Суддя Глібко О. В.
Справа № 644/2449/19
Провадження № 2/644/1351/19
16 липня 2019 року
Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Глібко О.В., при секретарі - Книшенко А.С., за участю позивачки- ОСОБА_1 , її представника- адвоката Равницької Л.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Четверта Харківська міська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,
Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що 05.09.2017 року від імені ОСОБА_3 на її користь було складено заповіт, посвідчений державним нотаріусом Четвертої Харківської державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за № 1-984. Заповіт було посвідчено на дому у ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . На початку 2018 року до ОСОБА_3 приїхали дальні родичі і запросили його до себе на гостини в Херсонську область. Оскільки ОСОБА_3 добре себе почував він вирішив прийняти їх пропозицію, зібрався, взяв на переміну одяг на тиждень, передав їй всі документи на квартиру, ключі від квартири, попросив наглядати за квартирою, доглядати за квітами, повідомив, що гостювати буде недовго і вони поїхали. Через тиждень ОСОБА_3 не повернувся, зв`язку із ним та його родичами не було, куди саме він поїхав, за якою адресою, їй було не відомо. В лютому 2019 року в квартиру ОСОБА_3 оселилися квартиранти і сусіди стали казати, що ОСОБА_3 помер. Отримати свідоцтво про смерть вона не мала можливості, так як не є родичем померлого, тоді вона склала заяву про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 та відправила її засобами поштового зв`язку, яка була отримана 4 ХДНК 06.03.2019 року.
25.03.2019 року державним нотаріусом Козелько Т.М. було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, з якої вбачається, що після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк звернувся онук спадкодавця- ОСОБА_2 , на підставі чого в нотаріальній конторі була заведена спадкова справа № 647/2018. А заява ОСОБА_1 про прийняття спадщини надійшла 06.03.2019 року, тобто після закінчення строку для прийняття спадщини.
Згідно інформаційної довідки із спадкового реєстру від 15.03.2019 року заповіт спадкодавця, посвідчений 29.09.2017 року Четвертою ХДНК на користь ОСОБА_1 є чинним. Вважає, що вона не могла своєчасно подати заяву про прийняття спадщини до Четвертої ХДНК з поважних причин, які не залежали від її волі. Так, вона не є членом сім`ї або родичкою померлого ОСОБА_3 , тому не могла проживати з ним постійно на час відкриття спадщини, не могла бути з ним разом зареєстрованою за однією адресою. Про факт смерті ОСОБА_3 їй одразу не було відомо, стало відомо випадково від сусідів, а отже подати заяву про прийняття спадщини в належні строки вона не мала можливості.
Крім того, зазначає, що оскільки нотаріусом не були вчинені дії, як це передбачено ст. 63 Закону України «Про нотаріат», у зв`язку з чим про смерть спадкодавця ОСОБА_3 їй стало відомо після спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини.
Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Равницька Л.С., в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.
При цьому позивачка суду пояснила, що проживає та зареєстрована в квартирі АДРЕСА_2 , а в квартирі АДРЕСА_3 цього ж будинку мешкала родина ОСОБА_3 , який проживав разом з дружиною. Дітей вони не мали, родичів також, тому її мати ОСОБА_4 протягом багатьох років підтримувала з ними добрі стосунки. Коли померла дружина ОСОБА_5 вони поховали її за свій рахунок. ОСОБА_3 дуже поважав їх родину, тому звернувся до її матері та запропонував скласти заповіт. 05.09.2017 року був складений заповіт від імені ОСОБА_3 на її користь, державний нотаріус приїжджав до нього додому. ОСОБА_6 був у доброму фізичному стані, йому було 79 років, на обліках у лікарів психіатрів він не знаходився, був людиною з інвалідністю 2 групи. Оригінал заповіту та документи на квартиру знаходяться у неї. Напочатку лютого 2018 року в квартирі у ОСОБА_3 вони почули шум та голоси, прийшли подивитися та побачили трьох чоловіків, які були в стані алкогольного сп`яніння, один з них представився як племінник ОСОБА_3 - ОСОБА_7 . Він і повідомив їм, що забирає ОСОБА_5 погостювати до себе в Херсонську область, на що ОСОБА_6 в її присутності дав згоду. Контактів вони не залишили, а вранці на наступний день поїхали. Після їх від`їзду, десь через два тижні в квартирі появилися квартиранти, вони пиячили, голосно слухали музику, тому зайти та спитати хто вони такі та де господар квартири вони з мамою побоювалися. Кожен місяць вона приходила до нотаріуса, щоб дізнатися яку-небудь інформацію. Від сусідки з третього поверху вона дізналася, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто через два тижні після від`їзду до Херсонської області. Відразу звернулися до нотаріуса, який направив їх до ЗАГСу, в якому їм відмовили надавати інформацію, так як вони не є родичами померлого. Заяву про прийняття спадщини вона направила по пошті, а нотаріус постановою від 25.03.2019 року відмовив у вчиненні нотаріальних дій, у зв`язку із пропуском строку прийняття спадщини. Вважає, що пропустила вказаний строк з поважних причин.
