Справа № 234/4612/19
Провадження № 2/234/1872/19
16 липня 2019 року місто Краматорськ
Краматорський міський суд Донецької області у складі судді Чернобай А.О.,
секретар судового засідання Ястребов А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу № 234/4612/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення інфляційних витрат та трьох відсотків річних за несвоєчасне виконання судового рішення,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
18 березня 2019 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, який мотивував тим, що 12 серпня 2013 року рішенням Гірницького районного суду м. Макіївки Донецької області по справі № 2/267/494/13 його, ОСОБА_1 , позов до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення суми боргу за договором позики, відсотків за користування позикою, штрафу і пені задоволено у повному обсязі та стягнуто солідарно з Відповідачів на його користь суму боргу за договором позики 12 202 грн. 38 коп., відсотки за користування позикою у сумі 10 249 грн. 00 коп., штраф у сумі 30 000 грн. 00 коп., пеню 1 464 грн. 29 коп., а всього 53 916 грн. 63 коп. Рішення набрало законної сили 23.08.2013.
Крім того, зазначив, що ухвалою суду від 21.05.2013 по цій же справі на належне відповідачу ОСОБА_2 майно автомобіль Митцубиси Паджеро, д/н НОМЕР_1 , 1996 р. в., накладений арешт.
01.10.2013 року Гірницьким районним судом м. Макіївки Донецької області видані виконавчі листи по справі, а 10.10.2013 року Гірницьким ВДВС Макіївського МУЮ відкриті відповідні виконавчі провадження, але, у зв`язку з тривалим невиконанням рішення суду відповідачами, у 2014 році виконавчі листи були йому повернуті без виконання, однак він їх не отримав через початок бойових дій на території м. Макіївка Донецької області.
07.02.2017 року на підставі рішення Краматорського міського суду від 17.11.2016 року він отримав виконавчі листи відносно відповідачів, які пред`явлені ним до Гірницького ВДВС Макіївського МУЮ. У березні 2017 року відносно відповідачів відкриті відповідні виконавчі провадження. Станом на день звернення до суду з даним позовом виконавчі листи повернуті без виконання через ухилення відповідачів, а виконавчий лист відносно ОСОБА_2 постійно передається новому державному виконавцю без виконання та звернення стягнення на майно - автомобіль Митцубиси Паджеро, д/н НОМЕР_1 , 1996 р.
Таким чином рішення суду про стягнення боргу за договором позики не виконане відповідачами.
За період часу з дати прийняття рішення Гірницьким районним судом м. Макіївки Донецької області 23.08.2013 року по 01.03.2019 рік у зв`язку з невиконанням відповідачами своїх зобов`язань за рішенням суду він поніс та продовжує нести додаткові інфляційні втрати та витрати на правову допомогу.
Посилаючись на статті 612, 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), позивач просив суд стягнути із відповідачів на свою користь три проценти річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 8 974,00 грн, грошові кошти з урахуванням індексу інфляції від суми заборгованості у розмірі 83 256,84 грн, а всього 92 230,84 грн, а також судові витрати у справі.
Ухвалою від 21.03.2019 року позовна заява залишена без руху.
05.04.2019 року через канцелярію суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви, які вказані в ухвалі від 21.03.2019 року.
Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 09.04.2019 року по справі відкрите загальне позовне провадження та відповідачам надано строк для подання відзиву на позов.
Відповідачі своїм процесуальним правом не скористалися, відзив на позов не подали.
Відповідно до ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та інших учасників судового розгляду, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.
У судове засідання, призначене на 13.05.2019 року, повідомлені належним чином учасники судового розгляду не з`явилися.
26.04.2019 року позивач, через канцелярію суду, подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні.
Повідомлені належним чином про час та місце судового розгляду Відповідачі будь-яких заяв до суду не подали. Про час та місце судових засідань повідомлялися шляхом виклику через оголошення на офіційному веб-сайті Краматорського міського суду Донецької області.
Приписами ч. 1 ст. 223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Якщо учасник справи був належним чином повідомлений про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи, окрім відповідача, незалежно від причин неявки. (п. 2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України).
Враховуючи викладене суд вважає за можливе розглянути справу без участі позивача та відповідачів, так як про дату, час і місце розгляду справи їх було повідомлено належним чином.
На підставі ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів. Позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, що підтверджується заявою.
Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
Вказане рішення не виконано до цього часу, що підтверджується постановами державного виконавця ВП №53606155 від 18.05.2018 року про повернення виконавчого документа стягувачу. Підставою повернення виконавчих документів є п. 5 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» (у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника).
Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
За змістом частин першої, третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК).
Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4 ст. 631 ЦК).
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Положеннями статті 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За правилами ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуванимигрошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Таким чином, оскільки чинне законодавство України не пов`язує припинення зобов`язання з ухваленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових рішень про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків, то правильними є доводи позовної заяви про наявність підстав для покладення обов`язку на відповідачівсплатити на користь позивача трьох процентів річних та інфляційних втрат за прострочення сплати відповідачами стягнутої за рішенням суду суми основного боргу.
Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 22 березня 2017 року у справі № 6-2311цс16, постанові Верховного Суду від 24.06.2019 року по справі № 713/340/17.
З огляду на викладене позивач має право на отримання інфляційних втрат та 3% річних за період з 24.08.2013 року (дня, наступного за днем набрання рішення суду законної сили) по 01.03.2019 рік.
Розрахунок трьох процентів річних здійснюється за кожен день прострочення за формулою: сума боргу х 3 % / 365 (кількість днів у році) х кількість днів прострочення.
Таким чином враховуючи викладені вимоги закону та встановлені судом обставини суд приходить до висновку, що час прострочення повернення боргу за договором позики у сумі 53 916,00 грн. рахується з дня, наступного за днем набрання рішенням суду законної сили, тобто 24.08.2013 року, і він станом на 01.03.2019 року становить 2 015 днів, а тому 3% річних буде становити: 53 916,00 грн х 3% / 365 х 2024 = 8 929,38 грн.
За змістом статті 1 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.
Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.
Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, а іноземна валюта індексації не підлягає.
Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях.
З огляду на те, що сума боргу, стягнута із відповідачів рішенням суду, визначена у національній валюті України - гривні, тому такі грошові кошти підлягають індексації.
Розмір інфляційних втрат за період з 24.08.2013 року по 01.03.2019 року становить 57 205,59 грн. 70 коп. (п`ятдесят сім тисяч двісті п`ять грн. 59 коп.), виходячи з наступного:
Період простроченняІндекс інфляції (%)Сума боргу (грн.)Розмір інфляційних витрат (грн.)
2013100,553 916,0053 916 х (100,5-100):100= 269,58
2014124,953 916,0053 916 х (124,9-100):100= 13 425,80
2015143,353 916,0053 916 х (143,3-100):100= 23 345,63
2016112,453 916,0053 916 х (112,4-100):100= 6 685,58
2017113,753 916,0053 916 х (113,7-100):100= 7 386,49
2018109,853 916,0053 916 х (109,8-100):100= 5 283,77
Січень 2019101,0053 916,0053 916 х (101-100):100= 539,16
Лютий 2019100,553 916,0053 916 х (100,5-100):100= 269,58
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідачів слід стягнути на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати у сумі 57 205,59 грн. 70 коп. (п`ятдесят сім тисяч двісті п`ять грн. 59 коп.) та 3% річних у сумі 8 929,38 грн. (вісім тисяч дев`ятсот двадцять дев`ять грн. 38 коп.) за період з 24.08.2013 року по 01.03.2019 рік, а всього 66 134 грн. 97 коп. (шістдесят шість тисяч сто тридцять чотири грн. 97 коп.)
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 922,31 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією від 10.03.2019 року, а відтак, виходячи з розміру задоволених позовних вимог, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 32 коп.
Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 76, 141, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 стягнення інфляційних витрат та трьох відсотків річних за несвоєчасне виконання судового рішення задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_4 ), ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_3 , мешкає: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_4 , мешкає: АДРЕСА_3 ), на користь ОСОБА_1 3% річних від суми 53 916,00 грн. за договором позики від 11.11.2011 року, за період з 24.08.2013 року по 01.03.2019 року, що становить 8 929,38 грн. (вісім тисяч дев`ятсот двадцять дев`ять грн. 38 коп.) та інфляційні витрати у сумі 57 205,59 грн. 70 коп. (п`ятдесят сім тисяч двісті п`ять грн. 59 коп.), а всього 66 134 грн. 97 коп. (шістдесят шість тисяч сто тридцять чотири грн. 97 коп.).
Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_4 ), ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_3 , мешкає: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_4 , мешкає: АДРЕСА_3 ), на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору на загальну суму 704 грн. 32 коп. (сімсот чотири грн. 32 коп.), тобто по 234 грн. 77 коп. (двісті тридцять чотири грн. 77 коп.) з кожного.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Порядок і строк подання заяви про перегляд заочного рішення встановлений ст. 284 ЦПК України.
Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складений суддею 16.07.2019 року.

Суддя