Справа № 510/754/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.07.2019 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Бошков І.Д.;

-за участю секретаря Занфір О.В.,

-

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідач ОСОБА_2 , позовні вимоги визнала, щодо їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу у її відсутності.

Позивач на задоволенні позову наполягав, просив розглянути справу без його участі.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копії паспортів сторін; копія технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1 ; копія рішення виконкому Ренійської міської ради депутатів № 135 від 01.12.1954 р.; копія рішення виконкому Ренійської міської ради депутатів № 329 від 29.11.1991 р.; копія рішення Ренійського районного суду від 05.04.2018 р.; копія звіту про проведення незалежної оцінки від 28.12.2018 р.; копія договору купівлі продажу від 02.06.2018 р.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач звернувся до суду із вищевказаними вимогами, зазначивши, що відповідачу ОСОБА_2 на праві власності належав житловий будинок АДРЕСА_1 , на підставі рішення Ренійського районного суду від 28.12.2018р.

02.06.2018 р. між позивачем ОСОБА_1 (покупець) та ОСОБА_2 (продавець) була досягнута домовленість про купівлю-продаж зазначеного житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями. ОСОБА_2 як власник нерухомого майна, продала позивачу вищевказаний житловий будинок, передавши у володіння та користування належний їй об`єкт нерухомості, отримавши за це грошову компенсацію. Позивач вступив у володіння та користування зазначеним майном. Сторони також домовились, що пізніше оформлять договір купівлі-продажу в нотаріальному порядку.

Через деякий час позивач звернулась до відповідача, з метою посвідчення правочину у нотаріальному порядку, але остання постійно відмовлялась від зустрічі, мотивуючи тим, що бракує вільного часу. Таким чином, відповідач свідомо ухиляється від нотаріального посвідчення договору, тому позивач звернувся із позовом до суду, для захисту своїх порушених прав.

У зв`язку із вищевикладеними обставинами позивач ОСОБА_3 , вважає, що має всі підстави для визнання за нею права власності на житловий будинок із надвірними спорудами АДРЕСА_1 , оскільки правочин між сторонами відбувся, а тому право власності на це нерухоме майно може бути визнано за ним.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Згідно ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу повинен бути укладений у письмовій формі і посвідчений нотаріально, якщо хоча б однією із сторін є громадянин, і недотримання цієї вимоги є підставою для визнання укладеного договору недійсним. Разом із тим, між сторонами була досягнута взаємозгода за всіх істотних умов договору, покупець передав продавцю обумовлену суму, а продавець передав покупцю нерухомість в натурі. Позивач фактично вступила в управління та володіння нерухомістю, тобто правочин між сторонами відбувся. Оскільки на момент укладення угоди сторони не мали змоги засвідчити правочин нотаріально, вони домовилися зробити це згодом. З метою нотаріального засвідчення правочину позивач запропонувала відповідачу привести їх домовленість у відповідності до вимог законодавства, однак з незалежних від неї обставин, зробити це не вдалося, оскільки відповідач свідомо ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Враховуючи вищенаведене, позивач вимушена була звернутися із позовом до суду за для захисту своїх порушених прав.

Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

У відповідності до ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися, щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Виходячи із вищенаведеного, угода (правочин) між сторонами відбулася, вона виконана в повному обсязі, нею були припиненні обов`язки відповідача щодо житлового будинку (які виникли в даний час) та встановленні права на нерухомість у позивача, тому є правові підстави визнати договір купівлі - продажу нерухомого майна дійсним та визнати право власності на предмет договору житловий будинок із надвірними спорудами АДРЕСА_1 , за позивачем.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 200, 206, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 16, 220, 657 ЦК України 2003 р., суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Договір купівлі - продажу житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1 , укладеного 02.06.2018р., згідно якого відповідач продала, а позивач ОСОБА_1 купила житловий будинок АДРЕСА_1 - визнати дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_1 , який складається в цілому з: житлового будинку літ. А, загальною площею 38,10 кв.м., житловою площею 33,80 кв. .м., підсобною площею 4,30 кв.м., літньої кухні літ. Б, сараїв літ. В, Г, вбиральні літ. Д, погрібу літ. Є, гаражу літ. Ж, навісу літ. З, огорожі 1,2,3, споруди 4,5.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Ренійський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Д. Бошков