Справа № 431/1990/19
Провадження № 2/431/675/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

( Повний текст)

11 липня 2019 року Старобільський районний суд Луганської області

у складі: головуючого-судді Воронкіна О.А.,

за участі секретаря с/з Савкової Т.Є.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду в м. Старобільську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виключення відомостей про батька з актового запису про народження,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Старобільського районного суду Луганської області з даною позовною заявою до ОСОБА_3 про виключення відомостей про батька з актового запису про народження, в якому просив суд виключити з актового запису № 399 від 08.05.2018 року, складеного Старобільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відомості про нього, як батька, стягнути з відповідача на його користь судовівитрати.

В обґрунтування позову посилався на те, що з серпня 2017 року по вересень 2018 він мав інтимні стосунки з ОСОБА_3 .. Вони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідач народила дитину, у свідоцтві про народження він записаний, як батько. Під час реєстрації народження дитини він був впевнений, що є біологічним батьком дитини. Їх спільне життя не складалося, під час сварок відповідач неодноразово висловлювалася, що він не є батьком дитини. З вересня 2018 року вони живуть окремо. 29.01.2019 року він пройшов обстеження, за результатами якого було встановлено, що він не є біологічним батьком ОСОБА_4 . У зв`язку з чим звернувся до суду захистом.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав та просив суд його задовольнити.

Відповідач позов визнала та не заперечувала проти його задоволення.

Вислухавши сторони, представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши наведені у позові доводи, повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли сімейні правовідносини з приводу батьківства, що врегульовано нормами цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України.

Відповідно до ст.ст. 3,7 Конвенції про права дитини ратифікованої Постановою ВР №789-ХІІ від 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Згідно з ст.1 Закону України «Про охорону дитинства» забезпечення найкращих інтересів дитини це дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_4 , її батьками записані: батько - ОСОБА_1 , мати - ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6)

Згідно ч. 2 ст.136 СК України передбачено, що у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Згідно експертного висновку про біологічне батьківство №MG19-60946 від 29 cічня 2019 року молекулярно-генетичним дослідженням встановлено, що можливість біологічного батьківства ОСОБА_1 стосовно ОСОБА_4 , виключається /а.с.7/.

Отже, сумнів позивача щодо його батьківства стосовно ОСОБА_4 , знайшов своє підтвердження.

Крім того, слід зазначити, що відповідач вимоги позивача визнала.

Наведені докази є належними та допустимими, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності.

Згідно ч.3 ст.136 СК України - оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття.

Позивачем подано позов до суду 27.03.2019 року, тобто станом на дату звернення до суду ОСОБА_4 не досягла повноліття, і позивач мав право на звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № З «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати своє батьківство, пред`являти позов про виключення запису про нього, як батька з актового про народження дитини. Відповідно до цієї ж постанови, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів предметом доказування у справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд ухвалює рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Згідно до п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

У відповідності до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

Позивач записаний батьком ОСОБА_4 , при цьому вказує, що він не є батьком даної дитини, що узгоджується з висновком експерта, та підтверджується визнанням позову відповідачем у справі, а отже позивач має право ставити на вирішення суду питання про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька з актового запису.

Обраний позивачем спосіб захисту відповідає вимогам закону та змісту правовідносин.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову в частині виключення відомостей про батька ОСОБА_1 з актового запису про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд врахував, що при такому вирішенні спору буде досягнуто справедливий баланс інтересів сторін та останнє відповідатиме загальноприйнятим нормам та духу сімейно - правових відносин.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених судових витрат, суд приходить до наступного.

В позові позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаюсь з: 768 грн. 40 коп. - судового збору, 900 грн. - витрати на професійну правничу допомогу згідно з умовами договору про надання правової допомоги від 13.02.2019, та попередньо 10 000 грн. -на послуги адвоката, в тому числі представництво у суді та складання процесуальних документів.

Частиною ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду з позовом позивачем був сплачений судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп., що підтверджується відповідними квитанцією та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України (а.с.2,20). Вказана сума підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у повному обсязі.

Разом з тим, у судовому засіданні позивач пояснював, що докази, які підтверджують понесені ним інші судові витрати ним суду ще не надані, при цьому посилався на положення ч.8 ст.141 ЦПК України.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Враховуючи те, що позивачем не надані докази, які підтверджують понесені ним витрати на професійну правничу допомогу згідно з умовами договору про надання правової допомоги від 13.02.2019 у сумі 900 грн., та 10 000 грн. - на послуги адвоката, в тому числі представництво у суді та складання процесуальних документів, суд вважає, що у їх задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 200, 206, 247, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 122-127, 133, 136 СК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виключення відомостей про батька з актового запису про народження - задовольнити частково.

Виключити з актового запису № 399 від 08.05.2018 року, вчиненого Старобільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відомості про батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України.

Стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768,40 грн., сплачений при поданні позовної заяви.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду через Старобільський районний суд шляхом подачі скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається через суд першої інстанції.

Суддя О.А.Воронкін