Ухвала

Іменем України

22 липня 2019 року

м. Київ

справа № 522/16582/17

провадження № 61-13048ск19

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2018 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 24 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» в особі Одеської обласної дирекції публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку»

про визнання частково недійсним кредитного договору,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2018 року позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» в особі Одеської обласної дирекції публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» (далі - ПАТ «ВБР») про визнання частково недійсним кредитного договору задоволено частково.

Визнано недійсним з 06 липня 2014 року пункти 4.2.9, 6.8 кредитного договору № ІКАРNIG.27412.001 від 07 березня 2012 року (щодо страхування предмета застави).

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 24 травня 2019 року відмовлено

у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПАТ «ВБР» на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «ВБР» про визнання частково недійсним кредитного договору.

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга ПАТ «ВБР», в якій заявник просить скасувати заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2018 року та ухвалу Одеського апеляційного суду

від 24 травня 2019 року і передати справу на новий розгляд, посилаючись

на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, а також на порушення судом першої інстанції норм матеріального й процесуального права.

У касаційній скарзі заявник також просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень, посилаючись на те, що ухвалу суду апеляційної інстанції було отримано 07 червня 2019 року, що підтверджується копією конверта Одеського апеляційного суду.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду заявником пропущено з поважних причин, колегія суддів вважає, що цей строк підлягає поновленню.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, обґрунтовано тим, що судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права, обмежено право заявника на доступ до суду, а висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та вимогам Закону України «Про захист прав споживачів».

У відкритті касаційного провадження в частині оскарження заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2018 року необхідно відмовити з наступних підстав.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Рішення суду першої інстанції оскарженню у касаційному порядку не підлягає у відповідності до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України, оскільки воно не було предметом апеляційного перегляду суду апеляційної інстанції.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

У касаційній скарзі ПАТ «ВБР» оскаржує і ухвалу Одеського апеляційного суду від 24 травня 2019 року.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження

у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву

про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 11 квітня 2019 року апеляційну скаргу ПАТ «ВБР» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2018 року залишено без руху та надано заявнику строк

на усунення недоліків (сплати судового збору та подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції

з наведенням поважних причин його пропуску). Апеляційним судом встановлено, що строк на апеляційне оскарження сплинув 04 березня 2019 року, а апеляційна скарга подана 19 березня 2019 року. Апеляційний суд зазначив, що виробнича завантаженість і порядок виконання працівниками заявника службових обов`язків не є підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Постановляючи 24 травня 2019 року ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПАТ «ВБР» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2018 року, суд апеляційної інстанції виходив з того, що копія ухвали цього суду про залишення апеляційної скарги без руху від 11 квітня 2019 року надсилалась заявнику за адресою, вказаною у апеляційній скарзі, і була отримана адресатом 02 травня 2019 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Заявником не було виконано вимог вищевказаної ухвали та не надано доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на звернення з апеляційною скаргою, а отже у встановлений законом і судом строк недоліки, зазначені у вищевказаній ухвалі Одеського апеляційного суду, ПАТ «ВБР» не усунуло.

У зв`язку із тим, що ПАТ «ВБР» не виконало вимог ухвали Одеського апеляційного суду від 11 квітня 2019 року, не надало доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження, правильно застосувавши положення пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити, якщо суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Таким чином, за результатами оцінки доводів касаційної скарги ПАТ «ВБР» та змісту ухвали суду апеляційної інстанції колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга у частині оскарження ухвали Одеського апеляційного суду від 24 травня 2019 року є необґрунтованою.

Згідно з частиною п`ятою статті 394 ЦПК України, у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 2 частини першої статті 389, пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Одеського апеляційного суду від 24 травня 2019 року задовольнити.

Поновити публічному акціонерному товариству «Всеукраїнський банк розвитку» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб строк на касаційне оскарження ухвали Одеського апеляційного суду від 24 травня 2019 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2018 року

та ухвалу Одеського апеляційного суду від 24 травня 2019 року у справі

за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» в особі Одеської обласної дирекції публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» про визнання частково недійсним кредитного договору - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович