Справа № 484/1418/19
Провадження № 2/484/763/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Маржиної Т.В.

за участю секретаря судового засідання - Мирошниченко Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу із спадкоємця за договором позики від 05.03.2014 року, укладеним між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ціна позову 139 426 грн. 84 коп.,

за відсутності сторін, їх представників, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що 05.03.2014 року між нею, як позикодавцем, та ОСОБА_3 , як позичальником, укладено договір позики, який було посвідчено приватним нотаріусом Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області Ткаченко Н.В. За умовами договору вона передала у власність, а позичальник прийняла у власність грошові кошти в сумі 95 000 грн. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. На момент смерті зобов`язання нею не виконане, борг не повернуто. ОСОБА_1 в установлений шестимісячний строк звернулась до Другої первомайської державної нотаріальної контри Миколаївської області з претензією кредитора. В подальшому їй стало відомо, що спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 , який прийняв спадщину за заповітом, є ОСОБА_2 . Після прийняття спадщини ОСОБА_2 борг не повернув, хоча був ознайомлений нотаріусом з претензією кредитора. Будь-яких листів, повідомлень або інформації стосовно відстрочки та розстрочки виконання отриманого у спадок зобов`язання ОСОБА_2 ОСОБА_1 не надавав та не надсилав; добровільно борг не сплатив. Таким чином відповідач порушив умови договору, прострочив виконання зобов`язання, а тому відповідно до п.7 та п.8 договору зобов`язаний сплатити заборгованість в сумі 139 426 грн. 84 коп., яка складається із: суми основного боргу - 95 000 грн.; суми інфляційного збільшення - 50 756 грн. 01 коп.; 3% річних - 5 462 грн. 50 коп.; 10% річних - 18 208 грн. 33 коп. За таких обставин позивачка просить позов задовольнити та стягнути борг зі спадкоємця позичальника за договором позики, укладеного між нею та ОСОБА_3 , а також судові витрати.

Ухвалою суду 29.03.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите провадження у справі та призначено справу до розгляду у загальному позовному провадженні в підготовчому засіданні на 10.04.2019 року.

За клопотанням представників сторін підготовче засідання відкладено на 07.05.2019 року.

За клопотанням представника відповідача підготовче засідання відкладено на 27.05.2019 року.

Ухвалою суду від 27.05.2019 року підготовче засідання закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

За клопотанням представника відповідача судове засідання відкладено на 23.07.2019 року.

Ухвалою суду від 29.03.2019 року витребувано від Другої первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Генівка Первомайського району Миколаївської області.

09.04.2019 року на адресу суду надійшла спадкова справа.

Ухвалою суду від 29.03.2019 року вжито заходів забезпечення позову шляхом заборони відчуження житлового будинку, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

Інших заяв і клопотань по суті позовних вимог сторонами не подано.

Відповідачем відзив на позовну заяву не надано.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася. Представник позивача адвокат Ремський Є.В. надав заяву про розгляд справи у відсутність його та позивачки; позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

ОСОБА_2 та його представник адвокат Зятковський Т.В. в судове засідання не з`явились; про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заяв або клопотань про відкладення розгляду справи суду не надали.

На підставі ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та його представника та прийняти рішення за наявними у справі доказами.

Вирішуючи надану справу за наявними у справі доказами, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Судом встановлено, що 05.03.2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір позики, який було посвідчено приватним нотаріусом Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області Ткаченко Н.В., реєстровий номер № 357 /а.с.147/.

За умовами п.2 договору позикодавець передала у власність, а позичальник приняла у власність грошові кошти в сумі 95 000 грн. Позичальник зобов`язується повернути одержані у позику грошові кошти позикодавцю готівкою за його першою вимогою (п.3 договору).

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , позичальник ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Генівка Первомайського району Миколаївської області, про що виконавчим комітетом Романово-Балківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області складено актовий запис № 05 /а.с.7/.