Відповідач ОСОБА_2 в судове в судове засідання не прибув, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно, зокрема, шляхом неодноразового направлення на його адресу судових повісток, причину неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав.
Враховуючи, що причина неявки відповідача є неповажною, у справі є наявні дані про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача згідно ст. 223 ч. 4 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Представник третьої особи Четвертої Харківської міської державнлї нотаріальної контори в судове засідання не прибув, повідомлявся належним чином та своєчасно, подав заяву з проханням розглянути справу за відсутності представника, заперечень не мають, у висновках покладається на розсуд суду.
Суд, заслухавши пояснення позивачки, її представника, показання свідків, дослідивши докази та письмові матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Ухвалою суду від 08.04.2019 року провадження у справі відкрито, справа розглядається за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 28.05.2019 року справа призначена до судового розгляду по суті.
Судом встановлено, що 05 вересня 2017 року ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 склав заповіт на все належне йому майно, заповіт посвідчений нотаріусом Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори Козелько Т.М. та зареєстровано в реєстрі за № 1-984. ( а. с. 5)
Згідно інформаційної довідки із спадкового реєстру від 15.03.2019 року заповіт спадкодавця, посвідчений 29.09.2017 року нотаріусом Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори на користь ОСОБА_1 є чинним.
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_1 проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 . ( а. с. 10)
З наведеного суд робить висновок про те, що на час відкриття спадщини спадкодавець не мешкав разом із спадкоємцем.
Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємці, які постійно проживали разом зі спадкодавцем, вважаються такими, що спадщину прийняли фактично.
Виходячи зі змісту положень ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який має намір прийняти спадщину та на момент відкриття спадщини не мешкав постійно разом зі спадкодавцем повинен подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини.
Згідно спадкової справи № 647/2018, заведеної в Четвертій Харківській міській державній нотаріальній конторі, після ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 з заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк звернувся онук спадкодавця (документи, що підтверджують родинні відносини в нотаріальній конторі відсутні) ОСОБА_2 , заява № 1834 від 07.09.2018 року. Заява ОСОБА_1 про прийняття спадщини надійшла 06.03.2019 року, тобто після закінчення строку для прийняття спадщини. ОСОБА_1 не була зареєстрована разом зі спадкодавцем на час його смерті. ( а. с. 37-45)
Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Згідно Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.03.2019 року, ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 було відмовлено. ( а. с. 7)
Позивач ОСОБА_1 на час відкриття спадщини не проживала постійно зі спадкодавцем ОСОБА_3 та не звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк.
Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
В обґрунтування поважності причин пропуску встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини, позивач зазначає, що вона не є родичкою померлого ОСОБА_3 , тому не могла проживати з ним постійно на час відкриття спадщини, не могла бути з ним зареєстрованою за однією адресою. За два тижні до своєї смерті ОСОБА_3 виїхав з місця проживання до родичів, а коли він помер, їй ніхто не повідомив про цей факт. Фізично вона не мала змоги отримати інформації про смерть з інших джерел та в належні строки подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Неодноразово вона зверталася до державного нотаріуса за роз`ясненнями, але нотаріус не повідомила їй, що відкрилася спадщина, хоча в матеріалах спадкової справи зазначена її адреса.
Згідно роз`яснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви, а також ці обставини визнані судом поважними. (постанова Верховного Суду України від 26 вересня 2012 р. у справі № 6-85цс12).
Отже, позивачка ОСОБА_1 , яка не була членом сім`ї померлого ОСОБА_3 , не була зареєстрована разом зі спадкодавцем, а також той факт, що померлий за два тижні до смерті виїхав в інше місто де і помер, тому не могла бути обізнаною про смерть ОСОБА_3 .
