Справа № 576/1470/19
Провадження № 6/576/16/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2019 року м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого - судді Мазура С.А.,

за участі: секретаря Пугач В.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глухів заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Глухівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - заявник) звернувся до Глухівського міськрайонного суду Сумської області із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Заява мотивована тим, що відповідно до ухвали Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 27 січня 2014 року його, як керівника ЗАТ «Глухівінвестбуд» було тимчасово обмежено в праві виїзду за межі України, до виконання зобов`язань по виконавчому провадженню про стягнення з ЗАТ «Глухівінвестбуд» заборгованості з виплати боргу на користь УПФУ у м. Глухові та Глухівському районі. Зазначає, що відкритих виконавчих проваджень де він є стороною не зареєстровано, а тривале обмеження його в праві виїзду за межі України є неспівмірним і явно порушує його права. За таких обставин просив скасувати тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України.

В судове засідання заявник не з`явився, але подав письмову заяву про підтримання заяви та про розгляд справи без його участі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, проте надав до суду заяву про розгляд заяви в її відсутність, заперечувала, щодо задоволення заяви, оскільки заборгованість за підприємством не погашена.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Судом установлено, що згідно даних Автоматизованої системи відкритих виконавчих проваджень станом на 18.06.2019 де стороною є ОСОБА_2 у Глухівському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області не зареєстровано. На виконанні зареєстровано 48 виконавчих проваджень про стягнення з ЗАТ «Глухівінвестбуд» на користь Глухівського об`єднаного УПФ Сумської області 17436409 грн. боргу. З метою виконання вищевказаних виконавчих документів на підставі статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» керівника вказаного підприємства ОСОБА_1 обмежено у праві виїзду за межі України до виконання рішень суду у повному обсязі (а.с.7).

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України (в редакції чинній станом на 27.01.2014), питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Пунктом 18 частини 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній станом на 27.01.2014), державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

Отже, підставою для застосування щодо ОСОБА_1 тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України було те, що на час відкриття виконавчого провадження та на час вирішення питання про застосування такого обмеження, він являвся керівником ЗАТ «Глухівінвестбуд», яке є боржником у виконавчому провадженні та існувала відповідна правова підстава.

З 15.12.2017 порядок тимчасового обмеження в праві виїзду за межі України врегульований статтею 441 ЦПК України.

Відповідно до вимог частин 1-3 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Отже, чинним ЦПК України встановлена можливість обмеження у праві виїзду за кордон виключно боржника фізичної особи та скасована можливість такого обмеження до керівника боржника юридичної особи, порядок застосування якої було передбачено статтею 377-1 ЦПК України (в редакції станом на час застосування такого заходу). Хоча п.19 частини другої статті 18 ЗУ «Про виконавче провадження» і передбачає право державного виконавця звернутись з таким клопотанням до суду.

Згідно зі статтею 13 Загальної декларації прав людини кожна особа має право вільно пересуватися і обирати собі місце проживання у межах кожної держави. Кожна людина має право покинути будь-яку країну, включаючи й свою власну, і повернутися в свою країну.

Стаття 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачає, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Крім цього, відповідно до статті 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

У справі «Гочев проти Болгарії» Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених ч.3 ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції, і, по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості; проте навіть якщо зазначене обмеження свободи пересування було виправданим на самому початку, воно може стати непропорційним і таким, що порушує права людини, якщо воно автоматично продовжуватиметься протягом тривалого періоду. Тому застосування такого обмеження має періодично переглядатися судом з метою з`ясування доцільності його подальшого застосування, при чому обсяг судового розгляду повинен дозволити суду взяти до уваги всі фактори, й у тому числі ті, що стосуються пропорційності такого обмеження.

Розглядаючи заяву ОСОБА_1 щодо скасування вжитих щодо нього заходів, суд враховує, що на сьогоднішній день норми чинного законодавства не передбачають порядку розгляду обмеження у праві виїзду за кордон саме керівника боржника.

Крім того, суд враховує, що за даними автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що виконавчі провадження з виконання виконавчих документів, боржником за якими є ОСОБА_1 станом на 18.06.2019 року на виконанні у Глухівському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області не перебувають (а.с.7).

Відповідно до вимог частини п`ятої статті 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Суд зазначає, що чинним законодавством не встановлено строку дії обмежень, що суперечить стандартам щодо права на свободу пересування, а тому з урахуванням приведеної практики Європейського суду з прав людини, суд доходить висновку, що таке тривале обмеження особи у праві виїзду за кордон є недоцільним, непропорційним і таким, що порушує права людини.

З огляду на викладене заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а тимчасове обмеження його у праві виїзду за межі України скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.33 Конституції України, ст. 259, 260, 261, 441 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , застосоване ухвалою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 27.01.2014.

Копію цієї ухвали суду направити для виконання до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги в порядку передбаченого підпунктом 15.5, пункту 15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03.10.2017 протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.А. Мазур