ОСОБА_3 взяті на себе зобов`язання за договором позики за життя не виконала, отримані кошти за життя не повернула, про що свідчить наданий позивачем оригінал договору позики, оскільки відповідно до п. 9 договору у випадку повернення суми боргу, позикодавець повинен був передати примірник цього договору позичальнику. Наявність у позивача договору є свідченням невиконання ОСОБА_3 умов договору позики.

Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно із нормами ст.ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

З копії спадкової справи № 448/2016, заведеної Другою первомайською державною нотаріальною конторою Миколаївської області після смерті ОСОБА_3 , вбачається, що спадкоємцем за заповітом є ОСОБА_2 , який отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом: на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудженнями, розташований по АДРЕСА_1 /а.с.105/ та земельну ділянку площею 6,2 га, кадастровий номер № НОМЕР_2 , розташовану в межах території Романовобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області /а.с.108/. В спадковій справі міститься претензія кредитора ОСОБА_1 , яка подана у строки, встановлені ст. 1281 ЦК України. Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину, відсутні.

Таким чином, до відповідача, як до спадкоємця за заповітом, який прийняв спадщину після смерті своєї бабусі ОСОБА_3 , перейшов обов`язок повернути заборгованість за договором позики, укладеним ОСОБА_3 05.03.2014 року, в межах вартості спадкового майна.

Відповідно до п.8 договору за домовленістю сторін, позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю проценти 3 % річних.

Пунктом 7 договору визначено, що у разі, якщо позичальник своєчасно не поверне суму позики, він зобов`язаний сплатити на вимогу позикодавця суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 10 % річних від простроченої суми.

Частиною першою ст. 608 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

На правовідносини між кредитором і спадкоємцем позичальника не поширюються норми закону, які врегульовують загальні наслідки невиконання стороною договірних зобов`язань. ОСОБА_2 не несе відповідальності за невиконання зобов`язань за договором позики, оскільки він такий договір не укладав і таких зобов`язань на себе не брав.

Позивачем не надано доказів того, що відповідно до п.3 договору він пред`являв вимогу до позичальника ОСОБА_3 про повернення грошей за її життя, тож п.7 договору щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 10 % річних від прострочення суми - не підлягає задоволенню, тому що у спадкодавця за життя не виникло такого зобов`язання.

На користь позивача за невиконання позичальником свого зобов`язання за договором позики підлягає стягненню 95 000 грн. позики, а також 3 % річних відповідно до п. 8 договору, які нараховувались до момент смерті ОСОБА_3

Відсоткова ставка 3 % річних розраховується за формулою: /відсотки/ = /сума боргу/ х /процентна складова/ 100%/ 365 днів /кількість днів/, що складає 7 528 грн. 57 коп.

Вартість спадкового майна (навіть його частини) перевищує розмір заборгованості спадкодавця, що підтверджується нормативно-грошовою оцінкою земельної ділянки /а.с.9/.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, коди наявні підстави для звільнення від доказування.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених законом випадках.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Таким чином, ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті своєї бабусі ОСОБА_3 , а тому зобов`язаний нести відповідальність перед ОСОБА_1 за борговим зобов`язанням, існуючим на момент смерті ОСОБА_3 , в межах вартості отриманого ним у спадщину майна.

За наведених обставин, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено частково, з відповідача на користь позивачки слід стягнути витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини вимог в сумі 1 025 грн. 28 коп.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 10-13, 77-80, 89, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу із спадкоємця за договором позики від 05.03.2014 року, укладеним між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 , в рахунок погашення заборгованості спадкодавця за договором позики від 05.03.2014 року, укладеним між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 102 528 (сто дві тисячі п`ятсот двадцять вісім) грн. 57 коп., яка складається із суми основного богу - 95 000 грн. та 3% річних - 7 528 грн. 57 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 , на відшкодування судових витрат пропорційно до задоволеної частини позовних вимог 1 025 (одну тисячу двадцять п`ять) грн. 28 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступна та резолютивна частини рішення складені 23.07.2019 року

Повний текст судового рішення виготовлено 29.07.2019 року.

СУДДЯ: