Ухвала

18 липня 2019 року

м. Київ

справа № 644/7281/16-ц

провадження № 61-33201св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Естейт Селлінг», ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05 липня 2017 року у складі судді Бугери О. В. та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 22 серпня 2017 року у складі колегії суддів: Бровченко І. О., Кіся П. В., Хорошевського О. М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»), треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Естейт Селлінг» (далі - ТОВ «Естейт Селлінг»), ОСОБА_2 , про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30 листопада 2012 року у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення у рахунок заборгованості в сумі 755 314,84 грн звернуто стягнення на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , з наданням права укладення договору купівлі-продажу з особою-покупцем за ціною, яка буде визначена суб`єктом оціночної діяльності. 02 серпня 2013 року на виконання рішення між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «Естейт Селлінг» укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 . Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 19 травня 2016 року рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30 листопада 2016 року скасовано, провадження у справі закрито. Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 14 липня 2016 року задоволено позов ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «Естейт Селлінг» від 02 серпня 2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вербою В. М. за реєстровим номером 984. Згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 66554519 власником квартири є ПАТ КБ «ПриватБанк». Вважає, що договір, відповідно до якого ТОВ «Естейт Селлінг» набув право власності на спірну квартиру, рішенням Апеляційного суду Харківської області визнано недійсним, ПАТ КБ «ПриватБанк» реалізував квартиру незаконно і вона право власності на квартиру не втратила.

Посилаючись на викладене, позивач просила витребувати від ПАТ КБ «ПриватБанк» квартиру АДРЕСА_1 , визнати право власності за позивачем та стягнути з відповідача суму судового збору в розмірі 2 499,20 грн.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05 липня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до частини третьої статті 61 ЦПК України 2004 року судом встановлено, що у власність ПАТ КБ «ПриватБанк» отримав спірну квартиру за наявності не визнаного недійсним договору іпотеки та на підставі заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08 лютого 2012 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 22 квітня 2013 року, у справі № 2029/2-884/11 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , про звернення стягнення на предмет іпотеки, та на цей час позивач не є власником спірної квартири на яку заявляє вимогу щодо витребування. ОСОБА_1 не є власником квартири, а отже, не має права на витребування та визнання власності на неї, оскільки іпотечний договір на цей час не визнано недійсним, заочне рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки чинне.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 22 серпня 2017року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив із того, що квартира вибула з власності ОСОБА_1 , позивач не має статусу власника чи його представника та не є належним позивачем у вимогах про витребування нерухомого майна. Статтею 388 ЦК Українипередбачено право саме власника на витребування майна. Разом із тим, сторонами у справі не заперечується, що право власності на спірну квартиру зареєстровано за ПАТ КБ «ПриватБанк». Матеріали справи не містять доказів щодо оскарження реєстрації права власності за ПАТ КБ «ПриватБанк».

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги, позиції інших учасників

У вересні 2017 року ОСОБА_1 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справкасаційну скаргу на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05 липня 2017 рокута ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 22 серпня 2017 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Вказує на те, що документів (доказів), що підтверджують втрату нею права власності на квартиру і набуття права власності на спірну квартиру іншою особою не існує. Право власності на спірну квартиру вона не втратила, майно вибуло з володіння не з її волі, а отже, відповідно до частини третьої статті 388 ЦПК України вона має право звертатися до суду із позовом про витребування майна.

У грудні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» подало заперечення на касаційну скаргу, у яких зазначило, що ОСОБА_1 надалі проживає в оспорюваній квартирі, фактично це майно не вибувало із її володіння. Відповідно до наданих сторонами доказів ОСОБА_1 не є власником квартири, а отже, не має права на витребування та визнання власності на спірну квартиру, оскільки іпотечний договір на цей час не визнано недійсним, заочне рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки чинне. ОСОБА_1 не надала доказів, що майно вибуло не з її волі, що унеможливлює витребування майна на її користь.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу та надано строк для подання заперечень на касаційну скаргу.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У червні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ передано указану справу до Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Естейт Селлінг», ОСОБА_2 , про витребування майна з чужого незаконного володіння, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 22 серпня 2017року призначити до судового розгляду на 18 вересня 2019 року колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак
І. Ю. Гулейков Г. І. Усик