рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

08 липня 2019 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючої одноособово - судді Шевчук Ю.В.,

при секретарі - Савенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білгород-Дністровський цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», Третя сторона - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, Білгород-Дністровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до суду в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №9858, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем від 25.07.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» Боргу в розмірі 42175,57 грн. та стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просила позовні вимоги задовольнити.

Представник позивача Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» в судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у задоволенні позовних вимог просив відмовити. Надав до суду відзив, з якого вбачається, що у порушення зазначених норм закону та умов договору позивач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав та не повернув в межах строку, встановленого договором, суму кредиту та не сплатив проценти, комісію та інше за користування кредитом. Згідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Виконавчий напис вчиняється на оригіналі документа, що встановлює заборгованість. Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, то він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку. Для виконання виконавчого напису нотаріусу були надані всі необхідні документи, відповідно до вимог чинного законодавства. Враховуючи викладені норми виконавчий напис вчинено відповідно норм діючого законодавства.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, в судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представник Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки не відомі.

Суд, зясувавши обставини по справі, взявши до уваги заяви сторін, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, з огляду на таке.

25 липня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 9858 за

кредитним договором ODD0R000600026 від 14.01.2004 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості, не сплаченої в строк, у розмірі 42175,57 гривень, з урахуванням:

-заборгованість за тілом кредиту у розмірі - 3534,09 грн.;

-заборгованість за відсотками у розмірі - 3804,83 грн.;

-заборгованість з пені у розмірі - 34836,65 грн.;

-витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 1800 грн.

Відповідно до укладеного кредитного договору № ODD0R000600026 від 14.01.2004 року між позивачем та Південним ГРУ ЗАТ КБ «Приватбанк», котрий згодом був реорганізований в ПАТ КБ «Приватбанк» позивачем отримано кредит на покупку кухонного гарнітуру у розмірі 5300,00 грн, зі сплатою «Авансу» у розмірі 1325,00 грн., під час підписання цього договору, строком на 12 місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % в місяць за користування кредитом та 25% за його обслуговування.

Так як позивач, згідно умов договору, не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості в повному обсязі, представником Філії Південого ГРУ ЗАТ КБ «Приватбанк» було подано позов до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по кредиту.

Згідно Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.01.2005 року справа №2-679 були задоволені позовні вимоги філіалу «Південого головного регіонального управління» ЗАТ КБ «Приватбанку» до ОСОБА_1 за заборгованістю по кредитному договору № ODD0R000600026 від 14.01.2004 року загальною сумою 4281,40 гривень, в тому числі: заборгованість по кредиту 3534,09 гривень, по відсоткам 670,31 гривень, по пені 77,00 гривень.

Згідно виконавчого листа 2-679, виданого 17.03.2005 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом з ОСОБА_1 на користь ЮГРУ ЗАТ КБ «Приватбанк» міста Одеси, вул. Гречеська,1 стягувався борг в сумі 4332 гривні 40 копійок, починаючи з 01.09.2005 року по 30.09.2010 року. Сума була стягнута та перерахована повністю, що підтверджується довідкою №490 від 08.10.2010 року виданою ТОВ «Істок», де вона працювала весь цей час.

14.08.2014 року ПАТ КБ « Приватбанк» знову подав до Білгород-Дністровського міськрайонного суд Одеської області позовну заяву до позивача про стягнення заборгованості за тим же кредитним договором № ODD0R000600026 від 14.01.2004 року по якому вона повністю розрахувалась, який складалась з:

- заборгованості по процентам за користування кредитом - 3804,83 грн.;

- пені, за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором - 18984,60 грн.;

Згідно п.1 Умов договору № ODD0R000600026 від 14.01.2004 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 , кінцевий термін повернення кредиту 14.01.2005 року, тобто сума кредиту надавалася строком на 12 місяців, включно з сплатою відсотків. Строк позовної давності відраховується з 14.01.2005 року до 14.01.2008 року.

Згідно п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), та перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права, або про особу, яка його порушила.

Таким чином ПАТ КБ «Приватбанк» вже скористався своїм правом стягнувши з позивача суму заборгованого кредиту з відсотками та пені згідно вищезазначеного рішення Білгород-Дністровського суду Одеської області від 17.01.2005 року та виконавчого листа, виданого 17.03.2005 року Білгород-дністровським міськрайонним судом.

Однак, через 4 роки ОСОБА_1 дізналася, що 02 лютого 2018 року постановою державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області відкрито виконавче провадження №55731008 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. №9858 від 25 липня 2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу в розмірі 43975,57 грн.

Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження № 55731008, виконавчий напис № 9858 від 25 липня 2017 року вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок, неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про стягнення боргу, якого не існує.

Вимога банка про стягнення з позивача на користь відповідача кредитної заборгованості є незаконною та спростовується матеріалами вказаних вище судових справ, а також наступним:

Відповідно до норм ст.ст. 11, 525, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржується до суду, право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, права та інтереси якої стосуються такі дії чи акти.

Відповідно до п.п. 1.1-1.2 Глави 16 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року№296/5 та ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року№1172, для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди: документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус, який вчиняв виконавчий напис, не отримував від відповідача та позивача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, рішення суду, постанова про закінчення виконавчого провадження тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. Розрахунок боргу, здійснений відповідачем щодо наявності грошового зобов`язання позивача по кредиту, процентах річних та пені, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог банку до боржника.

Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказану норму закону. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та пені у виконавчому напису зроблено відповідачем одноособово без урахування думки та позиції позивача та не відповідає дійсності.

Виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого працівниками банку, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача.

Також відповідачем порушені строки позовної давності та нотаріус взагалі не мав права видавати виконавчий напис.

Пунктами 3.1 ч.3, 3.2 ч.3, 3.5 ч.3 глави 16 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи стверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Отже, безспірність заборгованості підтверджується документами, передбаченими переліком документів, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

Постановою Пленуму ВСУ від 31.01.1992 року №2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчинені» п. 13 роз`яснено, що відповідно до ст. ст. 34. 36, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальним нормативними актами з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності, не минув цей строк.

Таким чином, основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки.

Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувана з підписом боржника про його отримання.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст. 267 ЦК України).

Таким чином, на час вчинення виконавчого напису у приватного нотаріуса Швець Р.О. були дві підстави для відмовлення у скоєнні такого напису: наявність спору та сплив позовної давності.

Згідно розяснень , викладених у п.6 Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмови у їх вчиненні» справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів. Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Інакше кажучи, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Сам же нотаріус може залучатися судами, як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Рішення у таких справах фактично жодним чином не впливають на нотаріусів.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений в порушення вимог Закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивачки.

За встановлених обставин оспорюваний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 11, 18, 256, 258, 525, 267, 629 ЦК України, ст.ст. 258-259, 263-265 ЦПК України, ст. 50, 88 Закону України «Про нотаріат»,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», Третя сторона - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, Білгород-Дністровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню- задовольнити.

Виконавчий напис № 9858, вчинений 25.07.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу в розмірі 42175,57 грн., визнати таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з ПАТ КБ «Приват банк», , місце знаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1 Д на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 704,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: