирі АДРЕСА_1 незаконними, зобов`язання ПАТ «Криворіжгаз» поновити газопостачання у вказаній квартирі, та стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначено, що 12.07.2016 року квартира АДРЕСА_1 , що належить позивачці, була відключена від газопостачання, були опломбовані газові прилади: газова плита «НОРД», газова колонка «ЛЬВІВСЬКА» у зв`язку з наявністю заборгованості в сумі 364,20 грн. При з`ясуванні розміру заборгованості було встановлено, що її розмір з урахуванням призначеної субсидії становить 129,95 грн.

Звернувшись до відповідача із зверненням з питання перерахунку нарахувань за послугу газопостачання та відновлення газопостачання, позивачка отримала лист від 25.07.2016 року з вимогою сплатити заборгованість та витрати по відновленню газопостачання. 29.07.2016 року позивачка погасила заборгованість, звернулася до відповідача з заявою про відновлення газопостачання, однак отримала усну відмову в поновленні газопостачання через наявність в користуванні не узаконених газових приладів.

Позивачка вважає дії відповідача неправомірними, оскільки підпиємство відповідача прийняло в експлуатацію газову плиту «НОРД» та газову колонку «ЛЬВІВСЬКА» ще при укладанні з нею договору з газопостачання, укладеного 10.09.2013 року, крім того, позивачка не була попереджена про існування заборгованості до відключення, відповідно до приписів п.15 Розділу 2 «Правил постачання природного газу» затверджених Постановою НКРЕ від 30.09.2015 р. №2496.

Оскільки вона змушена була проживати в квартирі без газопостачання, вказане порушувало її нормальні життєві зв`язки, тому позивачка просила стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 5000 грн.

На підставі наведеного вище позивачка просила суд визнати дії відповідача по припиненню газопостачання в квартирі АДРЕСА_1 - незаконними, зобов`язати відповідача поновити газопостачання у вказаній квартирі, та стягнути з відповідача на її користь 5000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 березня 2019 року позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії ПАТ «Криворіжгаз» по припиненню газопостачання, та опломбування газової плити «НОРД», газової колонки «ЛЬВІВСЬКА» в квартирі АДРЕСА_1 споживача ОСОБА_1 .

В частині позову ОСОБА_1 до ПАТ «Криворіжгаз» про стягнення моральної шкоди відмовлено.

Стягнуто з ПАТ «Криворіжгаз» на користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

В апеляційній скарзі позивачка ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні її позовних вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди та постановлення в цій частині нового рішення про стягнення з відповідача на її користь 5000 грн. моральної шкоди, посилаючись на те, що судом першої інстанції не прийнято до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої у разі порушення прав людини, особі, права якої порушено, призначається відповідна компенсація, в даному випадку такою компенсацією позивачка вважає моральну шкоду, яка завдана їй незаконними діями відповідача та полягає в тому, що вона тривалий час була без газопостачання, не могла приготувати їжу та користуватися гарячою водою.

Позивачка вважає, що з відповідача на її користь має бути стягнута моральна шкода в розмірі 5000 грн., що буде відповідати ст.23 ЦК України та практиці Європейського суду з прав людини.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», яке є правонаступником ПАТ «Криворіжгаз», просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване, на думку відповідача, апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, представника АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» - Масальську Ю.О., яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, 12.07.2016 року, згідно акту на відключення, квартира АДРЕСА_1 , в присутності абонента ОСОБА_1 , була відключена від газопостачання з підстав наявності заборгованості за користування газом в сумі 364,20 грн.

