Справа № 346/885/17
Провадження № 6/346/162/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого судді Беркещук Б.Б.,

секретаря Матушевської Г.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия подання головного державного виконавця Коломийського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Білейчук О.П. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,- В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець Білейчук О.П. звернулася до суду з даним поданням в обґрунтування котрого зазначила, що на виконанні у Коломийському міськрайонному відділі Державної виконавчої служби перебуває виконавче провадження № 58463770 з виконання виконавчого листа № 346/885/17, виданого 15.06.2017 р про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» - 326 021,80 грн.

Вказує, що рішення на даний час не виконано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено. Просить суд тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, до виконання зобов`язань покладених на нього рішенням Коломийського міськрайонного суду.

Заявник в судове засідання не з`явився, подав письмове клопотання в якому просить розгляд справи проводити без його участі.

Проаналізувавши матеріали подання суд приходить до наступних висновків.

Із матеріалів долучених до подання, видно, що на виконанні Коломийського міськрайонного відділі Державної виконавчої служби перебуває виконавче провадження № 58463770 з виконання виконавчого листа № 346/885/17 виданого 15.06.2017 р про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» 326 021,80 грн.

Постановою старшого державного виконавця Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Білейчук О.П. 22.02.2019 року відкрито виконавче провадження по вищевказаному виконавчому листі.

Однак за вказаний час особою добровільно борг не погашено.

Згідно ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в»їзд в Україну громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Згідно ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 441ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

В розділі XIII «Обмеження у праві виїзду за межі України та заборона в`їзду в Україну» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, визначено, що подання для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника має обов`язково містити обґрунтування ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань.

З матеріалів справи вбачається, що державний виконавець звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, посилаючись на те, що проведені заходи із боржником не дають позитивного результату щодо виконання рішення суду.

Розглядаючи подання та вирішуючи питання чи дійсно боржник ухилявся від виконання рішення суду, суд виходить із положень ч.5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», де зазначені обов`язки боржника, зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

У матеріалах справи наявна копія письмового пояснення ОСОБА_1 від 28.05.2019 року в якому він зазначає, що сплачувати борг не мав можливості, оскільки не мав постійного місця праці та доходів. На даний час поїздки за кордон є його єдиним джерелом існування. Борг зобов`язується сплачувати.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов`язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Заявником не подано довідки про заборгованість ОСОБА_1 , відсутня інформація про стан заборгованості. Разом з тим, державним виконавцем не надано доказів на підтвердження умисного ухилення боржника від виконання судового рішення, не вказано, які перешкоди вчинені з його боку для проведення виконавчих дій державному виконавцеві, обґрунтування ухилення боржника від повного виконання зобов`язання тощо. Згідно узагальнень, наданих Верховним судом України (Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року), наголошується на тому, що ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), вжите у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання.

Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, та на думку Верховного Суду України, особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Таким чином, законодавством не передбачене обов`язкове обмеження в праві виїзду за межі України за наявності невиконаних зобов`язань, а встановлена лише така можливість при наявності відповідних підстав. Задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Наведене свідчить про недоведеність державним виконавцем факту ухилення від виконання покладених на боржника рішенням суду обов`язків, оскільки жодними фактичними даними це не підтверджується, а сама наявність невиконаних боргових зобов`язань не свідчить про ухилення від їх виконання.

На підставі наведенного та керуючись ст. 6 Закону України „Про порядок виїзду з України та виїзд в Україну громадян України, ст. ст.247ч.2,353, 441 ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні подання головного державного виконавця Коломийського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Білейчук О.П. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа.

Ухвала суду може бути оскаржена через Коломийський міськрайонний суд до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії.

Суддя Беркещук Б. Б.