РЕНІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Провадження № 2/510/927/19

Справа № 510/1057/19

15.07.2019 року м. Рені Одеської області

Ренійський районний суд Одеської області у складі

Головуючого судді Гончарової-Парфьонової О.О.

При секретарі Міхайліченко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Рені Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Нагірненської сільської ради Ренійського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді права власності на земельну ділянку загальним розміром 2,66 г, яка розташована на території Нагірненської сільської ради Ренійського району Одеської області (земельні ділянки № НОМЕР_1 , масив № НОМЕР_3 ), кадастровий номер земельної ділянки - НОМЕР_4 , яка належала померлій на підставі розпорядження Ренійської районної державної адміністрації від 22 липня 2004 року № 257А-2004, та державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_5 , виданого Ренійською державною адміністрацією 08 грудня 2004 року. Цільове призначення земельної ділянки - ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

За життя померла ОСОБА_2 не залишила заповідальне розпорядження, а тому спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцем першої черги після померлої за законом є позивач по справі - ОСОБА_1 Інших спадкоємців немає.

Через деякий час після смерті матері, відповідно до вимог чинного законодавства, ОСОБА_1 звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, відповідно до постанови від 05 травня 2019 року, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення сповіщався, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява від представника позивача - адвоката Кокош О.П., відповідно до якої він просить розглядати справу за їх відсутності, позов підтримують та просять його задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, надав суду заяву, відповідно до якої він просить розглядати справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді права власності на земельну ділянку загальним розміром 2,66 г, яка розташована на території Нагірненської сільської ради Ренійського району Одеської області (земельні ділянки № НОМЕР_1 , масив № НОМЕР_3 ), кадастровий номер земельної ділянки - НОМЕР_4 , яка належала померлій на підставі розпорядження Ренійської районної державної адміністрації від 22 липня 2004 року № 257А-2004, та державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_5 , виданого Ренійською державною адміністрацією 08 грудня 2004 року. Цільове призначення земельної ділянки - ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

За життя померла ОСОБА_2 не залишила заповідальне розпорядження, а тому спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцем першої черги після померлої за законом є позивач по справі - ОСОБА_1 . Інших спадкоємців немає.

Судом було встановлено, що позивач проживав разом з померлою на час відкриття спадщини, від неї не відмовлявся, а тому вважається таким, що прийняв спадщину після смерті матері відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Через деякий час після смерті матері, відповідно до вимог чинного законодавства, ОСОБА_1 звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, відповідно до постанови від 05 травня 2019 року, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

У підтвердження своїх позовних вимог, позивач надав суду копії документів, які підтверджують право власності померлої ОСОБА_2 , докази сумісного проживання з померлою, докази родинного зв`язку з померлою, та інші докази, що підтверджують обґрунтованість позовних вимог, а відсутність оригіналів правовстановлюючих документів не може бути підставою для невизнання права власності за спадкоємцем.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Частина 5 ст. 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частина 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У даному випадку визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, всі вказані обставини знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та не викликають у суду жодних сумнівів.Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають чинному законодавству, а тому мають бути задоволені.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13, 18, 81, 89, 133, 141, 200, 206, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Нагірненської сільської ради Ренійського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_6 виданий Ренійським РВ УМВС України в Одеській області 10 лютого 2000 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_7 , право власності на земельну ділянку загальною площею 2,66 г, яка розташована на території Нагірненської сільської ради Ренійського району Одеської області (земельні ділянки № НОМЕР_1 розташовані в масиві № НОМЕР_3 ), кадастровий номер земельної ділянки - НОМЕР_4 , яка належала померлій матері ОСОБА_2 на підставі розпорядження Ренійської районної державної адміністрації від 22 липня 2004 року № 257А-2004, та державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_5 , виданого Ренійською державною адміністрацією 08 грудня 2004 року.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяті днів з дня його проголошення.

Суддя О.О. Гончарова-Парфьонова