КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2603/9571/12 Головуючий у суді першої інстанції:Лісовська О.В.
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/4450/2019 Доповідач у суді апеляційної інстанції:Волошина В.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Слюсар Т.А., Панченка М.М.

Секретаря судового засідання Маличівській Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 17 грудня 2018 року за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Експобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и в:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про визнання виконавчого листа № 2-4715, виданого 22 січня 2013 року Деснянським районним судом міста Києва на виконання судового рішення про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором кредиту на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Експобанк» (новий кредитор ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп») таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 17 грудня 2018 року заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Експобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист № 2-4715, виданий 22 січня 2013 року Деснянським районним судом м.Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» суми боргу у розмірі 413 967, 69 грн. та виплат по сплаті судового збору у розмірі 3 219, 00 грн.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду першої інстанції, заінтересована особа ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі порушує питання про скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, яким в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовити, мотивуючи тим, що ухвала суду першої інстанції постановлена при неповному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначив про те, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що виконавчий документ неодноразово пред`являвся до виконання до органів державної виконавчої служби, чим було перервано строк пред`явлення цього виконавчого документа до виконання. З урахуванням ст.12 та п. 5 «Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII виконавчий лист №2-4715 від 22.01.2013 до виконання може бути пред`явлено до 22.04.2019, а тому стягувачем строк пред`явлення виконавчого документа до виконання не пропущено.

У судовому засіданні представник заявника Лантух Я.В. заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив судове рішення першої інстанції залишити без змін. Інший учасник справи ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи судом повідомлений у встановленому законом порядку. У відповідності до вимог статті 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 04 грудня 2012 року задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк». Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 413 967 грн. 69 коп. та витрати по сплаті судового збору у сумі 3 219,00 грн.(а.с. 76-78 том 1).

Рішення не оскаржувалось та набрало законної сили 17 грудня 2012 року.

На підставі поданої представником позивача заяви Деснянським районним судом міста Києва 22 січня 2013 року видано виконавчий лист, із зазначенням строку пред`явлення виконавчого листа до виконання до 17 грудня 2013 року (а.с. 79, 95 том 1). Позивачем (стягувачем за виконавчим документом) виконавчий лист пред`явлено для примусове виконання до відділу державної виконавчої служби Деснянського РВДВС міста Києва 26 березня 2013 року (а.с. 60 том 2).

06 березня 2018 року між ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та ПАТ «КБ «Експобанк» укладений договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 51 за договором кредиту і забезпечення № 111/2007 USD від 24 грудня 2007 року, за яким ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором, у зв`язку із цим у квітні 2018 року ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» звернулося до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому листі.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 13 квітня 2018 року заяву ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» задоволено (а.с. 113-114 том 1).

Постановою Київського апеляційного суду від 06 листопада 2018 року ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 13 квітня 2018 року змінено, з викладенням резолютивної частини у наступній редакції: «замінити стягувача ПАТ «КБ Експобанк» у виконавчому провадженні за виконавчим листом № 2-4715, виданим Деснянським районним судом м. Києва 22 січня 2013 року, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором кредиту у сумі 413 967 грн 69 коп. та витрат по сплаті судового збору у сумі 3 219 грн, на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (а.с. 238-239 том 1).

Звертаючись до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, ОСОБА_1 (боржник за виконавчим документом) обґрунтовував свої вимоги тим, що виконавчий лист № 2-4715 пред`явлено стягувачем у червні 2018 року на примусове виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції виходив із того, що стягувачем не пред`явлено виконавчий документ до виконання протягом законодавчо встановленого строку в один рік, а тому обов`язок боржника є таким, що припинився.

Перевіряючи додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні питання про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню колегія, суддів виходить з такого:

Відповідно до статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може, зокрема, за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є зокрема обставина, що вказує на пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 04 грудня 2012 року Деснянським районним судом міста Києва ухвалено рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 413 967 грн. 69 коп. та витрати по сплаті судового збору у сумі 3 219,00 грн.. Рішення набрало законної сили 17 грудня 2012 року.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону N 606-XIV від 21 квітня 1999 року) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно із частиною другою статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Отже, за загальним правилом, виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду в цивільній справі, може бути пред`явлений до примусового виконання протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

22 січня 2013 року Деснянським районним судом міста Києва видано виконавчий лист, із зазначенням строку пред`явлення виконавчого листа до виконання протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили, до 17 грудня 2013 року (а.с. 79, 95 том 1).

Позивачем (стягувачем за виконавчим документом) виконавчий лист пред`явлено на примусове виконання до відділу державної виконавчої служби Деснянського РВДВС міста Києва - 26 березня 2013 року, тобто в межах річного строку для пред`явлення до виконання (а.с. 60 том 2).

