Справа № 555/886/19
Номер провадження 2/555/301/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2019 року м.Березне

Березнівський районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Собчука А.Ю.

при секретарі Лисенко О.Л.

з участю представника позивача, адвоката Оніщук М.А.

представника відповідача , адвоката Удода В.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини зазначаючи, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 22 липня 2016 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Кам`янської сільської ради Березнівського району Рівненської області, актовий запис № 4, свідоцтво серія НОМЕР_1 .

Від спільного подружнього життя у сторін по справі є неповнолітня дитина: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач просить суд, стягнути з відповідача аліменти на дитину: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Оніщук М.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Вказує, що відповідач на даний час офіційно не працює, однак виїжджає на роботи закордон, має дохід, платоспроможний. Тому зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з того, що дитині повинно бути забезпечено рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини (ч. 1ст. 141 СК України), вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 грн. на дитину щомісяця до досягнення нею повноліття.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Удод В.Ф. в судовому засіданні просив суд у задоволені позовних вимог відмовити, подав письмовий відзив, в якому просить суд у задоволені позовних вимог відмовити, оскільки дитина тривалий час проживає разом з батьком, в його приватному будинку. Регуляроно їздить на заробітки, купує дитині все необхідно.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі, з 22 липня 2016 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Кам`янської сільською радою Березнівського району Рівненської області, актовий запис № 4, свідоцтво серія НОМЕР_1 .

Від спільного життя у сторін по справі є неповнолітня дитина: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З оглянутого свідоцтва про народження дитини серія НОМЕР_2 від 08 січня 2009 року, вбачається, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Статтею 141 СК України встановлено рівність батьків щодо прав та обов`язків по відношенню до дитини.

Згідно ст. 182 СК України, п. 17 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 надає допомогу дитині періодично, яка є недостатньою для її утримання, а позивач достатніх коштів для належного утримання дитини не має, відповідач значний час перебуває за межами України, коштів на утримання дитини у свою відсутність не надає, а тому позивач змушена була звернутися до суду з позовом про стягнення з батька аліментів на утримання дитини.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається зі ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.

Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань, щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Суд при прийняті рішення, враховує вимоги ч.3 ст. 181 СК України, а саме за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Судом встановлено, що відповідач працює за межами України, що підтверджується закордонним паспортом останнього. Тривалий час відсутній за місцем проживання, чого представник відповідача в судовому засіданні не заперечував.

Дитина перебуває на утримані матері та батька, однак на час відсутності відповідача, позивач не взмозі в повному обсязі запбезпечити утримання дитини, харчування, лікування та інші витрати для нормального задоволення матеріальних і духовних потреб дитини.

Згідно ст. 182 СК України, п. 17 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров"я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум це вартісна величина для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Враховуючи фактичні обставини справи, взаємини сторін, відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини, беручи до уваги, що обов`язок утримувати дитину не залежить від бажання чи можливостей батьків, враховуючи загальне правило, що батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття навіть у тому разі, коли виконання цього обов`язку може призвести до неповного задоволення їх власних матеріальних і духовних потреб, з метою забезпечення нормального догляду за дітьми, враховуючи матеріальне становище позивача, відповідача, характер та розмір витрат на виховання та гармонійний розвиток дитини, те, що відповідач працездатний, не є особою похилого віку, здатний своєю працею заробляти на життя, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають до часткового задоволення, та слід стягнути з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959р., проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння; вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості (принцип 6).

Батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття (стаття51 Конституції України, стаття180 Сімейного кодексу України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України(далі -ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання їх сина, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

За таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів, на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

На підставі ст.ст. 180,182,184,191, СК України, керуючись ст.ст. 2, 7, 12,18, 23,133, 258, 259,263, 265, 268 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_3 виданого Березнівським РВ УМВС України в Рівненській області від 22 січня 1998 року) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_4 виданого Березнівським РВ УМВС України в Рівненській області від 29 жовтня 1998 року, РНОКПП: НОМЕР_5 ) аліменти на утримання дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи із 16 травня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_3 виданого Березнівським РВ УМВС України в Рівненській області від 22 січня 1998 року) на користь держави судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду через Березнівський районний суд.

Повний текст рішення виготовлений та оголошений 12.07.2019 р., о 14:00 год.

Суддя А.Ю. Собчук