Постанова

Іменем України

18 липня 2019 року

м. Київ

справа № 607/10727/16-ц

провадження № 61-25954св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротенка Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про стягнення страхового відшкодування,

за касаційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 березня 2017 року у складі судді Ромазана В. В. та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 29 червня 2017 року у складі колегії суддів: Хоми М. В., Сташківа Б. І., Костіва О. З.,

ВСТАНОВИВ:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (далі - ТДВ «СТ «Домінанта», страхова компанія) страхову виплату в розмірі 14 250 Євро в гривневому еквіваленті за офіційним курсом валют, встановленим Національним Банком України на момент платежу, та судові витрати у справі.

В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що 13 липня 2015 року між нею та ТДВ «СТ «Домінанта» укладено Міжнародний договір добровільного комплексного страхування МВ/НВ-1_L№155732, за умовами якого позивач зобов`язалася сплатити на користь відповідача загальний страховий платіж у сумі 187 грн, а відповідач зобов`язався виплатити страхову суму в межах 30 тис. євро медичних та пов`язаних з ними витрат, у випадку настання страхового випадку під час поїздки в країни Європи в період з 13 вересня 2015 року по 12 вересня 2016 року.

На виконання умов вказаного договору 13 липня 2015 року ОСОБА_1 сплатила 187 грн страхового платежу.

22 червня 2016 року близько 22 год. 00 хв. під час туристичної поїздки в Іспанію, ОСОБА_1 отримала закритий перелом та вивих щиколотки правої ноги, у зв`язку з чим нею понесені медичні та пов`язані з цим витрати на загальну суму 14 250 Євро.

23 червня 2016 року о 09 год. 30 хв. позивач через свою дочку ОСОБА_2 повідомила відповідача про настання страхового випадку, а 13 липня 2016 року сама звернулася з письмовою заявою про виплату понесених медичних та пов`язаних з ними витрат, однак ТДВ «СТ «Домінанта» відмовило їй у виплаті страхового відшкодування.

Вважаючи відмову відповідача у виплаті їй страхового відшкодування протиправною, просила позов задовольнити.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області рішенням від 28 березня 2017 року позов задовольнив. Стягнув з ТДВ «СТ «Домінанта» на користь ОСОБА_1 14 250 євро страхового відшкодування, що становить еквівалент 421 336,83 грн на момент ухвалення судового рішення, та 4 113 грн судових витрат. Стягнув з ТДВ «СТ «Домінанта» на користь держави 100 грн судового збору.

Суд першої інстанції мотивував рішення тим, що медична допомога, яка була надана ОСОБА_1 в Іспанії, була невідкладною, отримана нею внаслідок травми, що становила загрозу життю та здоров`ю та вимагала негайного медичного втручання (надання екстреної медичної допомоги), що є підставою для виплати страхового відшкодування.

Короткий зміст рішення апеляційного суду

Апеляційний суд Тернопільської області ухвалою від 29 червня 2017 року рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 березня 2017 року залишив без змін.

Апеляційний суд мотивував ухвалу тим, що суд першої інстанції при розгляді справи не допустив неправильного застосування норм матеріального та порушень норм процесуального права.

Короткий зміст вимог касаційної скарги, її узагальнені аргументи

У касаційній скарзі, поданій 11 липня 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ТДВ «СТ «Домінанта» просить скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 29 червня 2017 року, і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є незаконними та необґрунтованими, ухвалені з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Позиція відповідача полягає у тому, що позивачу у зв`язку з нещасним випадком надано екстрену медичну допомогу у лікарні м. Торревє`ха, медична допомога, що надана їй у лікарні м. Мурсія, не була екстреною, а тому витрати, понесені нею на лікування у лікарні м. Мурсія, не підлягають відшкодуванню за рахунок страхової виплати.

Невідкладна медична допомога може бути як екстреною, так і первинною, тоді як за договором страхування застраховані витрати лише на екстрену медичну допомогу.

Суд апеляційної інстанції невірно зазначив, що позивачу у клініці м. Мурсії, де їй було проведено операцію, надано саме екстрену медичну допомогу. Такий висновок суду не ґрунтується на законі.

Апеляційний суд робить висновок, що позивач перебувала у невідкладному стані у зв`язку із отриманою травмою, але не визначає часові межі перебування її у цьому стані, не вказує на докази, на підставі яких він дійшов такого висновку. При цьому суд вважає встановленим на підставі записів в медичній документації з лікарні м. Мурсії, що позивач у день коли їй було дозволено покинути лікарню для перебування в домашніх умовах до операції (4 дні) перебувала у задовільному загальному стані. Особа не може одночасно перебували у невідкладному та задовільному стані, бо ці стани виключають один одного.

Перебування особи у задовільному стані на момент надання медичної допомоги (на момент оперативного втручання, про оплату якого заявлений позов) виключає визнання такої допомоги екстреною.

Висновок суду апеляційної інстанції щодо того, що позивач понесла витрати на надання їй екстреної медичної допомоги, не ґрунтується на доказах, судом першої інстанції факт надання позивачу екстреної медичної допомоги не встановлювався.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали зТернопільсокого міськрайонного суду Тернопільської області.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

15 травня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 червня 2019 року справу призначено судді-доповідачеві ОСОБА_3 .

Фактичні обставини справи

Суди встановили, що 13 липня 2015 року між ТДВ «СК «Домінанта» (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник) укладено Міжнародний договір добровільного комплексного страхування під час перебування за кордоном (Програма V) МВ/НВ-1_-L№155732, за умовами якого страхувальник зобов`язується сплатити страховій компанії загальний страховий платіж у сумі 187 грн, а страховик бере на себе зобов`язання виплатити страхувальнику суму в межах 30 тис. євро медичних та пов`язаних з ними витрат у випадку настання страхового випадку під час туристичної поїздки ОСОБА_1 в країни Європи в період з 13 вересня 2015 року по 12 вересня 2016 року.

На виконання договірних зобов`язань, 13 липня 2015 року ОСОБА_1 сплатила ТДВ «СТ «Домінанта» 187 грн, що підтверджено квитанцією до прибуткового касового ордера від 13 липня 2015 року.

Відповідно до пунктів 1.3, 8.3.3.1 договору страхування обрана позивачем програма страхування включає витрати на лікування, які виникли при наданні екстреної медичної допомоги застрахованій особі.

22 червня 2016 року близько 22 год. перебуваючи в Іспанії, ОСОБА_1 отримала травму правої ноги, що підтверджено звітом про виписку відділення невідкладної допомоги лікарні м. Торрев`єха, зі змісту якого вбачається, що позивач знерухомлена за допомогою шини, проведено повну передопераційну підготовку. Основний діагноз: закритий перелом правої гомілки. Пацієнтка повинна бути переведена в інше відділення для хірургічного лікування.

З метою отримання невідкладного хірургічного лікування ОСОБА_1 переведено до відділення травматології та ортопедичної хірургії лікарні Кірон Мурсія, відповідно до звіту про виписку у якій, останній 29 червня 2016 року проведено хірургічну операцію з приводу перелому та вивиху правої щиколотки.

У зв`язку з наданням позивачу невідкладної медичної допомоги нею понесені документально підтверджені витрати в розмірі 14 250 євро.

13 липня 2016 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до ТДВ «СТ «Домінантна» на отримання страхової виплати.

26 серпня 2016 року відповідач листом за №1819 відмовив ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування, оскільки обрана нею програма страхування не покриває витрати на планове оперативне лікування. Діагноз, визначений у медичній документації, а саме перелом пілону правої щиколотки, не був станом, який загрожував життю та вимагав негайного оперативного лікування. Лікування з приводу даної травми проводилось більш ніж через тиждень після травми, тобто, не було невідкладним. ОСОБА_1 не виконала обов`язок щодо негайного повідомлення Асистуючої компанії та необхідності узгодження своїх дій з Асистуючою компанією, обидва медичні заклади, у яких їй надавалася допомога, не є партнерською клінікою Асистуючої компанії, тобто клінікою, з якою є договірні відносини і в якій може проводитися лікування осіб, застрахованих за програмою V міжнародних договорів страхування.

Відповідно до пункту 4.1 договору страхування позивач протягом 24 годин з моменту отримання травми повідомила відповідача в телефонному режимі через свою дочку ОСОБА_2 про страховий випадок, в тому числі й про те, що вона потребує хірургічного втручання, однак жодних рекомендацій щодо подальших дій ні відповідач, ні асистуюча компанія позивачці не надали, не вказали їй до яких лікувальних закладів необхідно звернутися за допомогою.

Зазначені обставини представники відповідача у судовому засіданні не заперечували.

Враховуючи відсутність будь-яких інструкцій з боку страховика, відповідно до пункту 4.4 договору страхування, застрахована особа самостійно сплатила вартість медичних послуг.

Згідно з пунктом 4.5.1 договору, страховик повинен відшкодувати застрахованій особі витрати на оплату вартості отриманих нею послуг, передбачених програмою страхування, які вона здійснила самостійно, на підставі документів, що підтверджують настання страхового випадку та розмір витрат, після повернення застрахованої особи в Україну.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК Українипровадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального

права чи порушення норм процесуального права.

Колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Мотиви і доводи Верховного Суду та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Поняття екстреної медичної допомоги визначено статтею 1 Закону України «Про екстрену медичну допомогу» та пунктом 1.3 договору, згідно якого екстрена медична допомога - медична допомога, яка полягає у здійсненні працівниками системи екстреної медичної допомоги невідкладних організаційних, діагностичних та лікувальних заходів, спрямованих на врятування і збереження життя людини у невідкладному стані людини та мінімізацію наслідків впливу такого стану на її здоров`я.

Правильним є висновок судів про те, що факт того, що між початком надання екстреної медичної допомоги та її закінченням пройшло декілька днів і екстрена медична допомога надавалася у двох медичних закладах, не свідчить про відсутність екстреності, що підтверджується відомостями, наданими медичними закладами Іспанії, які надавали ОСОБА_1 екстрену медичну допомогу. Надання екстреної медичної допомоги у двох медичних закладах пояснюється тим, що у першому з них, до якого була доставлена ОСОБА_1 , після проведення невідкладних діагностичних заходів та встановлення діагнозу - закритий перелом гомілки, їй було проведено знерухомлення за допомогою шини, проведено повну передопераційну підготовку та рекомендовано переведення в інше відділення для хірургічного лікування.

Встановивши, що лікарі Іспанії вжили необхідних заходів з невідкладними організаційними, діагностичними та лікувальними заходами, спрямованими на врятування і збереження життя ОСОБА_1 , яка перебувала у невідкладному стані у зв`язку з отриманою травмою, що є екстреною допомогою, суд першої інстанції з висновками якого погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Аргументи касаційної скарги про те, що позивачу у зв`язку з нещасним випадком надано екстрену медичну допомогу у лікарні м. Торревє`ха, а медична допомога, що надана їй у лікарні м. Мурсія не була екстреною, а тому витрати, понесені нею на лікування у лікарні м. Мурсія, не підлягають відшкодуванню за рахунок страхової виплати, є необґрунтованими, оскільки на їх підтвердження не надано доказів того, що після надання допомоги у лікарні м. Торревє`ха ОСОБА_1 мала змогу повернутися до України та провести лікування отримане у лікарні м. Мурсія на території України без загрози її життю та здоров`ю.

Інші наведені у касаційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками суду першої та апеляційної інстанцій та переоцінки доказів, що в силу вимог статті 400 ЦПК України виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України», (CASE OF SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE), рішення від 10 лютого 2010 року).

Перевіряючи аргументи касаційної скарги, Верховний Суд бере до уваги зміст судових рішень обох інстанцій, доводи та заперечення сторін та не вбачає підстав для скасування оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 29 червня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді А. Ю. Зайцев

С. Ю. Бурлаков

Є. В. Коротенко