Ухвала

17 липня 2019 року

м. Київ

справа № 359/3292/13-ц

провадження № 61-21975св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Шиповича В. В.

розглянув заяву ОСОБА_1 про залучення правонаступника позивача у справі та відмову від касаційної скарги у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2013 року публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 липня 2013 року у складі судді Туманової К. Л. позов ПАТ КБ «Надра» задоволено.

Стягнуто на користь ПАТ КБ «Надра» з ОСОБА_2 заборгованість на загальну суму 482 771 грн 16 коп.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 07 грудня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 липня 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ПАТ КБ «Надра» відмовлено.

У лютому 2017 року ПАТ «КБ «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» звернулось до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою на рішення апеляційного суду Київської області від 07 грудня 2015 року.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 липня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу і надано строк для подання заперечення на касаційну скаргу.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У січні 2018 року справу передано Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ до Верховного Суду.

Відповідно до Розпорядження в.о. керівника секретаріату Касаційного цивільного суду від 04 червня 2019 року № 510/0/226-19 та Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 червня 2019 року справу призначено судді-доповідачеві Сакарі Н. Ю.

У червні 2019 року до Цивільного касаційного суду у складі Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про залучення її в якості правонаступника позивача та про відмову від касаційної скарги.

Заява обґрунтована тим, що 07 травня 2019 року між нею та ПАТ «КБ «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» укладено договір № 210/МК/42/2007/980 купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за кредитним договором.

Відповідно до умов вказаного договору, первісний кредитор (ПАТ «КБ «Надра») відступив шляхом продажу новому кредитору ( ОСОБА_1 ) право вимоги до позичальника (відповідача) за договором кредитної лінії від 06 листопада 2007 року № 210/МК/42/2007/980 з додатковими угодами/договорами зазначеними у додатку № 1 до цього договору.

Відповідно до п. 2.2 вказаного договору, новий кредитор набуває усі права кредитора за основним зобов'язанням в день укладення цього договору, але не пізніше моменту отримання первісним кредитором у повному обсязі коштів, відповідно до п. 4.1 цього договору.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 набула права вимоги за кредитним договором від 06 листопада 2007 року № 210/МК/42/2007/980, просила суд залучити її у якості правонаступника позивача у справі за позовом ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та прийняти її відмову від касаційної скарги відповідно до частини третьої статті 398 ЦПК України.

У задоволенні заяви необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК Українизобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України).

Законодавство також передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

При цьому слід враховувати, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Статтею 1054 ЦК України визначено перелік осіб, які можуть бути кредитодавцями в кредитних правовідносинах. Такими є банк або інша фінансова установа. Цей перелік є вичерпним.

У пункті 1 частини першої статті 1 Закону України від 12 липня 2001 року № 2664-III «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», вказано, що фінансова установа - це юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг.

З наведених норм права вбачається, що фізична особа у будь-якому статусі не наділена правом надавати фінансові послуги, оскільки такі надаються лише або спеціалізованими установами, якими є банки, або іншими установами, які мають право на здійснення фінансових операцій та внесені до реєстру фінансових установ.

Як вбачається зі змісту наданої ОСОБА_1 заяви про залучення її правонаступником ПАТ КБ «Надра», з укладенням договору про відступлення права вимоги за кредитним договором відбулася заміна кредитодавця, який є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг, на фізичну особу, яка не може надавати фінансові послуги згідно з наведеними нормами права.

Разом з тим, відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини 3 статті 512 та статті 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме, кредитор - банк або інша фінансова установа.

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 465/646/11 (провадження 14-222цс18).

Враховуючи наведене, заява ОСОБА_1 про залучення її у якості правонаступника позивача у вказаній справі не підлягає задоволенню з огляду на те, що вона не може виступати стороною кредитного договору, тобто спірні правовідносини за такого суб'єктного складу не допускають правонаступництво.

Відповідно до частини четвертої статті 398 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати касаційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині до закінчення касаційного провадження. У разі відмови від касаційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до касаційної скарги, постановляє ухвалу про закриття касаційного провадження.

Оскільки ОСОБА_1 не може бути залучена до участі у справі як правонаступник позивача, вона не наділена правом відмовлятися від касаційної скарги. Таким чином, заява ОСОБА_1 про відмову від касаційної скарги задоволенню не підлягає.

Керуючись частиною першою статті 55, частиною четвертою статті 398 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про залучення її правонаступником публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Відмовити у прийнятті заяви ОСОБА_1 про відмову від касаційної скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

В. В. Шипович