ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 року м.Суми

Справа №576/1187/19

Номер провадження 22-ц/816/3972/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Хвостика С. Г. , Орлов І. В.

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 12 червня 2019 року про повернення позовної заяви, постановлену у складі судді Сапона О.В., в приміщенні Глухівського міськрайонного суду Сумської області, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди.

Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_2 перебувала у близьких стосунках з її чоловіком ОСОБА_3 , від яких має дитину. Відповідач своїми діями зруйнувала її сім`ю та завдала їй моральних страждань. А тому просить суд посприяти в проведенні тесту ДНК щодо можливого батьківства її чоловіка та стягнути з ОСОБА_2 моральну шкоду, яку вона оцінює в розмірі 10 000 грн.

Ухвалою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 12 червня 2019 року позовну заяву повернуто позивачу.

Вказану ухвалу суду позивач оскаржила в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , не погоджується з вказаною ухвалою суду. Вважає посилання місцевого суду на правову позицію, що викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 березня 2019 року у справі № 9901/34/19, некоректними. В позовній заяві вона не використовувала нелітературних слів, і ні в якій мірі не хотіла образити ні свого чоловіка, ні відповідача. В позові вона виклала своє бачення ситуації, що склалася.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Ухвалою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 12 червня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди повернуто позивачу на підставі ч. 3 ст. 44 ЦПК України. Суд виходив з того, що обгрунтування вимог позивача зводиться до образливих тверджень на адресу відповідача, а також містить посилання на інтимні стосунки відповідача ОСОБА_2 з чоловіком позивача, що є неприпустимим, свідчить про очевидну неповагу до честі, гідності цих осіб та суперечить основним засадам та принципам цивільного судочинства.

Проте погодитись з висновком суду першої інстанції не можна, виходячи з наступного.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

За змістом частини другої цієї статті перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним.

Частиною 3 ст. 44 ЦПК України передбачено, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 мотивує свою заяву тим, що відповідач перебувала у близьких стосунках з її чоловіком, від яких має дитину, своїми діями вона зруйнувала її сім`ю та завдала їй моральних страждань.

Зі змісту позовної заяви не вбачається, що позивач використовує нецензурну лексику, образливі і лайливі слова чи символи на адресу відповідача. А зазначення позивачем про близькі стосунки між її чоловіком та відповідачем та її відношення до дій відповідача є викладом обставин, якими вона обґрунтовує свої вимоги, а не свідченням очевидної неповаги до честі та гідності цих осіб, як помилково вказав місцевий суд.

Не можна погодитись з посиланням місцевого суду на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 березня 2019 року по справі № 9901/34/19, оскільки в цій справі суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання зловживанням позивачем його процесуальними правами та повернення позовної заяви, яке полягало у застосуванні позивачем у позовній заяві образливих висловлювань, які дискредитують судові органи України та їх посадових осіб.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов передчасного та помилкового висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви ОСОБА_1 на підставі ч. 3 ст. 44 ЦПК України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, а тому ухвала суду підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції зі стадії відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 6; 379, 381-382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 12 червня 2019 року про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції зі стадії відкриття провадження у справі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Т.А. Левченко

Судді: С.Г. Хвостик

В.І. Орлов