Рішення

Іменем України

16 липня 2019 року

смт Краснопілля

справа № 578/777/17

провадження № 2/578/5/19

Краснопільський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Косар А.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу

за позовною заявою ОСОБА_1 в особі представника позивача ОСОБА_2 /далі також - позивач у відповідному відмінку/

до ОСОБА_3 /далі також - відповідач у відповідному відмінку/

про виділ частки із нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, -

учасники судового процесу:

представник позивача в режимі відеоконференції - адвокат Титаренко П.О.,

представник відповідача в режимі відеоконференції - адвокат Шабатін Д.Є.,

секретар судового засідання - Литвин А.В.,

адміністратори з`єднання Вольвач Р.П., Фесенко О.М.

Історія справи

(I.) Короткий зміст позовних вимог

1. 29.08.2017 ОСОБА_1 через свого представника звернулася до суду з позовом, яким просила:

1.1. Виділити в натурі у власність як окремий об`єктнерухомого майна ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 , нежитлове приміщення літер «А-1» за планом, площею 26,4 кв.м., склад літер «Б» за планом, площею 243,8 кв.м., трансформаторну літер «В» за планом, площею 4,0 кв.м, вбиральню літер «Г» за планом, площею 4,5 кв.м., розташоване за адресою: Сумська область, Краснопільський район, Сіннівська сільська рада .

1.2 . Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на нерухоме майно, розташоване за адресою:

АДРЕСА_3 . Позовні вимоги мотивовані такими обставинами.

3. 12.07.2016 сторони уклали спірний договір купівлі - продажу, згідно якогоОСОБА_1 та ОСОБА_3 в рівних частинах /по Ѕ частині/ на праві спільної часткової приватної власності належить вище зазначене нежитлове приміщення.

4. Позивач виявила бажання здійснити виділ у натурі частки із нерухомого майна, в зв`язку з чим, для встановлення технічної можливості виділу об`єкта нерухомого майна, звернулася до ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Промінвестбуд». Згідно висновку № 094-6-04/17 від 14.04.2017, можливо виділити ОСОБА_1 нежитлове приміщення під літер «А-1» за планом, площею 26,4 кв.м., склад літер «Б» за планом, площею 243,8 кв.м., трансформаторна літер «В» за планом, площею 4,0 кв.м, вбиральню літер «Г» за планом, площею 4,5 кв.м., а ОСОБА_3 нежитлове приміщення піч під літер «Д`за планом, площею 32.3 кв.м, піч під літер «Е» за планом, 24.7 кв.м.

5. Відповідач у добровільному порядку відмовляється здійснити виділ у натурі частки із нерухомого майна, тому позивач вимушена звернутись до суду.

6. На переконання позивача її право порушено і підлягає судовому захисту.

(II.) Узагальнений виклад позицій учасників справи

ІІ.1. Виклад позиції позивача

7. Позивача представлялиОСОБА_2 /Довіреність зареєстрована в реєстрі за № 977 від 24.07.2017/ та Титаренко Павло Валентинович /Ордер серії СМ № 27/03 від 27.03.2019, Посвідчення адвоката України від № 370 від 06.04.2012/, процесуальна позиція позивача та її представників - підтримання позову з наведених у ньому підстав.

/т 1 ас 4, 62-63, 244-247/

ІІ.2. Виклад позиції відповідача

8. Відповідача представляв адвокат Шабатін Дмитро Євгенович /Довіреність зареєстрована в реєстрі за № 1958 від 25.10.2017, Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Серії ЗР № 21/2014/; процесуальна позиція - заперечення проти позову.

/Т.1, ас 56, 59/

9. 06.12.2017 представником відповідача надано заперечення на позовну заяву, за змістом яких просить відмовити у позові за необґрунтованістю. Позивач не довів письмово про наявність спору щодо неможливості спільного користування оспорюваним майном, наданий суду висновок ТОВ «Промінвестбуд» не може бути взятий до уваги як доказ та стати основою судового рішення, оскільки буде порушено технологічний процес, який унеможливлює діяльність підприємства взагалі.

(ІІІ.) Заяви, клопотання позивача та відповідача:

10. 13.11.2017, 26.02.2018, 28.02.2018, 02.03.2018 представник позивача подав клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

/т.1, ас 33, 96-97, 105/

11. 06.12.2017 представник відповідача подав заперечення на позовну заяву.

/т.1, ас 55 /

12. 14.12.2017 представник відповідача подав заяву про долучення доказів по справі.

/т.1, ас 58-59/

13. 18.12.2017, 13.04.2018 представник позивача подав заяви про долучення доказів по справі.

/т.1, ас 61-63, 125/

14. 10.04.2018 представник відповідача подав додаткові письмові пояснення по справі.

