РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2019 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого судді - Лукінова К.С.

При секретарі - Богачова В.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» про спростування розповсюдженої недостовірної інформації та у відмові у видачі субсидії,

ВСТАНОВИВ:

14.12.2016 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» про спростування розповсюдженої недостовірної інформації та у відмові у видачі субсидії, в якому просила визнати претензію зі сторони ВТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» сплачувати 714,51 грн. протиправною, а відмову в нарахуванні субсидії ОСОБА_1 - необґрунтованою; застосувати у розгляді спору сплив строку позовної давності, як підставу у відмові вимагати відповідачем сплати нарахувань 15-річної давнини; зобов`язати ВТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» ліквідувати заборгованість за домоволодінням по особовому рахунку № НОМЕР_1 в розмірі 714,51 грн., припинити зобов`язання ОСОБА_2 смертю фізичної особи та порядком заміни кредитора в зобов`язанні, повідомити про це письмово ОСОБА_1 та дати можливість їй укласти договір на послуги. В обгрунтування поданого позову ОСОБА_1 послалась на те, що вона разом зі своєю матір`ю ОСОБА_3 проживає в квартирі АДРЕСА_1 і є з 28.12.2012 року власниками цієї квартири. 26.02.2016 року вона звернулась до Управління праці та соціального захисту Індустріальної районної ради м. Дніпро з проханням призначити їй житлову субсидію. З травня 2016 року по січень 2017 року вона її отримувала. Але в теперішній час їй відмовлено в цьому. 01.10.2017 року вона звернулась в усній формі до Управління з проханням роз`яснити причину відмови, оскільки вважає, що має право на соціальний захист. Інспектор Управління повідомила їй, що причина відмови в наявності боргів за домоволодінням перед комунальними службами, вручила шматок бумаги з вказаними сумами боргів перед комунальниками. З таким положенням позивачка не погодилась, оскільки всі послуги сплачує своєчасно та боргів не має. 13.10.2017 року вона звернулась до Управління з письмовою заявою про недостовірність вказаної інформації, на що отримала відповідь №1-875 від 23.10.2017 року з пропозицією сплатити борги комунальникам. Вважає, що Управління мало зайняти об`єктивну позицію та перевірити викладені учасниками правовідносин факти, а потім приймати рішення про відмову в субсидії. С 2005 року по теперішній час ВТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» та його попередники періодично вимагають сплати грошей з вже померлого ОСОБА_2 , з нарахуванням та сплатою яких сторона позивача не погоджується. «Борг» пов`язаний безпосередньо з особою ОСОБА_2 , який проживав та був власником квартири з моменту заселення будинку по 23.02.2011 року. Договори на послуги комунальних служб та відносини з ними укладались та підтримувались ним особисто. 29.12.2002 року ВАТ «ЕК «Дніпрообленерго» уклало договір № 5940044 про користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області з колишнім власником та мешканцем квартири ОСОБА_4 . Свої зобов`язання в 2003 році відповідач не виконував належним чином, через що ОСОБА_4 відмовився сплачувати неякісні послуги. Про це він неодноразово повідомляв енергопостачальнику. Енергопостачальник до суду не звертався. З 2003 по 2006 роки вона та ОСОБА_3 проживали фактично за адресою: АДРЕСА_2 та споживачами електричної енергії за адресою: АДРЕСА_3 в період створення заборгованості вони не були. З 23.11.2018 року по теперішній час вони проживають в квартирі по АДРЕСА_3 , завжди сплачують за електроенергію у повному обсязі. В зв`язку з прийняттям ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» з 2006 року всі попередні договори, односторонні домовленості, листи про надання житлово-комунальних послуг втратили силу та виконавець зобов`язаний був надати на укладення новий договір. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Про смерть власника та відсутність договірних зобов`язань мешканців енергопостачальнику неодноразово повідомлялось. 16.07.2018 року позивачка направила до ВТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» заяву про припинення неправомірної претензії сплатити 892,51 грн. Однак відповідач продовжує вимагати кошти, а позивачці відмовляють в призначенні субсидії.

Не погодившись з поданим позовом відповідач подав письмовий відзив в порядку ст. 178 ЦПК України від 11.01.2019 року в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що електропостачання між позивачкою та відповідачем в даному випадку врегульовано Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357 та ст. 714 ЦК України. Позивачка зареєстрована та є співвласником квартири АДРЕСА_1 . Позивачка фактично є користувачем електричної енергії і від її постачання не відмовляється. Крім цього зазначають, що саме на споживача покладається обов`язок укладення договору і сплати за комунальні послуги, якщо він ними користувався. Крім цього заборгованість за приладом обліку 011260 складає 714,51 грн. і відповідно є правом відповідача вимагати оплати заборгованості. Відповідач не звертався до суду із позовом про стягнення заборгованості. Крім цього вимоги позивачки не передбачені ні законом, ні договором, а отже позов не підлягає задоволенню. Вважають вимоги позивачки надуманими та безпідставними.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, спираючись на доводи поданої позовної заяви і зазначила, що її права є порушеними з боку відповідача, оскільки їй не призначають субсидію через наявність заборгованості. При цьому вона розцінює як вимогу сплатити заборгованість лист відповідача № Б-1261/1600 від 18.07.2018 року де зазначено про існування заборгованості в сумі 714,51 грн. станом на 07.06.2018 року. Крім цього позивачка вважає, що через наявну заборгованість за приладом обліку відповідач відмовляє їй в укладенні договору на постачання електричної енергії, хоча вона ніякої заборгованості не має.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволенні оскільки права позивачки ніяким чином не порушені і відповідач не вимагає від позивачки сплати заборгованості, а лише повідомляє про її існування. При цьому відповідач не є органом, що призначає субсидію, а тому вони є неналежним відповідачем.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлене наступне:

Згідно копії довідки № 0724427 від 24.10.2018 року за адресою: АДРЕСА_3 зареєстровані: ОСОБА_3 - з 21.04.1992 року та ОСОБА_1 - з 21.03.1996 року.