Звертаючись до суду з позовом про визнання дій по припиненню газопостачання в квартирі АДРЕСА_1 незаконними, зобов`язання ПАТ «Криворіжгаз» поновити газопостачання у вказаній квартирі, та стягнення моральної шкоди, позивачка посилалась на те, що вона не була попереджена про існування заборгованості до відключення, відповідно до вимог п.15 Розділу 2 «Правил постачання природного газу», затверджених Постановою НКРЕ від 30.09.2015 року, відповідно до яких, можливість проведення відключення абонента від газопостачання передбачена лише в разі належного вручення споживачеві попередження про припинення газопостачання. Крім того, позивачка зауважувала, що підприємство відповідача прийняло в експлуатацію газову плиту «НОРД» та газову колонку «ЛЬВІВСЬКА» ще при укладанні з нею договору з газопостачання, укладеного 10.09.2013 року та вказала, що незаконними діями відповідача їй було спричинено моральну шкоду.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог позивачки, суд першої інстанції виходив з того, що дії ПАТ «Криворіжгаз», правонаступником якого є АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», щодо припинення 12.07.2016 року газопостачання/розподілу природного газу до квартири АДРЕСА_1 , є незаконними.

Рішення суду першої інстанції не оскаржено в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання дій відповідача по припиненню газопостачання в квартирі АДРЕСА_1 незаконними, тому, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду першої інстанції в цій частині не підлягає перегляду судом апеляційної інстанції.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог позивачки про стягнення на її користь моральної шкоди, спричиненої незаконними діями відповідача, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для задоволення вказаних позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Частинам 3 та 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Отже, загальні положення про відшкодування моральної шкоди закріплені в статтях 23, 1167 ЦК.

Згідно зі статтею 611 ЦК України, моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом.

Пленум Верховного Суду України в п. 2 Постанови від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму від 25 травня 2001 р. № 5, від 27 лютого 2009 року № 1, надав роз`яснення, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, коли право на відшкодування моральної шкоди безпосередньо передбачене нормами Конституції України або випливає з її положень, або закріплене законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди.

За п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», чинній на момент виникнення спірних правовідносин, споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Таким чином, при вирішенні питання цивільно-правової відповідальності, відшкодування моральної шкоди, продавця (виконавця послуг) обов`язковому з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, наявність недоліків (дефектів продукції), наявність причинного зв`язку між шкодою і вказаними недоліками.

Кодексом газорозподільних систем не передбачено спеціальних підстав відшкодування моральної шкоди споживачу послуг, не надано ОСОБА_1 й доказів того, що договором, укладеним з відповідачем, передбачено відшкодування моральної шкоди.

Також позивачем, відповідно до вимог ст.ст.12,81 ЦПК України, не надано будь-яких доказів, що внаслідок відключення квартири АДРЕСА_1 від газопостачання, їй було завдано моральну шкоду, а тому відсутні визначені законом підстави для задоволення її вимог про відшкодування моральної шкоди і суд обґрунтовано відмовив в задоволенні вказаних вимог.

Колегія суддів вважає помилковими посилання позивачки в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не прийнято до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої у разі порушення прав людині, особі, права якої порушено, призначається відповідна компенсація, в даному випадку такою компенсацією позивачка вважає моральну шкоду, яка завдана їй незаконними діями відповідача яка полягає в тому, що вона тривалий час була без газопостачання, не могла приготувати їжу та користуватися гарячою водою, оскільки позивачкою по справі, відповідно до вимог ст.ст.12,81 ЦПК України, не доведено належними та допустимими доказами того, що дійсно, у зв`язку із відключенням газопостачання в квартирі АДРЕСА_1 , вона була позбавлена можливості готувати їжу та користуватися гарячою водою, оскільки для приготування їжі та підігріву води вона могла використовувати альтернативні способи.

Слід зауважити, що рішенням Європейського суду з прав людини від 16 червня 2016 року по справі «Ігор Тарасов проти України», яке є частиною національного законодавства України, визначено, що встановлення порушення саме по собі становить достатню справедливу сатисфакцію за моральну шкоду, якої зазнав позивач.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду, а доводи апеляційної скарги не спростовують зроблених в оскаржуваному рішенні висновків, тому колегія суддів вважає, що підстави для його скасування і задоволення апеляційної скарги відсутні.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржено.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 19 липня 2019 року.

Головуючий:

Судді: