Справа № 521/3317/15-ц
Провадження № 6/521/333/19
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2019 року місто Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Мирончук Н.В.,

при секретарі Овчарової Л.М.

за участі сторін:

представника заявника ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 , про визнання виконавчого листа, таким що не підлягає виконанню по цивільній справі №521/3317/15-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , будинкоуправління № 2 Одеської квартирно-експлуатаційної частини району про вселення та зміну договору найма жилого приміщення,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , будинкоуправління № 2 Одеської квартирно-експлуатаційної частини району про вселення та зміну договору найма жилого приміщення.

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся представник ОСОБА_3 ОСОБА_7 з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в якій зазначив, що заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 30.09.2015 р. було задоволено позовні вимоги ОСОБА_4 , яким ОСОБА_4 вселено у квартиру АДРЕСА_1 та визначено порядок користування зазначеною квартирою, змінено умови договору найму квартири, розділено особовий рахунок; зобов`язано відповідачів не перешкоджати ОСОБА_4 у користуванні спірною квартирою.

В обґрунтування заяви, представник зазначив, що позивач по справі на сьогоднішній день не є наймачем кімнати, площею 12 кв.м. у квартирі АДРЕСА_1 .

А тому, на думку представника заявника, фактичне вселення до спірної квартири можливе лише в порядку ст. 358 ЦК України.

Також, додатково, представник заявника вказав, що в кімнаті, площею 12 кв.м., у яку, на підставі виконавчого листа, за рішенням суду, має бути вселено ОСОБА_4 , проживає наразі донька відповідачки ОСОБА_8 .

На підставі зазначеного, представник заявника просив суд визнати виконавчий лист по цивільній справі 521/3317/15-ц, таким, що не підлягає виконанню.

В судовому засіданні представник заявника - ОСОБА_1 просив задовольнити заяву.

Представник позивача ОСОБА_4 ОСОБА_2 , в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви про визнання виконавчого листа по цивільній справі 521/3317/15-ц, таким що не підлягає виконанню.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши зміст заяви про визнання виконавчого листа, таким, що не підлягає виконанню, суд дійшов до наступного.

Судом встановлено, що в провадженні Малиновського районного суду м. Одеси знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , будинкоуправління № 2 Одеської квартирно-експлуатаційної частини району про вселення та зміну договору найма жилого приміщення.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 30.09.2015 року позов ОСОБА_4 про вселення та зміну договору найма жилого приміщення було задоволено та вирішено: вселити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в квартиру АДРЕСА_1 ; визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 : виділити в користування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житлову кімнату площею 12 кв.м., залишити в користуванні ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 житлову кімнату, площею 20 кв.м. з лоджією, кімнату площею 18,6 кв.м. з лоджією, та кімнату, площею 8,5 кв.м.; підсобні приміщення залишити у спільному користуванні сторін; змінити умови договору найму квартири АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання будинкоуправління № 2 Одеської квартирно-експлуатаційної частини району укласти з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , окремий договір найму на жилу кімнату, площею 12 кв.м. та частину підсобних приміщень, пропорційно займаної жилої площі квартири; розділити особовий рахунок по квартирі між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та відповідачами, згідно визначеного порядку користування квартирою і окремого договору найму; зобов`язати відповідачів ОСОБА_5 , ОСОБА_3 не перешкоджати ОСОБА_4 в користуванні квартирою АДРЕСА_1 .(т.1. а.с. 115-116)

Не погодившись з зазначеним рішенням суду, відповідачі, у тому числі і ОСОБА_3 28.10.2015 року звернулись до суду першої інстанції щодо перегляду заочного рішення (а.с.124-125 т.1)

Вказана заява про перегляд заочного рішення суду, була 26.11.2015 року судом залишена без задоволення (а.с.150-151 т.1).

Не погодившись з вказаним, відповідачі, у тому числі і ОСОБА_3 звернулись 19.02.2016 року до суду другої інстанції з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції (а.с.160 т.1)

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 29.09.2016р. заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 30.09.2015 р. змінено щодо уточнення порядку користування спірною квартирою, в решті позовних вимог, рішення суду першої інстанції - залишено без змін (а.с.11-15 т.2).

