Справа № 755/7251/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

при секретарі Сіренко Д.В.,

розглянувши в приміщенні суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу № 755/7251/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,-

У С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 30 353 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 13.11.2014 р. ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва затверджено мирову угоду між ОСОБА_4 , яка діяла в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 , та ОСОБА_6 , яка діяла в інтересах ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за умовами якої на ОСОБА_6 було покладено обов`язок сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі по 500 грн. щомісячно до досягнення ОСОБА_2 повноліття.

У подальшому аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 до утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було стягнуто рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 25.09.2017 р. у розмірі по 1200 грн. щомісячно, починаючи з 09 червня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 12.02.2019 р. збільшено розмір аліментів з 1200 грн. на 1800 грн. до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця.

Позивачка зазначає, що за її дорученням 31.08.2018 р. її мати ОСОБА_7 підписала договір про навчання ОСОБА_3 в школі ОКСФОРД ПРАЙМ АКАДЕМІ ЛІМІТЕД. Також за її дорученням на виконання умов договору про навчання ОСОБА_7 провела оплати: за вересень 2018 р. у розмірі 100 дол. США, що за курсом НБУ на час оплати на 04.10.2018 р. за 1 дол. США 28,32 грн. становило 2 832 грн.; за жовтень та листопад 2018 р. у розмірі 200 дол. США, що за курсом НБУ на час оплати на 01.11.2018 р. за 1 дол. США 28,11 грн. становило 5 622 грн.; за грудень 2018 р. та січень 2019 р. у розмірі 200 дол. США, що за курсом НБУ на час оплати на 05.12.2018 р. за 1 дол. США 28,12 грн. становило 5 624 грн.; за лютий та березень 2019 у розмірі 200 дол. США, що за курсом НБУ на час оплати на 08.01.2019 р. за 1 дол. США 27,70 грн. становило 5 540 грн.; за квітень та травень 2019 у розмірі 200 дол. США, що за курсом НБУ на час оплати на 27.03.2019 р. за 1 дол. США 26,98 грн. становило 5 396 грн.

Загалом за навчання дитини було сплачено 900 у.о.

Позивачка вказує, що відповідач у добровільному порядку брати участь у додаткових витратах не бажає, питанням розвитку здібностей сина не цікавиться, усі питання вирішуються нею особисто, оскільки відповідач не виявляє бажання займатися питанням розвитку особистості дитини, у зв`язку з чим зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину у розмірі 50 % сплаченої за навчання суми. Питання вивчення англійської мови у ранньому віці спричинено розвитком особистих навичок дитини, його схильності до запам`ятовування та розвитку вказаних здібностей для реалізації їх в майбутньому.

В період з 01.09.2017 р. по 29.06.2018 р. ОСОБА_3 відвідував секцію кіокушинкай карате в ГО «Київський спортивний клуб бойових мистецтв», щомісячний благонадійний внесок за яку становив 600 грн. За весь період відвідування клубу позивачкою за 10 місяців внесено 6 000 грн.

Також позивачка зазначає, що з її та відповідача дозволу у період з 24.01.2018 р. по 04.02.2018 р. ОСОБА_3 їздив разом з її батьками у Єгипет (Шарм Єль Шейх ), загальна вартість путівки склала 40 358 грн., сума путівки на дитину становила 10 089,50 грн.

Ще 30.01.2019 р. позивачкою було придбано тур на 4-х осіб до Єгипту та зараховано 31 366 грн. за відпочинок, з яких сума на одну особу склала 7 841,50 грн.

Вказує, що питання оздоровлення дитини у зимовий період має позитивні наслідки, оскільки у дитини підвищується імунітет. Відповідач з моменту народження сина не проявляв бажання проводити вільний час з дитиною, жодного разу не провів з дитиною спільного відпочинку.

Також 17.10.2017 р. було придбано дитячий комбінезон та зимові чоботи вартістю 4 543 грн. та 11.08.2018 р. придбано велосипед за 8 400 грн.

Витрати на адвоката було погоджено у розмірі 10 000 грн.

Ухвалою суду від 23 травня 2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.

