ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 551/196/19 Номер провадження 22-ц/814/2007/19Головуючий у 1-й інстанції Рябченко В. В. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого: Триголова В.М.,

суддів: Прядкіної О.В., Лобова О.А.,

розглянувши в м.Полтаві апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 30 травня 2019 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства бурової компанії "Букрос" про стягнення компенсації за затримку виплати заробітної плати,-

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ПАТ «Букрос» про стягнення компенсації за затримку виплати заробітної плати.

Позов мотивований тим, що згідно наказу № 3 від 02.08.2011 року він був прийнятий на роботу у ПАТ БК «Букрос» на посаду директора бази відпочинку «Білий парус», що розташована в с. Сагайдак Шишацького району Полтавської області. Наказом № 1 від 02.01.2014 року позивач був звільнений з займаної посади за згодою сторін. При звільненні з роботи відповідач порушив вимоги ст. 116 КЗпП України і не провів з ним повного розрахунку при звільненні. На даний час відповідач, згідно судових рішень, заборгував позивачу 63241,53 гривень, про стягнення цих сум відкриті виконавчі провадження, але заборгованість по заробітній платі позивачу залишається невиплаченою.

Згідно уточнених позовних вимог ОСОБА_1 просив стягнути з ПАТ БК «Букрос» компенсацію за час затримки виплати заробітної плати з 11.07.2017 року по 30.05.2019 року в сумі 30760,48 гривень.

Рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 30 травня 2019 рокуу задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Букрос" про стягнення компенсації за затримку виплати заробітної плати.

Не погодившись з рішенням районного суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати і ухвалити нове рішення про повне задоволення позовних вимог, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Позивач у своїй скарзі посилається на положення ст. 117 КЗпП України, які судом першої інстанції були не були застосовані, зокрема, щодо відповідальності роботодавця за несвоєчасну виплату заробітної плати. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно посилався на перебування підприємства у процедурі санації, оскільки це не звільняє відповідача від відповідальності за несвоєчасну виплату заробітної плати.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 , згідно наказу № 3 від 02.08.2011 року, був прийнятий на роботу у ВАТ БК «Букрос» на посаду директора бази відпочинку «Білий парус», що розташована в с.Сагайдак Шишацького району Полтавської області, а наказом № 1 від 02.01.2014 року позивач був звільнений з займаної посади за згодою сторін.

Відповідач в день звільнення позивача не провів з ним повного розрахунку. Судовими рішеннями Октябрського районного суду м.Полтави, Шишацького районного суду Полтавської області, Київського районного суду м.Полтави стягнуто з відповідача нараховану, але не виплачену заробітну плату, моральну шкоду, компенсацію за затримку розрахунку при звільненні, суми індексації заробітної плати в зв`язку з ростом цін.

В даний час на виконанні у відділі примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Полтавській області знаходяться виконавчі провадження ВП № 43448083 від 26.05.2014 року по виконанню судового наказу № 554/2902/14-ц, виданого 11.03.2014 року Октябрським районним судом м. Полтави про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по заробітній платі на загальну суму 17262,98 гривень (а.с.9), та ВП № 45102696 від 16.10.2014 року, по виконанню виконавчого листа № 551/648/14 ц, виданого 29.08.2014 року Шишацьким районним судом Полтавської області, про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по заробітній платі в сумі 3127,88 гривень ( а.с. 10).

З листа № 2/04-7 від 23.01.2019 року, направленого Арбітражним керуючим Тищенко О.І. позивачу ОСОБА_1 , як кредитору по заробітній платі (а.с. 5-7) вбачається, що ухвалою Господарського суду Полтавської області від 21.11.2017 року по справі № 18/257 було введено процедуру санації ПАТ БК « Букрос» строком на 12 місяців, яку було продовжено на шість місяців ухвалою цього ж суду від 18.12.2018 року.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 22.10.2008-24.10.2008 у справі № 18/257, затверджено реєстр вимог кредиторів ПАТ БК «Букрос», в тому числі до реєстру вимог кредиторів внесені грошові вимоги кредитора по заробітній платі ОСОБА_1 в сумі 63241,53 гривень (перша черга), на підставі документів від ДВС Полтавської області по зведеному виконавчому провадженню № 39211238.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача про стягнення різного роду компенсацій повинні бути заявлені в межах процедури санації відповідача.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками місцевого суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Здійснення відповідних розрахунків визначено в Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100. Так, абзацом третім пункту 2 Порядку встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана дана виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо.

Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Як вбачається із матеріалів справи, рішення судів про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі позивачу, відповідачем не виконані.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати визначений ОСОБА_1 за період з 11.07.2017 року по 30.05.2019 року і становить 30 760, 48 грн., при цьому розрахунок вірно проведений з урахуванням розміру середньоденного заробітку - 44,71 грн.

За положеннями ч.4 ст. 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов`язань щодо сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, податків і зборів.

Частиною 6 ст. 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» установлено, що дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на виплату заробітної плати, аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю та життю громадян, авторської винагороди, на невикористані та своєчасно не повернуті кошти Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Оскільки відносини стосовно виплати заробітної плати за своєю правовою природою є трудовими, а не цивільними чи господарськими, на них не поширюється правило ч.4 ст. 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та стягнення на його користь середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати у сумі 30 760, 48 грн.

Окремо слід зазначити, що згідно приписів ст. 233 КЗпП України строк позовної давності для звернення з вимогами, які стосуються виплати середнього заробітку за час затримки виплати по заробітній платі, розпочинає свій відлік з моменту фактичного проведення розрахунку, а тому у даному випадку не вважається пропущеним, оскільки такий розрахунок проведений не був.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з ПАТ БК «Букрос» також підлягає стягнення на користь держави судовий збір за розгляд справи у суді першої інстанції в сумі 768, 40 грн. та у суді апеляційної інстанції у сумі 1152, 60 грн., а всього 1921 грн.

З наведених підстав, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів -,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -задовольнити.

Рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 30 травня 2019 року- скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства бурової компанії "Букрос" про стягнення компенсації за затримку виплати заробітної плати - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства бурової компанії "Букрос" (, місцезнаходження: 36034, м.Полтава, вул. Половка, 88/1) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати з 11.07.2017 року по 30.05.2019 року в сумі 30 760, 48 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства бурової компанії "Букрос" на користь держави судовий збір в сумі 1921 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя: В.М. Триголов

Судді: О.В. Прядкіна

О.А. Лобов