Не погодившись з зазначеним рішенням суду першої та другої інстанції, відповідачка ОСОБА_3 звернулась 11.01.2017 року до суду касаційої інстанції з касаційною скаргою на рішення суду першої та другої інстанції (а.с.30-32 т.2).

Постановою Верховного суду України від 13.06.2018р. касаційну скаргу відповідачки ОСОБА_3 було залишено без задоволення, а рішення судів першої та другої інстанції, залишено без змін (а.с.77-80 т.2).

Не погодившись з зазначеними рішеннями судів першої і другої інстанції та постановою Верховного суду України, відповідачка ОСОБА_3 , в якості представника своєї доньки, яку вона народила в 2014 році, звернулась 10.09.2018 року до суду другої інстанції з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції (а.с.93-96 т.2).

Постановою апеляційного суду Одеської області від 23.05.2019р., апеляційну скаргу відповідачки ОСОБА_3 , як представника своєї доньки, яку вона народила в 2014 році, залишено без задоволення, а заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 30.09.2015 р. - залишено без змін.(а.с.144-149 т.2)

Рішення набрало законної сили.

Проте, після зазначеного, 02.07.2019 року, до Малиновського районного суду м. Одеси звернувся представник відповідачки ОСОБА_3 ОСОБА_7 з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, за вказаними рішеннями судів, по цивільній справі №521/3317/15-ц.

Статтею 129-1 Конституції встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

В судовому засіданні встановлено, що по цивільній справі 521/3317/15-ц, було видано виконавчі листи (а.с.25-27 т.2).

За положеннями ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій, визначених у цьому Законі, органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які, відповідно до цього Закону, підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», підлягають примусовому виконанню рішення, на підставі таких виконавчих документів, як виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках, на підставі судових рішень; судові накази; ухвали, постанови; виконавчі написи нотаріусів.

Згідно ч.1, 2 ст.432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Даний перелік підстав для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, є вичерпний та розширенню не підлягає.

Проте, доказів того, що виконавчі листи було видано судом помилково та, що відповідачами добровільно було виконано рішення суду, відповідачкою ОСОБА_3 та її представниками, до суду доказів не було надано.

До того ж, як роз`яснено у Інформаційному листі, підготовленому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах», від 25.09.2015 року, процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання, у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Проте, щодо вищезазначного, заявницею ОСОБА_3 у її заяві до суду, жодних доказів не наведено.

Між тим, суд звертає увагу на те, що рішення суду набрало законної сили і повинно бути виконано, як того вимагає діюче законодавство.

Посилання заявника на той факт, що, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 14.12.2016 р. позивач став власником 199/1000 частин квартири АДРЕСА_1 , суд не приймає до уваги та зазначає, що, розглядаючи заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд не переглядає повторно рішення суду, яке набрало законної сили та повторно не встановлює обставини справи.

Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Докази повинні відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності та достатності (ст.ст.77-80 ЦПК України).

Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що заявницею ОСОБА_3 не надано суду доказів щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Звернення відповідачки по справі ОСОБА_3 до суду з вказаною заявою, суд розцінює як намагання уникнути виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що заява відповідача по справі, ОСОБА_3 , про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки заявником не доведено наявність обставин для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в розумінні положень ст.432 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 432, 258-261 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні заяви відповідача ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа, (по цивільній справі №521/3317/15-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , будинкоуправління № 2 Одеської квартирно-експлуатаційної частини району, про вселення, визначення порядку користування квартирою, зміну договору найма жилого приміщення, зобов`язання відповідачів не перешкоджати позивачу в користуванні квартирою), таким що не підлягає виконанню, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена, в порядку та строки, передбачені ст.ст. 353, 355 ЦПК України.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 29 липня 2019 року.

Суддя: Н.В. Мирончук