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , яка є матір`ю позивачки повідомила, що з родиною Освальдів вони знайомі давно, спочатку доглядали ОСОБА_8 , дружину ОСОБА_3 , поховали її за свій рахунок, так як у них родичів не було. Зі слів ОСОБА_9 ОСОБА_10 їй було відомо, що в Херсонській області у них є племінник, але після конфлікту вони багато років не спілкувалися. ОСОБА_3 знаходився у добрій фізичній формі, на обліку у лікарів не перебував, лише декілька разів його відвідував терапевт, були проблеми з ногою. Приблизно в лютому 2018 року вона прийшла з роботи та почула в квартирі ОСОБА_3 розмови, потім до її квартири подзвонили та чоловік попрохав її зайти до ОСОБА_3 Зайшовши до квартири вона побачила трьох чоловіків, які знаходилися в алкогольному стані, ОСОБА_3 вказав на одного з них та представив його, як онука на ім`я ОСОБА_7 . Тоді ОСОБА_7 сказав, що забирає діда до себе та щоб вона віддала всі документи на квартиру, паспорт та свідоцтво про смерть ОСОБА_10 . На що ОСОБА_3 сказав їй, що дійсно поїде, але ненадовго, приблизно на декілька днів. Вона віддала ОСОБА_11 паспорт ОСОБА_3 та його пенсійне посвідчення, а вранці вони поїхали. Зв`язку з ОСОБА_12 не було, через три тижні вона звернула до нотаріуса за роз`ясненнями, так як до квартири ОСОБА_3 вселилися квартиранти. Нотаріус нічого не змогла пояснити, потім вона прийшла знову через 1,5 місяці, нотаріус лише сказала, що пенсія ОСОБА_3 переведена до Херсонської області. Дізнавшись від сусідки з третього поверху про смерть ОСОБА_3 , в той же день вона звернулася до нотаріуса, яка запропонувала їй скласти у приватного нотаріуса заяву про прийняття спадщини та направити її по пошті. При цьому, у нотаріуса була їх домашня адреса та копія паспорта, але ж нотаріус отримавши інформацію про відкриття спадщини, не повідомила про це інших спадкоємців, тобто її доньку.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 , яка працює соціальним працівником в Територіальному центрі надання соціальних послуг, пояснила, що протягом п`яти років два рази на тиждень відвідувала родину ОСОБА_14 , які мешкали за адресою: АДРЕСА_1 , як соціальний робітник, купувала продукти харчування та ліки, виносила сміття. ОСОБА_3 постійно мешкав за вказаною адресою, на вулицю не виходив, так як був на милицях. Він знаходився у добрій фізичній формі, проблем зі здоров`ям не було, лише хворіли ноги. Коли померла ОСОБА_15 її поховали сусіди ОСОБА_16 за власний рахунок, оскільки незадовго до смерті шахраї забрали з квартири всі кошти та золото. За характером ОСОБА_3 був деспотичний, що небудь змусити його зробити проти його волі було не можливо. Їй відомо, що якісь дальні родичі забрали ОСОБА_3 до м. Нова Каховка, вона самостійно подзвонила на міський номер ОСОБА_3 , щоб дізнатися про те, хто його забирає та куди він іде. Через два тижні вона знову подзвонила, трубку взяв чоловік та розповів, що ОСОБА_17 на новому місці подобається, там тепло, тому він не бажає повертатися до м. Харкова. А коли вона дізналася, що ОСОБА_3 помер, то дуже здивувалася, бо він був у доброму фізичному стані. Про заповіт їй відомо було зі слів ОСОБА_10 , але коли вона була жива, оформити його не вдалося, про заповіт, який оформив ОСОБА_6 їй було відомо зі слів ОСОБА_18 .
Також суд, ухвалюючи рішення ураховує, що норма права, що міститься у статті 63 Закону України «Про нотаріат», покладає на нотаріуса або в сільських населених пунктах - посадову особу органу місцевого самоврядування, уповноважену на вчинення нотаріальних дій, зобов`язання, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, а також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.
Верховний суд України у справі за № 6-1320цс17, зазначив про те, що при розгляді таких спорів судам слід дослідити чи вчиняв державний нотаріус після встановлення ним наявності заповіту спадкодавця дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, чи здійснювався виклик спадкоємця за заповітом, в тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця.
Дослідивши копію матеріалів спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд зазначає, що вказані дії державним нотаріусом виконані не були, а тому є підстави вважати, що у ОСОБА_1 дійсно існували поважні перешкоди для своєчасного подання заяви про прийняття спадщини за заповітом.
Згідно вимог ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Оцінюючи фактичні обставини справи та надані докази у їх сукупності, суд вважає доведеним той факт, що позивачка не була обізнана про смерть ОСОБА_3 протягом більш ніж шести місяців після її настання, отже й про відкриття спадщини та початок перебігу передбаченого законом строку для її прийняття, що, безсумнівно, є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, таким чином, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
В судовому засіданні позивачка, у разі задоволення її позовних вимог, не наполягала на стягненні з відповідача на її користь понесених судових витрат по справі.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 95, 147, 258-259, 263-265, 280, 354 ЦПК України, п. 9 ч. 1, п. п. 15.5 ст. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, ст. ст. 1268, 1270, 1272, 1261 ЦК України, суд -
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Четверта Харківська міська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_4 додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом двох місяців, з дня набрання рішенням законної сили.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду.
У відповідності до п. 15.5 ч.1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціювання Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст судового рішення складено 18.07.2019 року.
Суддя: О. В. Глібко