Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1192/19
Провадження №: 2/332/981/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2019 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Яцуна О.С., за участю секретаря Фурсової О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, -

В С Т А Н О В И В:

МТСБУ звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою. В обґрунтування позову зазначено, що 23.07.2017 року з вини ОСОБА_1 , який керував автомобілем «М 412 ИЖ», державний номер НОМЕР_1 , сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого загинув ОСОБА_2 . Вина відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.11.2017 року. Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на час скоєння ДТП не була застрахована, ОСОБА_3 , як дружина загиблого ОСОБА_2 , 03.11.2017 року звернулась до позивача із заявою про відшкодування витрат на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника. Керуючись нормами пп.«а» п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції, яка діяла на момент ДТП, МТСБУ здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 38400,00 грн., які позивач просить стягнути з відповідача, а також суму сплаченого судового збору в розмірі 1921,00 грн.

Від представника позивача - адвоката Панасюка О.М., до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнає, від надання пояснень відмовляється, відзиву не надав.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_3 ОСОБА_3 є дружиною померлого ОСОБА_2 (а.с.11).

Вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.11.2017 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 25.04.2018 року, встановлено, що 23.07.2017 року, приблизно о 07-03 годині, водій ОСОБА_1 , який не мав водійського посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «М 412 ИЖ 02», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вул. Чарівній у м.Запоріжжі з боку вул. Полякова в напрямку вул. Героїв 55-ї бригади. В цей же час по регульованому пішохідному переходу в районі будинку № 131 зліва направо по ходу руху автомобіля проїзну частину вул.Чарівній перетинав пішохід ОСОБА_2 , який рухався на зелений сигнал світлофора. Наближаючись до пішохідного переходу в районі будинку № 131, водій ОСОБА_1 у зв`язку зі зниженням уваги і реакції, а так само порушенням координації дій, викликаних вживанням алкогольних напоїв, ігноруючи вимогу забороняючого (червоного) сигналу світлофора, рухаючись зі швидкістю не менше 70 км/год., що перевищує дозволену у населеному пункті, маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити пішохода ОСОБА_2 , та маючи при цьому технічну можливість уникнути наїзду на нього, відповідних заходів до зниження швидкості аж до зупинення транспортного засобу не вжив. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.1 а), 2.9 а), 8.7.3 е), 12.3, 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху України. Порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи № 9-499 від 17.08.2017 року, з технічної точки зору знаходиться в прямому причинному зв`язку з подією ДТП. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_2 від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці пригоди.

Вказаним вироком ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років без позбавлення права керування транспортними засобами. Стягнуто з МТСБУ на користь ОСОБА_3 у відшкодування матеріальної шкоди 38400 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 у відшкодування моральної шкоди 100 000 грн. (а.с.6-9).

Положеннями ч.6 ст. 82 ЦПК України зокрема передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 в порушення вимог п.21.1 ст. 21 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не була застрахована.

Відповідно до заяви від 03.11.2017 року, ОСОБА_3 звернулася до позивача із заявою про відшкодування витрат на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника (а.с.10).

Згідно пп.39.2.1 п.39.2 ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» основним завданням МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 вказаного Закону визначено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її завдання транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Згідно п.27.4 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Відповідно до Довідки № 1 МТСБУ від 30.01.2018 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, сума відшкодування ОСОБА_3 становить 38400,00 грн. (а.с.12). Згідно Наказу МТСБУ про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих № 5546 від 11.06.2018 року, на підставі ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», приймаючи до уваги довідку № 1 від 30.01.2018 про розмір відшкодування шкоди та документи, надані по справі МТСБУ № 45008, ОСОБА_3 призначено виплату в рахунок відшкодування заподіяної шкоди у сумі 38400,00 грн. (а.с.11), та згідно платіжного доручення № 908983 від 11.06.2018 року їй перераховано вказану суму (а.с.12).

Відповідно до п.38.2, п.38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону, до яких відповідач не належить. Такі ж положення закріплені у статті 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку, що позивачем доведено наявність правових підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_1 на відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, в сумі 38400,00 грн., а тому позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати позивача по оплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (місцезнаходження: м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8, п/р НОМЕР_5 в АТ «Укрексімбанк» у м. Києві, МФО 322313, ) суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 38400,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (місцезнаходження: м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8, п/р НОМЕР_5 в АТ «Укрексімбанк» у м. Києві, МФО 322313, ) судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п. 15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: О.С. Яцун