УХВАЛА

25 липня 2019 року

м. Київ

справа №161/79/18

провадження №61-13000ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Волинського апеляційного суду від 27 травня 2019 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 грудня 2018 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Постановою Волинського апеляційного суду від 27 травня 2019 року скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог стосовно поділу між подружжям 45000 дол США та в цій частині ухвалено нове рішення про задоволення деної позовної вимоги.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію частки грошових коштів, розміщених на рахунку в АТ «КБ «Приват Банк», у розмірі 22500 дол США. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

02 липня 2019 року ОСОБА_1 було подано засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на постанову Волинського апеляційного суду від 27 травня 2019 року, в якій останній просить скасувати оскаржувану постанову та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Однак, касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду Верховним Судом та підлягає залишенню без руху, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Таких документів на підтвердження сплати судового збору або наявності підстав звільнення скаржника від сплати судового збору до касаційної скарги не долучено.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

За правилами частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

З копії постанови суду першої інстанції вбачається, що позивач звернувся до суду в січні 2018 року з позовом про поділ майна подружжя.

За змістом статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на момент звернення з позовом, за подання до суду фізичною особою позовної заяви про поділ майна при розірванні шлюбу розмір судового збору становить 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше трьох мінімумів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про державний бюджет на 2018 рік» станом на 01 січня 2018 року встановлена мінімальна заробітна плата у розмірі 1762 грн.

За загальним правилом, встановленим статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідач оскаржив постанову суду апеляційної інстанції в частині стягнення з нього грошових коштів у сумі 22500 дол США. Таким чином, розмір судового збору слід обчислювати, виходячи з оскарженої вимоги.

Згідно вимог статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

Заявлена позовна вимога стосується стягнення грошових коштів в іноземній валюті - доларах США.

За даними Національного Банку України офіційний курс гривні до іноземної валюти станом на день звернення з позовом - 03 січня 2019 року, становив 1 дол США = 28,0672 грн. Тобто, ОСОБА_1 оскаржена позовна вимога щодо стягнення грошових коштів у розмірі 631575 грн (22500х28,07=631575).

Таким чином, за позовну вимогу стосовно стягнення суми коштів у розмірі на користь одного з подружжя у сумі 22500 дол США підлягав сплаті в суді першої інстанції судовий збір у розмірі 6315,75 грн (631575х1%=6315,75).

За правилами частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду розмір судового збору дорівнює 200% ставки, що підлягала сплаті при подання позовної заяви, скарги.

З урахуванням вищенаведеного, за подання касаційної скарги скаржнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 12631,50 грн (6315,75х200%=12631,50).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.

На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду оригінал документу, що підтверджує його сплату, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Крім того, згідно вимог статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено, зокрема, реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або серія та номер паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти за наявності.

З касаційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 не вказав свої серію та номер паспорта чи РНОКПП, засоби зв`язку та адресу електронної пошти за наявності.

Таким чином, касаційна скарга не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оскільки скаржником не сплачений судовий збір та касаційна скарга не оформлена відповідно до встановлених цивільним процесуальним законодавством вимог до форми скарги.

За правилами частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Волинського апеляційного суду від 27 травня 2019 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А. А. Калараш