01.07.2019 р. до суду від відповідача надійшов відзив на позов, у якому просить відмовити у задоволенні позову, зазначає, що ОСОБА_3 відвідує державний дошкільний навчальний заклад № 62 «Зернятко», який має виключно найкращі відгуки як серед дітей так і серед батьків. Проте відповідно довідки дитина відвідувала цей дошкільний навчальний заклад у поточному році лише двічі: 03 та 10 січня 2019 р. Позивачка не виконує свої обов`язки щодо виховання дитини, піклування про неї, а також про її моральний і духовний розвиток. Не порадившись з ним, позивачка самостійно на власний розсуд і ризик в силу свого матеріального стану прийняла рішення про навчання дитини в школі ОКСФОРД ПРАЙМ АКАДЕМІ ЛІМІТЕД, при цьому знала, що він не матиме змоги здійснювати оплату коштовного приватного навчального закладу. Дитина успішно навчалася та може повернутися до дошкільного навчального закладу № 62 «Зернятко» або до будь якого іншого державного дошкільного закладу. Ним щомісячно сплачуються кошти за відвідування сином дошкільного навчального закладу. Благодійні внески у спортивній секції карате сплачуються виключно у добровільному порядку, тому їх сума не є обов`язковим платежем та додатковими витратами на дитину. Розмір суми путівки на дитину є необґрунтованим, оскільки дорівнює тій сумі, що і розмір путівки для дорослих. Витрати на відпочинок за кордоном це є особисте рішення ОСОБА_7 та ОСОБА_10 та за нехваткою коштів немає потреби у відпочинку в Єгипті. Ним також 22.07.2018 р. було куплено дитині велосипед за 2 400 грн. Крім того, відсутні докази, що зазначені у позові комбінезон, зимові чоботи та велосипед купувалися саме для ОСОБА_3 , так як сім`я ОСОБА_7 ще має сина, який на один рік старший за ОСОБА_3 , тому речі куплені для задоволення потреб сім`ї ОСОБА_7 . На даний час він працює на посаді менеджера (управителя) з постачання в ТОВ «Лайтсофт Україна» та отримує мінімальну заробітну плату, до того ж навчається на другому курсі заочної форми навчання в Державному університеті інфраструктури та технологій. Навіть, оплату за навчання в університеті здійснює його мати. При цьому не дивлячись на його скрутне фінансове становище, він вчасно і в повному обсязі сплачує аліменти та в силу своїх фінансових можливостей надає своєму сину допомогу у вигляді додаткових виплат та подарунків; намагається брати участь у вихованні дитини, в період зустрічей вони постійно відвідують різні розважальні заходи, які відбуваються в місті. Він має проблеми зі здоров`ям. Рішенням суду з нього присуджені аліменти у розмірі 1 800 грн., що більш ніж 50 % його заробітної плати, при цьому на своє лікування він витрачає щомісячно 300-500 грн., фінансово допомагає йому матір. Заявлений у позові розмір витрат на адвоката 10 000 грн. є необґрунтованим, оскільки фактично зводиться до написання позовної заяви, тому становить не більше 800 грн.

Ухвалою суду від 23.07.2019 р. відмовлено ОСОБА_2 у прийнятті зустрічного позову до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Як убачається із позовної заяви та змісту відзиву на позов, сторони по справі є батьками малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 12.02.2019 р. збільшено розмір аліментів, встановлених рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 25.09.2017 р., що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1 200 грн. на 1 800 грн. до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця.

Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Згідно частини першої ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Верховний Суд у постанові від 14.01.2019 року винесеній у справі № 751/4312/16-ц зауважив, що до таких особливих обставин закон відносить, зокрема, випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно ч. 2 ст. 185 СК України визначено, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат у зв`язку навчанням дитини у школі ОКСФОРД ПРАЙМ АКАДЕМІ ЛІМІТЕД, відповідно укладеного між школою та ОСОБА_7 договору про навчання у школі № 05/07/2014 від 31.08.2018 р., за період з вересня 2018 р. по травень 2019 року включно - за 9 місяців, з розрахунку по 100 дол. США щомісячно, з яких Ѕ частка становить 450 дол. США, що станом на 06.05.2019 р. в еквіваленті до національної валюти становить 11 916 грн.; стягнення коштів за придбання комбінезона і зимових чобіт вартістю 4 543 грн., та велосипеда вартістю 8 400 грн., з яких Ѕ частка становить 6 471,50 грн.

Проте вказані витрати не є додатковими витратами, що викликані особливими обставинами в розумінні ст. 185 СК України, а є витратами на утримання дитини (аліментами), у тому числі на навчання, придбання одягу і взуття.

Зазначений висновок суду ґрунтується на правовій позиції Верховного Суду України, викладеній 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15, відповідно якої виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат.

Також не підтверджено будь якими доказами придбання велосипеда саме для розвитку відповідних певних здібностей дитини.

Не підлягають стягненню, як додаткові витрати на дитину, щомісячні благодійні внески на відвідування секції карате, за який заявлена до стягнення сума 3 000 грн. за 10 місяців по 600 грн. щомісячно, оскільки благодійний внесок це добровільна сплата коштів та відповідно положень ст. 185 СК України не є тими витратами, які законодавцем віднесені до додаткових, тобто тих, що пов`язані із розвитком певних здібностей дитини, її талантів, хворобою тощо.

При цьому суд також враховує ті обставини, що з відповідачем не було погоджено питання та досягнення з ним домовленостей з боку позивачки щодо влаштування дитини на навчання у школу ОКСФОРД ПРАЙМ АКАДЕМІ ЛІМІТЕД, а також стосовно сплати благодійних внесків, як і отримання позивачкою згоди від відповідача про оплату останнім вартості туристичних путівок на дитину.

Позивачка просить стягнути з відповідача кошти на відпочинок та оздоровлення дитини за дві придбані путівки в Єгипет вартістю 10 089,50 грн. та 7 841,50 грн., з яких Ѕ частина становить 8 965,50 грн.

Проте позивачкою не доведено та матеріали справи не містять жодних доказів щодо рекомендації лікарів для оздоровлення дитини сторін саме в Єгипті, що б позитивно впливало на стан здоров`я дитини, у зв`язку з чим придбавалися путівки.

Слід зазначити, що з відповідача щомісячно стягуються аліменти у розмірі 1 800 грн., при цьому відповідно довідно довідки ТОВ «Лайтсофт Україна» від 11.06.2019 р., розмір заробітної плати ОСОБА_2 з квітня 2019 р. становить 4 173 грн., з якої утримуються обов`язкові платежі і збори в сумі 813,74 грн., до видачі 3 359 грн. 26 коп.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням викладеного позовні вимоги задоволенню не підлягають у зв`язку з безпідставністю та недоведеністю позову у межах заявлених вимог.

В порядку ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що судом ухвалено рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, судові витрати покладаються на позивачку.

Керуючись ст. ст. 141, 180, 185 СК України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 133, 141, 229, 258, 259, 263-265, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 23 липня 2019 року.

Суддя Л.М.Виниченко