Єдиний унікальний номер судової справи: 225/2501/19
Номер провадження: 2/225/665/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

22 липня 2019 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Ткач Г.В.,

за участю

секретаря судового засідання - Черникової Н.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом Військово-цивільної адміністрації м.Торецьк Донецької області, яка діє в інтересах малолітніх ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року Військово-цивільна адміністрація м. Торецьк Донецької області, що діє в інтересах малолітніх звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідач ОСОБА_3 має малолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З 07.02.2018 малолітні діти перебувають на обліку в службі у справах дітей Військово- цивільної адміністрації м. Торецьк як діти, які опинились в складних життєвих обставинах, та знаходились під соціальним супроводом Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді. З матір`ю дітей неодноразово проводились профілактичні бесіди щодо виконання нею батьківських обов`язків, але проведена робота не дала позитивних результатів, мати не змінила ставлення до виховання дітей, не намагається повернути їх до родини, у зв`язку з чим родина була знята з соціального супроводу Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді з негативним результатом.

З вересня 2018 року по теперішній час малолітні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходяться в Центрі соціально- психологічної реабілітації дітей м. Торецька. За час перебування дітей в дитячому закладі мати жожного разу не відвідувала дітей, повернути їх додому не намагалася. Вказує, що ОСОБА_3 їх долею та здоров`ям не цікавиться, вихованням дітей не займається, не приділяє їм уваги, не проводить з дітьми вільний час, не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, матеріально їх не утримує.

На підставі викладеного позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітніх ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також стягнути з відповідача на користь Органу опіки та піклування Військово-цивільної адміністрації м. Торецьк Донецької області аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 23.04.2019 року та продовжувати до досягнення меншою дитиною повноліття.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги підтримав повністю, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач в судове засідання не прибув з невідомих причин, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений шляхом надсилання судових повісток про виклик разом з копіями відповідних документів.

Беручи до уваги думку позивача, який не заперечує проти заочного вирішення справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи відповідно до положень ст.ст. 280-283 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Оцінив усі докази, зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, керуючись принципом верховенства права суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_3 є матір`ю малолітніх дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження.

Згідно з інформацією Центру соціально- психологічної реабілітації дітей м. Торецька №106 від 22.02.2019 малолітні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 03.09.2018 року по теперішній час перебувають у центрі. Мати дітей жодного разу не відвідала, їх життям та здоров`ям не цікавилася.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач негативно характеризується за місцем проживання, зловживає алкогольними напоями, не працює.

Постановою Дзержинського міського суду Донецької області від 18.01.2019 ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.184 КУпАП за повторне ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 1700 грн.

Згідно з Витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відомості про батька в них записані відповідно до ст.135 СК УКраїни.

Відповідно до актів відвідування родини від 14.06.2018, від 20.12.2018 житло за адресою мешкання відповідача перебуває у незадовільному стані.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не створюють умов отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Крім того, ч.1 ст. 12 ЗУ " Про охорону дитинства " встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Судом встановлено, що відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання юридичного обов`язку по вихованню малолітніх дітей, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, не спілкується з ними, матеріально не утримує.

З матеріалів справи вбачається, що малолітні на теперішній час перебувають в Центрі соціально- психологічної реабілітації дітей м. Торецька. За час перебування дітей відповідач не намагалася повернути їх додому, не цікавилася їх долею, матеріально не допомагає, не має наміру в подальшому займатись їх вихованням.

Частина 5 ст. 19 СК України покладає на орган опіки та піклування подати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору.

Відповідно до висновку № 3 від 03.04.2019 року Військово-цивільна адміністрація м. Торецьк Донецької області вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно її малолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Доказів, які б свідчили про те, що відповідач в силу певних поважних причин або інших обставин не може здійснювати свої батьківські обов`язки щодо своєї дитини судом не встановлено.

У суду немає підстав вважати, що позбавлення батьківських прав відповідача вплине на інтереси дітей, які не отримують від своєї матері необхідної уваги та догляду. Крім того, при зміні своєї поведінки та зміні обставин згідно з ст. 169 СК України, відповідач не позбавлений права звернутися до суду із позовом про поновлення батьківських прав.

Проаналізував всі обставини справи, суд доходить висновку, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, підготовкою до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду. Зазначені фактори в їх сукупності, суд може розцінювати як ухилення ОСОБА_3 від обов`язків по вихованню дітей.

За таких обставин, суд вважає, що ОСОБА_3 необхідно позбавити батьківських прав. Позбавлення її батьківських прав по відношенню до дітей є необхідною мірою в інтересах їх здоров`я та виховання.

Що стосується позовних вимог про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання малолітніх дітей, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.2 ст.162 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

За положеннями ч. 3 ст.166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Судом встановлено, що відповідач працездатна, має змогу виплачувати аліменти на утримання дітей. За таких обставин, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 182, 183, Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Як зазначено в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Суд вважає, що слід стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 23.04.2019 року та продовжувати до досягнення меншою дитиною повноліття.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі, оскільки як вбачається з матеріалів справи відповідач, будучи матір`ю ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Крім того, відповідач відповідно до закону повинен нести обов`язок по утриманню дітей.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

На підставі ст.ст. 162, 164, 165, 166, 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 10,12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 258, 263, 264, 265 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженку м.Донецьк, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , батьківських прав відносно малолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м.Торецька (Дзержинська) Донецької області, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на користь Органу опіки та піклування Військово-цивільної адміністрації м. Торецьк Донецької області (місцезнаходження: Донецька область, місто Торецьк, вулиця Маяковського, 24а) на утримання малолітніх дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 23.04.2019 року та продовжувати до досягнення найстаршою дитиною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття, після чого аліменти стягувати за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Роз`яснити ОСОБА_3 право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав після зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в 30 денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, позивач має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: