Справа № 202/8018/18
Провадження № 2/202/946/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 липня 2019 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Бєльченко Л.А.,

при секретарі - Шишляннікові О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

18.12.2018 року позивач звернулася до суду цим позовом до відповідача, зазначаючи, що з відповідачем вона з 27.08.2010 року по 22.07.2014 року перебувала у зареєстрованому шлюбі. Відповідно до договору довічного утримання серії НОМЕР_1 від 25.03.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Перфіловою О.А., реєстровий № 1200, вона є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач зазначила, що у вказаній квартирі зареєстрована вона та її колишній чоловік ОСОБА_2 , відповідач у справі. Останній не проживає у вказаній квартирі з березня 2014 року, тобто після припинення між ними сімейних відносин, його речей у квартирі немає. Відповідач не сплачує комунальні платежі, не бере участі в утриманні квартири, тому реєстрація у ній відповідача змушує її нести додаткові витрати на оплату комунальних платежів та перешкоджає їй повною мірою розпоряджатись квартирою на власний розсуд.

У зв`язку з викладеним, позивач просила суд усунути їй перешкоди у користуванні квартирою шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання двічі поспіль не з`явився, про причини неявки до суду не повідомив, не направив відзив на позовну заяву. На адресу суду повернулися конверти із судовими повістками з рекомендованими повідомленням з позначкою «за закінченням терміну зберігання».

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 37).

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до договору довічного утримання серії НОМЕР_2 332381 від 25.03.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Перфіловою О.А., реєстровий № 1200, позивач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 15-17).

Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.08.2010 року по 22.07.2014 року (а.с. 13,14).

Відповідно до наданої позивачем довідки № 17750, виданої відділом ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради 10.12.2018 року, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані позивач та відповідач (а.с. 20).

Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Частиною другою статті 406 ЦК України визначено, що на вимогу власника сервітут може бути припинений за рішенням суду, за наявності обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням зазначеного, приймаючи до уваги, що ОСОБА_2 вселився до спірної квартири як член сім`ї власника цієї квартири, ураховуючи, що право користування житлом має речово - правовий характер, а позивачем не надано належних та допустимих в розуміння статей 77,78 ЦПК України доказів не проживання відповідача у спірній квартирі понад один рік без поважних причин, суд вважає, що відсутні законні підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд критично ставиться до наданої представником позивача копії договору найму квартири, відповідно до якого у спірній квартирі з 01.11.2016 року живуть ОСОБА_4 та її донька ОСОБА_5 , та копії нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_4 , у котрій остання підтверджує факт не проживання відповідача у спірній квартирі з 01.11.2016 року, і довідок від 06.11.2018 року, виданих тимчасово переміщеним особам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , відповідно до яких останні фактично проживають у спірній квартирі, оскільки вказані докази не свідчать про не проживання відповідача у спірній квартирі понад один рік без поважних причин, а лише свідчать про проживання у цій квартирі осіб ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

За таких обставин суд приходить до висновку про відмову позивачеві у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 10,13,77,78,81,89, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Бєльченко Л.А.