Згідно копії витягу з Державного реєстру правочинів ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_1 28.12.2012 року Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 .

Згідно копії договору № 5940044 про користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області, його було укладено з ОСОБА_4 і визначено умови договору.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 03.03.2011 року - ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.

Згідно копії заяви ОСОБА_1 про припинення неправомірної вимоги сплатити 892,51 грн. видно, що 16.07.2018 року позивачка зверталась до відповідача з вимогою про припинення вимоги сплати боргу ОСОБА_4 та повідомлено про його смерть.

Згідно копії претензії № 40048/1600 від 12.06.2018 року про сплату заборгованості за використану електричну енергію з сумою претензії 892,51 грн. видно, що АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» вимагає від ОСОБА_4 сплати заборгованості в сумі 892,51 грн.

Згідно копії відповіді № Б-1261/1600 від 18.07.2018 року видно, що ОСОБА_1 повідомлено про наявність заборгованості в сумі 714,51 грн. станом на 07.06.2018 року за приладом обліку 011260 і повідомлено, що особовий рахунок № НОМЕР_3 відкрито на іншу особу.

Згідно копії відповіді Управління праці в та соціального захисту населення Індустріальної районної у місті Дніпрі ради від 23.10.2017 року № Г-875 ОСОБА_1 повідомлено, що у разі отримання інформації від підприємств надавачів комунальних послуг, про прострочену понад два місяці заборгованість, загальна сума якої перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з оплати послуг, субсидія на наступний строк не призначається, про що Управління інформує особу. На підставі отриманої від підприємств надавачів комунальних послуг інформації за домоволодінням ОСОБА_1 рахується сума простроченої понад два місяці заборгованості, в тому числі ПАТ «ЕК Дніпрообленерго» - 839,59 грн. Питання плати та встановлення заборгованості за надані послуги відноситься до компетенції підприємств надавачів житлово-комунальних послуг. Для призначення субсидії позивачці потрібно надати до Управління заяву, декларацію та підтверджуючі документи про сплату боргу або укладення договору реструктуризацію заборгованості, або оскарження заборгованості в судовому порядку (у тому числі до винесення рішення судом).

Згідно відповіді ВАТ «ЕК «ДНіпрообленерго» ОСОБА_2 . № 275/611-2011 від 24.02.2011 року недоплата по періодах становила 1740,54 грн.

Згідно копії пояснювальної записки видно, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтверджували факт того, що позивачка проживала з 2003 року по 2005 рік по АДРЕСА_2 .

Згідно копії заяви № 523 від 26.02.2016 року, копії декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, копії повідомлення про надання субсидії № 022941 видно, що з жовтня 2016 року ОСОБА_1 було надано субсидію.

Згідно копії роздруківки рахунку 5940044 видно, що ОСОБА_4 станом на 02.2008 рік має сальдо (заборгованість) з використаної електроенергії.

Суд дійшов до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов`язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.

Матеріалами справи та наданими сторонами поясненнями в ході розгляду справи встановлено, що права позивачки в обраний нею спосіб захисту - не порушені, а тому і не підлягають судовому захисту, оскільки безпосередньо до позивачки відповідачем вимоги про сплату заборгованості за спожиту електроенергію пред`явлено не було. При цьому позивачкою не доведено факт того, що вона може виступити спадкоємцем, що має відшкодовувати шкоду, завдану спадкодавцем в силу ст. 1231ЦК України. Позивачкою не надано суду жодних доказів того, що навіть в майбутньому її права можуть бути порушені з боку відповідача, як спадкоємця позивачки після померлого ОСОБА_4 і чи взагалі є позивачка спадкоємцем після ОСОБА_4 ..

При цьому, в позовній заяві та матеріалах справи, а також усних поясненнях позивачки не вбачається, за яких законних підстав вона звертається до суду за захистом прав померлого ОСОБА_4 .

При цьому, станом на дату розгляду справи судом відсутні будь-які докази, що могли б свідчити про перешкоди з боку відповідача в отриманні субсидії позивачкою, оскільки, як вже зазначалося вище, вимогу сплати боргу відповідачем пред`явлено не до позивачки, а до ОСОБА_4 .

Слід зауважити, що лист, на який посилається позивачка як на підтвердження вимог сплати боргу до неї з боку відповідача на а.с.15 судом не розцінюється як вимога про сплату боргу, а даний лист носить лише інформативний характер про стан показів приладу обліку 011260.

За таких обставин в обраний позивачкою спосіб захисту її прав, права позивачки не підлягають судовому захисту, оскільки відповідачем у будь-який спосіб не порушувались.

При цьому, щодо вимоги про необґрунтовану відмову в нарахуванні субсидії позивачці суд дійшов до висновку, що вимога пред`явлена до неналежного відповідача, оскільки АТ «ДТЕК «Дніпровські електромережі» не є належним відповідачем у даній справі і особою, що призначає субсидії. Такою особою є відповідне Управління праці та соціального захисту населення, однак дана особа залучена позивачкою до участі у справі не була.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 15,16 ЦК України, ст.ст. 4, 258-273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» про спростування розповсюдженої недостовірної інформації та у відмові у видачі субсидії - відмовити в повному обсязі.

Судові витрати компенсувати за рахунок Держави.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлено: 24.07.2019 року.

Суддя К.С. Лукінова