Справа № 196/639/19
№ провадження 2/196/355/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2019 року смт. Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Зубій А.В.

за участю:

секретаря Дорошенко В.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в смт. Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в Царичанський районний суд Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 , за набувальною давністю, посилаючись на приписи статті 344 Цивільного кодексу України.

На обґрунтування своїх вимог у позовній заяві ОСОБА_1 вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його та відповідачів в справі мати - ОСОБА_4 . Ще раніше - ІНФОРМАЦІЯ_2 помер їхній батько - ОСОБА_5 .

Після смерті мами ОСОБА_4 відкрилась спадщина, яка серед іншого, складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 .

Після смерті матері він звернувся до державного нотаріуса Шостої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, але йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок у зв`язку з пропуском 6-ти місячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Посилається на те, що він, починаючи з 19.11.1996 року і по теперішній час зареєстрований та проживає у житловому будинку АДРЕСА_1 , який згідно свідоцтва про право на спадщину від 07.06.1995 року належав померлій матері ОСОБА_4

Зазначений вище об`єкт нерухомості, а саме житловий будинок АДРЕСА_1 , на даний час не має законного власника, оскільки в період з 11.11.2004 року і по теперішній час юридично ніхто не оформив право власності на вказаний житловий будинок.

На сьогоднішній день він продовжує проживати в цьому будинку, тобто добросовісно та відкрито володіє цим майном більше двадцяти років, постійно сплачує комунальні послуги за цією адресою, проводить поточні ремонти в будинку. Факт того, що він з 1996 року і до цього часу фактично володіє нерухомим майном - житловим будинком АДРЕСА_1 , підтверджується записами в погосподарській книзі № 1 Новопідкрязької сільської ради, відповідною довідкою та реєстрацією в паспорті позивача за вказаною адресою.

На теперішній час самочинна перебудова відсутня, житловий будинок та інші господарські будівлі не є аварійними та придатні до користування.

Вказує, що він не набув вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами злочинним шляхом чи способом, який завідомо суперечить основам правопорядку та моралі.

Оскільки він зареєстрований та проживає у вказаному житловому будинку безперервно з 19.11.1996 року - більше 20 років без якогось приховування цього факту для оточуючих, доглядає за будинком та утримує його, періодично робить в ньому поточний ремонт, то вважає, що він відкрито володіє вказаним домоволодінням.

Між позивачем та відповідачами існують правові відносини щодо набуття права власності на вказане майно, юридична доля нерухомого майна - житлового будинку, є невизначеною, у зв`язку з чим він вимушений звернутися з даним позовом до суду.

В підготовче засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Тараненко П.П. не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують і просять їх задовольнити.

Відповідачі в підготовче засідання не з`явилися. Надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають в повному обсязі.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України).

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч.1 ст. 82 ЦПК України).

Згідно ст. 206 ч.1 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ст. 206 ч.4 ЦПК України).

Приписами ч.ч.1,4 ст.344 ЦК України встановлено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено Цивільним Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, набувається за рішенням суду.

Перевіривши справу, вивчивши надані сторонами документи, з`ясувавши правову позицію відповідачів, даючи оцінку доказам у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі на підставі ст.ст. 15, 16, 20, 328, 344 Цивільного кодексу України.

Судом встановлено, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Обставини, викладені в позовній заяві, визнані відповідачами та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

Із встановлених обставин випливає, що між сторонами існують правові відносини щодо набуття права власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 , до яких повинні бути застосовані ст.ст. 328, 344 ч.ч. 1,4 Цивільного кодексу України, ч.ч.4,8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.

Юридична доля нерухомого майна на час розгляду справи залишається невизначеною.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 81, 200, 206, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Прийняти визнання відповідачами позову.

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцем м. Дніпропетровськ, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 , за набувальною давністю.

Набуте ОСОБА_1 за рішенням суду право власності на нерухоме майно за набувальною давністю виникає з моменту державної реєстрації.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом 30-ти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Царичанський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя А.В. ЗУБІЙ