/т.1, ас 121/

15. 13.04.2018 представник позивача подав Клопотання про призначення судової експертизи.

/т.1, ас 126/

16. 27.02.2019 позивач подав клопотання про перенесення судового засідання на іншу дату.

/т.1, ас 230/

17. 22.04.2019, 24.04.2019 представник відповідача подав клопотання про допущення до участі у справі.

/т.2, ас 7, 11/

18. 25.04.2019, 10.06.2019 представник позивача подав клопотання про перенесення судового засідання на іншу дату.

/т.2, ас 14, 30/

(ІV.) Процесуальні дії у справі

19. 06.10.2017 суддя Краснопільського районного суду Сумської області /далі також - суддя, суд/ постановив ухвалу про відкриття провадження у справі та встановлено строк до 27.11.2017, протягом якого відповідач, в разі невизнання цивільного позову, може подати суду письмове заперечення проти позову.

/т.1, ас 25/

20. 30.11.2017 суддя постановив ухвалу про призначення справи до судового розгляду.

/т.1, ас 36/

21. 30.11.2017, 06.12.2017, 19.12.2017, 13.02.2018, 05.03.2018, 20.04.2018, 11.06.2018, 13.07.2018, 03.10.2018, 18.10.2018, 04.12.2018, 15.01.2019, 28.02.2019, 27.03.2019, 25.04.2019, 10.06.2019 суддя постановив ухвали про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

/т.1, ас 36а, 52, 70, 92, 108, 129, 141, 149, 167, 179, 199, 223, 232, 250, Т.2, ас 17, 33/

22. 28.09.2018 суд постановив ухвалу про залишення клопотання представника позивача про призначення експертизи без задоволення.

/т.1, ас 164-166/

23. 16.07.2019 суд ухвалив вступну і резолютивну частини рішення, повний текст якого буде складено 26.07.2019.

/т.2, ас 53/

(V.) Фактичні обставини, установлені судом

24. 12 липня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕРОБАЙТ-С» /Продавець/ та ОСОБА_1 і ОСОБА_3 /Покупці/ уклали договір купівлі-продажу нерухомого майна /комплекс будівель та споруд/, розташовані за адресою: Сумська область , Краснопільський район, Сіннівська сільська рада, відповідно до п. 1.1 якого продавець продав, а покупці купили в рівних частинах кожному по Ѕ частині нерухомого майна.

/ас 5-6/

25. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 92572270 від 21.07.2017, ОСОБА_1 належить право власності на 1/2 частину нежитлового приміщення, розташоване за адресою: Сумська область , Краснопільський район , Сіннівська сільська рада .

/ас 7/ 26 . Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 92572085 від 21.07.2017, ОСОБА_3 належить право власності на 1/2 частину нежитлового приміщення, розташоване за адресою: Сумська область, Краснопільський район, Сіннівська сільська рада .

/ ас 8

/ 27 . Згідно Технічного паспорту на нежитлове приміщення /Комплекс будівель та споруд № 1 / виданого ТОВ «Сумбудпроект» від 08.09.2015, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 належить право власності по 1/2 частині нежитлового приміщення, кожному, розташоване за адресою: Сумська область, Краснопільський район, Сіннівська сільська рада .

/ас 9-13

/ 28 . Згідно Висновку експерта ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Промінвестбуд» № 094-6-04/17 від 14.04.2017 щодо технічної можливості виділу об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: Сумська область , Краснопільський район, Сіннівська сільська рада, пропонований об`єкт виділу нерухомого майна № 1: ОСОБА_1 нежитлове приміщення під літер «А-1» за планом, площею 26,4 кв.м., склад літер «Б» за планом, площею 243,8 кв.м., трансформаторна літер «В» за планом, площею 4,0 кв.м, вбиральню літер «Г» за планом, площею 4,5 кв.м.; пропонований об`єкт виділу нерухомого майна № 2: ОСОБА_3 нежитлове приміщення піч під літер «Д`за планом, площею 32.3 кв.м, піч під літер «Е» за планом, 24.7 кв.м.

/ас 14/

(VІ.) Національне законодавство

29. Правовідносини, що склалися між сторонами, виникли із договірних правовідносин, та врегульовані нормами Цивільного кодексів України.

30. Цивільний кодекс України /далі також - ЦК у відповідному відмінку/ № 980-ІV від 16.01.2003 ( в редакції на час виникнення спірних правовідносин)

30.1. Стаття 319. Здійснення права власності

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

30.2. Стаття 356. Право спільної часткової власності

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

30.3. Стаття 358. Здійснення права спільної часткової власності

Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

30.4. Стаття 364. Виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності

Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

30.5. Стаття 367. Поділ майна, що є спільній частковій власності

Майно, що є у спільній частковій власності може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

31. Згідно Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №55 від 18.06.2007 року, поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна або Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна.

32. За змістом роз`яснень Пленуму Верховного Суду України наведених в п.14 постанови від 22.12.1995 № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", об`єкт нерухомого майна, який є спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі (виділу частки з нього), якщо можливо виділити сторонам ізольовані приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі приміщення або які можна переобладнати в такі. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями, якщо про це заявлено позов.

33. Правова позиція ВСУ з цього приводу висловлена у справі № 6-12цс13, яка гласить, що відповідно до статті 358 ЦК право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Виходячи з аналізу зазначеної правової норми слід дійти висновку, що ця норма регулює саме порядок здійснення права часткової власності, тобто порядок користування спільною частковою власністю без її поділу в натурі, наслідком якого є припинення права спільної часткової власності. Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

(VІІ.) Висновки суду

34. Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа викладає в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

35. Відповідно до частини першої статті 15 та частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

36. Згідно до вимог статті 12 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В силу статті 81 ЦПК доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

37. Поняття спільної часткової власності визначено в частині першій статті 356 ЦК як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

38. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.

39. Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки.

40. Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 ЦК), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

41. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

42. З аналізу вище зазначених правових норм слідує, що кожен учасник права спільної часткової власності має суб`єктивне цивільне право на виділ своєї частки. Юридичне значення виділу полягає в тому, що учасник отримує у натурі певне майно, яке відповідає його частці, а у разі неможливості - компенсацію за нього, у власність. При цьому право спільної власності щодо суб`єкта, який виділив свою частку у натурі, припиняється. Якщо з учасників спільної часткової власності після здійснення виділу залишився тільки один суб`єкт, природно, що право спільної власності припиняється взагалі. Проте якщо після виділу суб`єктів-співвласників залишилося хоча б двоє, право спільної часткової власності продовжує існувати - з перерозподіленими частками та, як правило, з видозміненим складом майна, яке перебуває у спільній частковій власності.

43. Згідно статті 367 ЦК майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

44. Виходячи з аналізу змісту норм статей183, 358, 364 ЦК можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності.

45. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

46. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників.

47. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна.

48. Крім того, у тих випадках, коли в результаті виділу співвласнику передається частина приміщень, яка перевищує за розміром його частку, суд повинен вирішити питання про стягнення з нього відповідної грошової компенсації та зазначити в рішенні фактичні ідеальні частки в праві власності на майно після його поділу.

49. Судом встановлено, що Висновок експерта ТОВ «Науково-виробниче підприємство» Промінвестбуд» № 094-6-04/17 від 14.04.2017 щодо технічної можливості виділу об`єкта нерухомого майна, який був наданий позивачем, не містить інформацію розміру ідеальних часток при виділі нерухомого майна у натурі в окремий об`єкт кожному співвласнику, крім цього не містить інформацію вартості оспорюваного майна, що позбавляє можливості у разі поділу неспівмірності розміру часток майна присудити грошову компенсацію співвласнику, частка якого зменшилась.

50. З огляду на викладене, даний висновок експерта не може бути взятий судом до уваги та покладений в основу рішення.

51. Згідно до частини другої статті 89 ЦПК жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

52. Згідно зі статтею 263 ЦПК, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

53. Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права способам, що встановлено чинним законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові, оскільки завданням суду є саме захист порушених або оспорюваних прав та інтересів особи.

54. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позивачем не доведена обґрунтованість вимог про виділ частки із нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, наявні правові підстави для відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в особі представника позивача ОСОБА_2 .

(VІІІ.) Розподіл судових витрат між сторонами

55. Згідно з частиною першою статті 133 ЦПК, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

56. Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити у порядку, передбаченому статтею 141 ЦПК згідно з Законом України «Про судовий збір».

57. Оскільки, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову, то судові витрати необхідно залишити за позивачем.

Керуючись статтями 258, 265, 282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

Ухвалив:

1. ОСОБА_1 в особі представника позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ частки із нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, відмовити в позові повністю.

2. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, залишити за позивачем.

3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

5. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

6. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

7. Позивач ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_12 .

8. Представник позивача Титаренко Павло Валентинович /Ордер серії СМ № 27/03 від 27.03.2019, Посвідчення адвоката України від № 370 від 06.04.2012/.

9. Відповідач ОСОБА_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_13 .

10. Представник відповідача Шабатін Дмитро Євгенович /Довіреність зареєстрована в реєстрі за № 1958 від 25.10.2017, Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Серії ЗР № 21/2014/.

Повне судове рішення складено 26 липня 2019 року.

Суддя А.І. Косар