Номер провадження: 22-ц/813/1908/19
Номер справи місцевого суду: 495/3016/17
Головуючий у першій інстанції Шевчук Ю.В.
Доповідач Журавльов О. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Комлевої О.С., Кравця Ю.І.,

за участю секретаря Павлючук Ю.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Спецбудтехніка-В»,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Український Лізинг»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Український Бізнес Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «УкрБізнесБанк» Білої Ірини Володимирівни на заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 травня 2017 року у складі судді Шевчука Ю.В.,

встановив:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ «Спецбудтехніка-В», ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог - ТОВ «Український Лізинг», просив суд визнати за ним право власності на вантажний автокран 20 Т Liebherr LTM 1095-5.1, що був у використанні, 2007 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 та встановити порядок виконання рішення суду, зазначивши, що дане рішення є підставою для зняття з обліку спірного автокрану із наступною реєстрацією права власності (постановкою на облік) на ім`я ОСОБА_1 .

Рішенням Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 травня 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 було задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на вантажний автокран 20 Т Liebherr LTM 1095-5.1, що був у використанні, 2007 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 .

Встановлено порядок виконання рішення суду, зазначивши, що дане рішення є підставою для зняття з обліку вантажного автокрану 20 Т Liebherr LTM 1095-5.1, що був у використанні, 2007 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , д.н. НОМЕР_2 із наступною реєстрацією права власності (постановкою на облік) на ім`я ОСОБА_1 .

Зазначене рішення суду оскаржує в апеляційному порядку ПАТ «Український Бізнес Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «УкрБізнесБанк» Білої І.В.

В скарзі з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставиться питання про скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.

До початку розгляду справи в апеляційному суді від ОСОБА_1 надійшла заява №22-15475/19 від 23.07.2019 року про відмову від позовних вимог з підстав, передбачених ст. ст. 206, 373 ЦПК України. Зазначено, що правові наслідки відмови від позову, передбачені ЦПК України ОСОБА_1 відомі та зрозумілі.

Сторони в судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи в апеляційному суді повідомлялися належним чином.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Справа розглянута апеляційним судом на підставі ч. 2 ст. 247 та ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Розглянувши заяву, колегія суддів дійшла висновку про її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦПК України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно ч. 1 ст. 373 ЦПК України, в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 2 ст. 373 ЦПК України, якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Отже, звернення позивача до суду з заявою про відмову від позову це диспозитивне право позивача, передбачене цивільно-процесуальним законом України.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Оскільки відмова від позову є волевиявленням позивача ОСОБА_1 , яким позивач з урахуванням принципу диспозитивності (ст. 13 ЦПК України) розпорядився на власний розсуд та права відповідачів при цьому не порушуються, колегія суддів вважає, що заяву ОСОБА_1 про відмову від позову слід задовольнити, прийняти відмову ОСОБА_1 від позову до товариства з обмеженою відповідальністю «Спецбудтехніка-В», ОСОБА_2 , третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «Український Лізинг» про визнання права власності, одночасно рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 травня 2017 року слід визнати нечинним та закрити провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 142, 255, 374, 377, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про відмову від позову задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позову до товариства з обмеженою відповідальністю «Спецбудтехніка-В», ОСОБА_2 , третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «Український Лізинг» про визнання права власності.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 травня 2017 року визнати нечинним та закрити провадження у справі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст Постанови складений 24.07.2019 року.

Головуючий О.Г.Журавльов

Судді О.С.Комлева

Ю.І.Кравець