У х в а л а

15 липня 2019 року

м. Київ

справа № 730/1612/18

провадження № 61-12263 ск 19

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 29 січня 2019 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 21 травня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Плиски-Агро» про розірвання договорів оренди землі та стягнення орендної плати,

В с т а н о в и в:

1. У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Борзнянського районного суду Чернігівської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Плиски-Агро» про розірвання договорів оренди земельних ділянок та стягнення орендної плати за договорами оренди земельних ділянок у розмірі 9 255,32 грн (з вирахуванням передбачених законодавством податків і зборів).

2. Рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області від 29 січня 2019 року позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість з орендної плати у розмірі 4 558,26 грн і судовий збір у сумі 3 347,15 грн. В частині вимог про розірвання договорів оренди земельних ділянок - відмовлено.

3. Постановою Чернігівського апеляційного суду від 21 травня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, а рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 29 січня 2019 року в частині вимог про стягнення орендної плати залишене без змін; в іншій частині рішення першої інстанції в апеляційному порядку не переглядалося.

4. 22 червня 2019 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надіслала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 29 січня 2019 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 21 травня 2019 року.

5. У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить суд касаційної інстанції скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції в частині вимог про стягнення орендної плати і ухвалити нове рішення в цій частині про задоволення позову.

6. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суддю-доповідача Ігнатенка В. М.

7. Дослідивши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 , Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, з огляду на наступне.

8. Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

9. Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

10. Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

11. Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

12. Як убачається з матеріалів касаційного провадження, ціна позову в даній справі становить 9 255,32 грн, яка станом на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1921*100=192 100 грн).

13. Отже зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

14. В касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, відповідна справа має виняткове значення для особи, яка подає касаційну скаргу. Крім цього, оскільки суд першої інстанції не відніс дану справу до категорії малозначних, а суд апеляційної інстанції, вказав у своїй постанові, що вона може бути оскаржена в касаційному порядку, то, на думку скаржника, рішення у даній справі підлягають касаційному оскарженню.

15. Зазначені представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 аргументи суд вважає необґрунтованими, оскільки вони зводяться до незгоди з фактичними обставинами, встановленими судами першої та апеляційної інстанцій.

16. Крім того, із змісту касаційної скарги вбачається, що в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволені позову про розірвання договорів оренди земельних ділянок не оскаржувалося. Отже, спір позивача та відповідача на стадії касаційного розгляду даної справи полягає виключно в вимозі позивача стягнути з відповідача грошові кошти - орендної плати, розмір яких указує на можливість суду касаційної інстанції віднести дану справу до категорії малозначних.

17. Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не змінює ціну позову у даній справі, та не спростовує наявність у Верховного Суду повноважень на визнання справи малозначною, оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у Загальних положеннях цього Кодексу, то її норми поширюються і на повноваження суду касаційної інстанції.

18. Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

19. Разом із цим, жодних інших належних та обґрунтованих доводів, які б свідчили про можливість відкриття касаційного провадження в малозначній справі представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 не наведено, а тому суд приходить до висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

20. Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

21. З урахуванням вказаного, оскільки ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

22. З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 394 ЦПК України,

Ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 29 січня 2019 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 21 травня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Плиски-Агро» про розірвання договорів оренди землі та стягнення орендної плати.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Ігнатенко