Відмітки у виконавчому листі свідчать про те, що виконавчий лист № 2-4715 пред`являвся стягувачем до органів, які здійснюють примусове виконання рішень, неодноразово. Виконавчий документ перебував на примусовому виконані у відділі державної виконавчої служби Деснянського РВДВС міста Києва та Святошинського РВДВС міста Києва (а.с. 171-172 том 1).

На підставі записів у виконавчому листі та витребуваної інформації з Деснянського та Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у місті Києві колегією суддів встановлено, що 29 березня 2013 року державним виконавцем, на підставі поданої заяви ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» від 26 березня 2013 року, відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-4715 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 413 967 грн. 69 коп. та витрати по сплаті судового збору у сумі 3 219,00 грн. (а.с. 60 том 2).

05 червня 2014 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, у зв`язку з відсутністю майна боржника (п. 7 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»).

22 квітня 2016 року державним виконавцем Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у місті Києві виконавчий лист № 2-4715 повернуто стягувачу, у зв`язку з тим, що майно боржника не розшукано протягом року з дня оголошення розшуку (п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження») - а.с. 173 том 1.

18 листопада 2016 року виконавчий документ № 2-4715 повторно надійшов до відділу державної виконавчої служби Деснянського РВДВС міста Києва, який 22 листопада 2016 року державним виконавцем повернуто стягувачу на підставі п. 8 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону № 1404-VIII від 02.06.2016, оскільки стягувачем не сплачено авансовий внесок, який є обов`язковим з примусового виконання рішення суду.

Отже, вчинені стягувачем дії свідчать про переривання строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, а відтак відповідно до статті 23 Закону "Про виконавче провадження N 606-XIV перебіг строку для пред`явлення виконавчого листа № 2-4715 від 22 січня 2013 року починається спочатку з дня повернення виконавчого листа стягувачу, а час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02 червня 2016 року.

Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII установлено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом - пункт 5 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення".

Статтею 12 Закон України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII передбачено, щовиконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

З урахування принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58 Конституція України) дія Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 N 1404-VIII поширюється на правовідносини, які не закінчились до набрання ним чинності.

Зібрані та дослідженні письмові докази у справі вказують на те, що на момент набрання чинності цим законом, строк пред`явлення виконавчого листа № 2-4715, виданого 22 січня 2013 року Деснянським районним судом міста Києва не закінчився, а тому стягувач протягом наступних трьох років з дня повернення виконавчого листа, яке відбулось 22 листопада 2016 року, мав можливість реалізувати своє право на повторне пред`явлення виконавчого листа на примусове виконання до 22 листопада 2019 року.

Із заявою про примусове виконання виконавчого листа № 2-4715 від 22 січня 2013 року стягувач повторно звернувся до приватного виконавця Кисельової В.В. у червня 2018 року, тобто у межах трьохрічного строку для його пред`явлення на примусове виконання. З винесенням постанови від 21 червня 2018 року приватним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП № 56648930 з примусового виконання виконавчого листа № 2-4715 від 22 січня 2013 року (а.с. 177 том 1).

Встановлені у судовому рішенні першої інстанції обставини щодо закінчення строку пред`явлення виконавчого листа № 2-4715 від 22 січня 2013 року на примусове виконання не знайшли підтвердження.

Так, обґрунтовуючи свій висновок тим, що Деснянським районним відділом ДВС міста Києва 22 листопада 2016 року (на момент набрання чинності Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 N 1404-VIII) стягувачу відмовлено у пред`явленні виконавчого документа до виконання через пропуск строку, суд першої інстанції належним чином не дослідив долучений до матеріалів справи виконавчий лист № 2-4715, в якому містяться відмітки державних виконавців про повернення виконавчого листа стягувачу із зазначенням причин такого повернення.

Запис вчинений державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Деснянського РВДВС міста Києва у виконавчому листі № 2-4715 свідчить про те, що 22 листопада 2016 року виконавчий лист був повернутий стягувачу на підставі п. 8 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону № 1404-VIII від 02.06.2016), а саме стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску. Вказана підстава для повернення стягувачу виконавчого листа 22 листопада 2016 року підтверджена і витребуваною інформації з Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у місті Києві від 02 травня 2019 року (а.с. 60 том 2).

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що заявлена вимога ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа № 2-4715, виданого 22 січня 2013 року Деснянським районним судом міста Києва, з підстав закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Неправильне застосування судом першої інстанції зазначених норм матеріального права у справі, яка переглядається, призвело до неправильного вирішення питання, пов`язаного з виконанням судового рішення у цивільній справі, а це відповідно до статті 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення, ухваленого у цій справі, та прийняття нового рішення про відмову в задоволені заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа № 2-4715 від 22 січня 2013 року, виданого Деснянським районним судом міста Києва таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 17 грудня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволені заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа № 2-4715 від 22 січня 2013 року, виданого Деснянським районним судом міста Києва, таким, що не підлягає виконанню.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. При оголошенні вступної та резолютивної частин судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 19 липня 2019 року.

Головуючий

Судді: