Постанова

Іменем України

24 липня 2019 року

м. Київ

справа № 522/5320/15-ц

провадження № 61-11455св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Петрова Є. В. (суддя-доповідач),

суддів: Грушицького А. І., Калараша А. А., Литвиненко І. В., Сердюка В. В.,

позивач - Приватне підприємство «Берег»,

відповідачі: Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, Другий Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк», ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 вересня 2015 року у складі судді Шенцевої О. П. та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 02 березня 2016 року у складі колегії суддів: Громіка Р. Д., Парапана В. Ф., Панасенкова В. О.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2015 року Приватне підприємство «Берег» (далі - ПП «Берег») звернулося до суду з позовом до Державного підприємства «Інформаційний центр» (далі - ДП «Інформаційний центр») Міністерства юстиції України, Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» (далі - ПАТ «Брокбізнесбанк»), ОСОБА_1 , у якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просило визнати недійсними електронні торги проведені 26 січня 2015 року ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України з продажу нежитлового підвального приміщення, площею 141,90 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 , про що складено акт Державного виконавця про проведені електронні торги з реалізації предмета іпотеки від 06 лютого 2015 року; визнати недійсним протокол № 44033 проведення вказаних електронних торгів.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 02 березня 2016 року, позов задоволено. Визнано недійсними електронні торги проведені 26 січня 2015 року ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України з продажу нежитлового підвального приміщення, площею 141,90 кв. м, за адресою: Приморського районного суду м. Одеси від 15 вересня 2015 року, про що складено акт державного виконавця про проведені електронні торги з реалізації предмета іпотеки від 06 лютого 2015 року. Визнано недійсним протокол № 44033 проведення електронних торгів.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з того, що оспорювані електронні торги проведено з порушенням пунктів 1, 2 розділу ІІ Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, реалізація майна відбулась за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який втратив чинність, а тому їх та протокол необхідно визнати недійсними; організація та проведення електронних торгів відбулися без опублікування повідомлення про проведення електронних торгів з реалізації предмета іпотеки, тобто з порушенням норм Тимчасового порядку, відповідно такі дії відповідача є протиправними, а позовні вимоги у цій частині - такими, що підлягають задоволенню.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою на рішення суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції, у якій, з урахуванням уточнених касаційних вимог, просить скасувати вказані судові рішення, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

04 липня 2016 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження, відкрито касаційне провадження у цій справі, зупинено виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 вересня 2015 року до закінчення касаційного розгляду.

У серпні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшли заперечення ПАТ «Брокбізнес банк» на касаційну скаргу.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 грудня 2016 року справу призначено до судового розгляду.

У березні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 червня 2019 року вказану справу призначено судді-доповідачеві Петрову Є. В .

Згідно із статтею 388 ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набрав чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційну скаргу мотивовано тим, що ухвалюючи оскаржувані судові рішення судами першої та апеляційної інстанцій порушено норми матеріального та процесуального права.

Зокрема, суд апеляційної інстанції не врахував доводи ОСОБА_1 стосовно неправильного визначення його процесуального статусу, оскільки він, як переможець оскаржуваних електронних торгів, тобто покупець і новий власник проданого нежитлового приміщення, має бути залучений до участі у справі, як співвідповідач, а не третя особа.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали виконавчого провадження № 43100813, безпідставно зазначив про відсутність доказів своєчасного повідомлення ПП «Берег» про результати оцінки арештованого майна та можливість надати свої заперечення на ці результати, оскільки в матеріалах цього виконавчого провадження є копія поштового повідомлення про відправлення позивачу 02 грудня 2014 року за місцем його знаходження рекомендованим листом висновок експерта про оцінку майна боржника. З огляду на викладене, у розумінні частини третьої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції чинній на час вчинення вказаної дії, позивач є ознайомленим з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна.

Вказавши, що спірні електронні торги, які відбулися 26 січня 2015 року проведено з порушенням, оскільки звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні складений 20 травня 2014 року, тобто реалізація майна проведена за ціною визначеною звітом про оцінку майна, який втратив чинність, суд апеляційної інстанції не надав оцінки тому, що звіт про оцінку майна складений та підписаний оцінювачем ТОВ «РОСЛА» 23 липня 2014 року (дата завершення складання звіту), дійсний протягом 6 місяців. Таким чином, на момент внесення в систему інформації про лот оцінка була діючою, а переможцем конкурсу 22 січня 2015 року (у межах шестимісячного строку дії звіту) на рахунок ДП «Інформаційний центр Міністерства юстиції України» внесено авансований внесок, для участі в електронних торгах.

Зазначивши про недійсність спірних електронних торгів, також з підстав відсутності в матеріалах виконавчого провадження доказів здійснення в засобах масової інформації публікацій про електронні торги, суд апеляційної інстанції не здійснив оцінки наданих представником представник ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України доказів на підтвердження здійснення такої публікації, а також наданих третьою особою публікацій про проведення електронних торгів в місцевих газетах «Одеська правда» (№ 2 (194) січень 2015 року та «Рекламний кур`єр» № 2 (477) 12?13 січня 2015 року. Відповідне повідомлення міститься і на Веб-сайті електронних торгів, який функціонує у цілодобовому режимі та є доступним усім користувачам мережі Інтернет.

Доводи особи, яка подала заперечення на касаційну скаргу

Заперечення на касаційну скаргу мотивовано тим, що оскаржувані суди першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано дійшли висновку про визнання недійсними оспорюваних електронних торгів, тоді як доводи касаційної скарги є безпідставними.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 23 жовтня 2012 року Господарським судом Одеської області видано наказ № 5017/2365/2012 про примусове виконання рішення суду від 08 жовтня 2012 року, яким на виконання вказаного рішення звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором, укладеним 04 вересня 2008 року між Акціонерним банком «Брокбізнес банк» та ПП «Берег», посвідченим нотаріально та зареєстрованим за реєстровим № 4167, а саме на: нежилі підвальні приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 141,9 кв. м, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, на користь ПАТ «Брокінвестбанк» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 044/2008 від 04 вересня 2008 року у розмірі 897 906, 01 грн.

Постановою державного виконавця Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби одеського міського управління юстиції (далі - Другий Приморський ВДВС) від 11 квітня 2014 року відкрито виконавче провадження з виконання вказаного вище наказу № 5017/2365/2012.

05 травня 2014 року державним виконавцем Другого Приморського ВДВС Борзяковим В.І., при примусовому виконанні наказу № 5017/2365/2012 складено акт опису й арешту майна, а саме: нежилих підвальних приміщень, розташованих у двоповерховому будинку АДРЕСА_1 .

19 травня 2015 року при примусовому виконанні вказаного вище наказу постановою державного виконавця Другого Приморського ВДВС призначено суб`єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні, а саме, суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Росла», яка має сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 14342/13, який виданий Фондом державного майна України 13 лютого 2013 року.

20 травня 2014 року ТОВ «Росла» надано висновки, відповідно до яких ринкова вартість об`єкту оцінки склала 349 129,00 грн. Однак, звіт про оцінку вказаного майна суб`єктом оціночної діяльності завершено 23 липня 2014 року (а. с. 18).

Листом ДП «Інформаційний центр» від 13 січня 2015 року повідомлено відомості щодо реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронних торгів, а саме реєстраційний номер лота - 33024, відомості про предмет іпотеки, день та час проведення електронних торгів, початкову ціну продажу майна.

Протоколом № 44033 про проведення електронних торгів від 26 січня 2015 року встановлено, що торги відбулися, лот за № 33024 придбаний гр. ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали виконавчого провадження, судами встановлено відсутність доказів своєчасного повідомлення ПП «Берег» про результати оцінки арештованого майна, факту отримало ним цього повідомлення та наявність у нього можливості подати свої заперечення щодо проведеної оцінки. Також відсутнє підтвердження того, що державний виконавець після спливу шестимісячного терміну дії звіту про оцінку майна у виконавчому провадженні провів повторно оцінку майна відповідно до вимог частини п`ятої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження».

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувані судові рішення зазначеним вище вимогам не відповідають.

Вивчивши матеріали цивільної справи, зміст оскаржуваного судового рішення, обговоривши доводи касаційної скарги, заперечення на касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку про задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Предметом позову у цій справі є вимога позивача про визнання недійсними електронних торгів, проведених електронні торги проведені ДП «Інформаційний центр» за зверненням державного виконавця Другого Приморського ВДВС у межах виконавчого провадження, відкритого на виконання наказу, виданого на підставі рішення Господарського суду Одеської області від 08 жовтня 2012 року.

Порядок та правила проведення прилюдних торгів закріплено положеннями Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції про проведення виконавчих дій, іншими нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) та Міністерства юстиції України.

Пунктом 2 Наказу Міністерства юстиції України від 16 квітня 2014 року № 656/5 затверджено Тимчасовий порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів (далі - Тимчасовий порядок).

Згідно пунктів 1 та 2 розділу ІІ Тимчасового порядку реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» і державний виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після закінчення 10-денного строку подачі заперечень сторін виконавчого провадження проти визначення вартості (оцінки) майна або у разі відсутності таких заперечень готує для проведення реалізації майна документи, передбачені Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802, і направляє їх до відповідного структурного підрозділу головного управління юстиції у місті Києві та областях, які беруть участь в експерименті, що забезпечує реалізацію повноважень Державної виконавчої служби України.

Документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», є звіт про оцінку майна.

Суди першої та апеляційної інстанції положення вказаної норми права не врахували, тому встановивши, що звіт про оцінку нерухомого майна, продаж якого відбувся на оскаржуваних електронних торгах, суб`єктом оціночної діяльності завершено 23 липня 2014 року, дійшли передчасного висновку, що реалізація майна проведена за ціною визначеною звітом про оцінку майна, який втратив чинність, оскільки чітко не з`ясовано, коли саме виготовлено звіт та з якого моменту він є дійсним.

Відповідно до статті 10 ЦПК України 2004 року одним із принципів цивільного судочинства визначено змагальність сторін, яким встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 213 ЦПК України 2004 року рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судами першої та апеляційної інстанцій не прийнято до уваги та не надано оцінки доводам та доказам, наданим відповідачем ДП «Інформаційний центр Міністерства юстиції України», а також третьою особою ОСОБА_1 стосовно наявності в матеріалах виконавчого провадження доказів своєчасного повідомлення ПП «Берег» про висновок щодо вартості арештованого майна, а також доказів здійснення у місцевих засобах масової інформації повідомлення про призначення оспорюваних електронних прилюдних торгів, внаслідок чого висновки про недійсність оспорюваних електронних торгів, оскільки при їх проведенні допущено порушення порядку їх проведення є передчасними.

Крім того, Верховний Суд вважає за необхідне зазначити таке.

Правова природа процедури реалізації майна на електронних торгах полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника електронних торгів, та складанні за результатами їх проведення акта про проведення електронних торгів, що передбачено пунктом 8 розділу X Порядку реалізації майна, та вказано, що акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно у випадках, визначених законодавством. Тобто вказаний акт є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а отже, є договором.

З аналізу частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України вбачається, що процедура набуття майна на електронних торгах є різновидом договору купівлі-продажу.

Згідно із частиною першою статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару (частина перша статті 658 ЦК України).

Згідно із пунктом 4 розділу VIII Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, після повного розрахунку переможця за придбане майно на підставі протоколу про проведення електронних торгів складається акт про проведення електронних торгів, який підписується (затверджується) державним або приватним виконавцем.

В акті про проведені електронні торги зазначається така інформація: ким, коли і де проводилися електронні торги; стисла характеристика реалізованого майна; прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - переможця електронних торгів, серія та номер документа, що посвідчує її особу, місце проживання (у разі якщо переможцем електронних торгів є юридична особа, зазначаються її найменування, місцезнаходження та код за ЄДРПОУ); сума, внесена переможцем електронних торгів за придбане майно; прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи (найменування юридичної особи) - боржника, її місце проживання (місцезнаходження); дані про правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності боржника на майно (пункт 5 Розділу VIII Тимчасового порядку реалізації арештованого майна).

Таким чином, набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів.

Виходячи з наведеного сторонами договору купівлі-продажу, оформленого за результатами проведених електронних торгів, є продавці - державна виконавча служба та організатор електронних торгів, та покупець - переможець електронних торгів.

Відповідно до абзацу 2 частини першої статті 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Отже, у разі прийняття судового рішення про скасування (визнання недійсними) електронних торгів за позовом учасника електронних торгів, у сторін договору купівлі-продажу, оформленого за результатами електронних торгів, відповідно виникнуть права та обов`язки щодо повернення всього, що вони одержали на виконання договору.

Звертаючись із позовом про визнання недійсними електронних торгів, позивач пред`явив позов лише до однієї із сторін правочину - продавців ДП «Інформаційний центр» Міністерство юстиції України і Другого Приморського ВДВС Одеського міського управління юстиції, тоді як переможець конкурсу ОСОБА_1 залучений до участі у справі як третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Водночас, приймаючи судові рішення у справі суди першої та апеляційної інстанцій не врахували, що у справі про визнання недійсним правочину, укладеного за результатами проведення електронних торгів, в якості відповідачів мають залучатись всі сторони правочину - державна виконавча служба, організатор торгів та переможець.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 910/856/17 (провадження № 12-128гс18).

У цій справі в якості відповідачів залучені продавці, тобто лише одна сторона правочину (договору купівлі-продажу, оформленого за результатами торгів), та не залучено в якості відповідача покупця майна.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за правилами розгляду справ у першій інстанції, не усунув наведеного порушення суду першої інстанції, чим також допустив порушення норм процесуального права.

З викладено вбачається, що оскаржувані судові рішення ухвалено судами першої та апеляційної інстанцій з порушенням норм матеріального права, а саме не врахування статті 12 статті Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», а також із порушенням норм процесуального права, оскільки суди не дослідили та не надали оцінки всім зібраним у справі доказам, а також усім доводам учасників справи.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно із пунктом 8 частини першої, пунктом 1 частини третьої статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі; підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

Враховуючи наведене, Верховний Суд дійшов висновку про задоволення касаційної скарги та скасування рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 вересня 2015 року та ухвали Апеляційного суду Одеської області від 02 березня 2016 року з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції, розподіл судових витрат має здійснити вказаний суд за результатами вирішення спору.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15 вересня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 02 березня 2016 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Петров

Судді: А. І. Грушицький

А. А. Калараш

І. В. Литвиненко

В. В. Сердюк