ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2677/19
провадження № 4-с/753/97/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" червня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О.,

секретар судового засідання Кримчук Я.Р.,

учасники справи:

заявник (стягувач) - Публічне акціонерне товариство «Імексбанк»,

особа, дії та рішення якої оскаржуються, - старший державний виконавець Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Житніков Сергій Сергійович,

заінтересована особа (боржник) - ОСОБА_1 ,

розглянув в судовому засіданні в м. Києві скаргу Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» на дії державного виконавця,

В С Т А Н О В И В:

31.01.2019 Публічне акціонерне товариство «Імексбанк» (далі по тексту - АТ «Імексбанк», стягувач) звернулося до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Житнікова Сергія Сергійовича (далі - державний виконавець Житніков С.С.) щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

Скарга обґрунтована такими обставинами. 19.12.2018 АТ «Імексбанк» на адресу Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва було направлено виконавчий лист, виданий на виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , боржник) витрат по сплаті судового збору. 22.01.2019 стягувач отримав повідомлення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, винесене 10.01.2019 державним виконавцем Житніковим С.С. на підставі п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з пропуском строку пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Вказане повідомлення стягувач вважає неправомірним і необґрунтованим вказуючи, що виконавчий лист уже перебував на виконанні, проте 21.12.2015 його було повернуто стягувачу, а відтак відповідно до положень п. 5 Розділу XIII та ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» трирічний строк пред`явлення його до виконання спливав 21.12.2018.

Посилаючись на вищенаведене, стягувач просив визнати дії державного виконавця незаконними та скасувати повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

Одночасно зі скаргою представник стягувача подав клопотання про розгляд скарги у його відсутність.

Державний виконавець Житніков С.С. та боржник в судове засідання не з`явилися, відзиву на скаргу не подали.

Нез`явлення учасників справи є підставою для розгляду скарги без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши матеріали скарги, суд встановив такі обставини.

02.12.2014 Дарницький районний суд м. Києва ухвалив рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Імексбанк» витрат по сплаті судового збору в сумі 528,29 грн.

08.01.2015 вказане рішення набрало законної сили, та за ним було видано виконавчий лист.

У 2015 р. стягувач пред`являв виконавчий лист до виконання, однак постановою державного виконавця від 21.12.2015 його було повернуто стягувачу, що підтверджується відміткою у виконавчому листі.

19.12.2018 стягувач повторно пред`явив виконавчий лист до виконання шляхом направлення до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва засобами поштового зв`язку заяви про відкриття виконавчого провадження разом з виконавчим листом.

Факт здачі рекомендованого листа з вищевказаними документами на пошту саме 19.12.2018 підтверджується фіскальним чеком та інформацією з сайту Укрпошти.

10.01.2019 державний виконавець Житніков С.С. склав повідомлення № 58025825/24 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» - у зв`язку з пропущенням строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

З матеріалів скарги вбачається, що копію оскаржуваного повідомлення стягувач отримав 22.01.2019, а отже скарга подана у передбачений ст. 449 ЦПК України строк.

Даючи оцінку доводам скарги про неправомірність оскаржуваних дій державного виконавця суд керується відповідними положеннями Закону України «Про виконавче провадження» (далі по тексту - Закон № 1404-VIII), який набрав чинності 05.10.2016.

Так, ст. 1 цього Закону дає визначення, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами п. 5 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Ч 4 ст. 12 Закону № 1404-VIII передбачає, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, зважаючи на встановлені обставини та вищенаведені законодавчі норми, суд дійшов висновку, що при винесенні оскаржуваного повідомлення державний виконавець діяв неправомірно та не у відповідності з вимогами Закону № 1404-VIII.

Неправомірним рішенням державного виконавця порушено права та законні інтереси стягувача, які підлягають захисту у визначений процесуальним законом спосіб - шляхом визнання його дій неправомірними та зобов`язання скасувати оскаржуване повідомлення.

Керуючись статтями 450, 451 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Житнікова Сергія Сергійовича щодо складення

повідомлення від 10 січня 2019 року № 58025825/24 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Зобов`язати старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Житнікова Сергія Сергійовича або начальника Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва скасувати повідомлення від 10 січня 2019 року № 58025825/24 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя:

Повна ухвала складена 20.06.2019.