ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2019 року Фастівськийміськрайонний суд Київськоїобласті в складі:

головуючого судді Соловей Г.В.,

з участю секретаря Момот Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Фастів Київської області скаргу Державне територіально-галузеве обєднання Південно-Західна залізниця на дії державного виконавця,-

ВСТАНОВИВ:

Державне територіально-галузеве обєднання Південно-Західна залізниця звернулися до суду з скаргою на дії державного виконавця посилаючись на те, що рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22.06.2015 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ДТГО Південно-Західна залізниця збитки, завдані злочином в сумі 16124,04 грн.

На виконання рішення видано виконавчий лист №381/967/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ДТГО Південно-Західна залізниця 16124,04 грн., збитків завданих злочином. ДТГО Південно-Західна залізниця вказаний виконавчий лист разом з заявою про примусове виконання рішення направили до Фастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області. Державним виконавцем Костецьким М.М., 13.06.2019 року винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, зазначивши, що у виконавчому документі та заяві стягувача відсутні відомості про число, місяць і рік народження боржника, що не уможливлює відкриття виконавчого провадження. Стягувач вважає, що дією державного виконавця, яка полягає у винесені повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 13.06.2019 року, щодо примусового виконання вказаного виконавчого листа порушено право стягувача, а тому є підстави для визнання неправомірними дії державного виконавця та скасування повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

В судове засідання представник скаржника не зявився, через канцелярію суду подала заяву в якій вимоги скарги підтримала та просила скаргу розглянути в її відсутність.

Представник Фастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву в якій вимоги скарги не визнала та просила в її задоволекнні відмовити.

Дослідивши письмові матеріали скарги, наявні у справі письмові докази, суд вважає скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

При розгляді скарги судом встановлено, що 22 червня 2015 року Фастівським міськрайонним судом Київської області видано виконавчий лист № 381/967/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь Державного Територіально-галузевого обєднання Південно-Західна залізниця 16124,04 грн., збитків завданих злочином.

ДТГО Південно-Західна залізниця звернулося з заявою про примусове виконання рішення за вих. №НЮ-52-86 від 25.03.2019 року до Фастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

13.06.2019 року головним державним виконавцем Фастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області винесено Повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання яким виконавчий лист № 381/967/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь Державного Територіально-галузевого обєднання Південно-Західна залізниця 16124,04 грн., збитків завданих злочином повернуто без виконання з посиланням на те, що виконавчий лист не відповідає вимогам ст.4 Закону України Про виконавче провадження, а саме у виконавчому документі відсутня дата народження боржника.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 Конституції України та ч. 1ст. 302 ЦК України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року N 2-рп/2012, відповідно до пункту 1 якого збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя, таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Вимоги до змісту виконавчого листа встановлені частиною першою статті 4 закону України Про виконавче провадження, якою передбачено, що потрібно зазначати у виконавчому листі реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб платників податків) та дата народження боржника фізичної особи; а пунктом 6 частини четвертої цієї ж статті Закону встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цьогоЗакону.

Разом з тим відповідно до пункту 3 частини третьої статті 18 Закону України Про виконавче провадження, державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Постанова Верховного Суду України у справі N 6-62цс14 від 25.06.2014 року звертаєу вагу на право державного виконавця при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі і конфіденційну, надане п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження.

Відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті цього Кодексу, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Таким чином, на підставі вище наведеного можна зробити висновок про те, що не зазначення у виконавчому листі № 381/967/15-ц від 22.06.2015 року дати народження боржника не може бути підставою для повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, оскільки державний виконавець Костецький М.М. своїм правом отримання конфіденційної інформації, не скористався, а зіславшись на відсутність у виконавчому документі дати народження боржника, виніс повідомлення про повернення виконавчого документу без виконання тим самим допустив у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів стягувача, в зв`язку з чим винесене ним повідомлення є безпідставним, незаконним, прийнятим з порушенням вимог чинного законодавства та норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 74 Закону України Про виконавче провадження, сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Про виконавче провадження, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У відповідності до п. 18 Постанови від 07.02.2014 року №6 Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" виходячи зі змісту статті 451 ЦПК України. у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби. Приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Разом з тим, як роз`яснено у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", що кореспондується із положенням п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" від 07.02.2014 року № 6, у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов`язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому суд не вправі зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України "Про виконавче провадження" можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

На підставівикладеного, суд вважає, щоскарга підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. ст.258,259,260,263,447,450,451 ЦПК України, на підставі Закону України Про виконавче провадження, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Державне територіально-галузеве обєднання Південно-Західна залізниця на дії державного виконавця задовольнити частково.

Визнати дії головного державного виконавця Фастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 13.06.2019 року неправомірними.

Скасувати повідомлення головного державного виконавця Фастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про повернення виконавчого документу № 381/967/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь Державного Територіально-галузевого обєднання Південно-Західна залізниця 16124,04 грн., збитків завданих злочином, стягувачу без прийняття до виконання від 13.06.2019 року.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя Г.В.Соловей