Справа № 646/497/19
№ провадження 2/646/1064/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.07.19 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Шелест І.М., за участю секретаря Волошко К.І.

розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності та поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 , про визнання права власності та поділ спільного майна подружжя. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 11 листопада 2005 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначений шлюб, згідно рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 січня 2019 року розірвано. В період шлюбу було придбано наступне майно: легковий автомобіль марки AUDI A4 випуску 2008 року, реєстраційний № НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_2 , квартиру АДРЕСА_1 , житловою площею 28,3 кв.м., загальною площею 41,3 кв.м., придбана ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу квартири, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Руденко О.Є. 12.06.2007, за реєстровим № 4634. Просив вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою суду від 04 березня 2019 року відкритоспрощене позовне провадження у даній справі. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, а тому суд, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

20 березня 2019 року позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про відмову від частини позовних вимог, а саме від визнання права спільної сумісної власності позивача та відповідача автомобіля марки AUDI A4 випуску 2008 року, реєстраційний № НОМЕР_1 , залишивши право власності за відповідачем ОСОБА_2 , та щодо визнання за позивачем права часткової власності на Ѕ частину автомобіля.

07 червня 2019 року відповідач ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про визнання позовних вимог позивача.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позову, з урахуванням відмови позивача від частини позовних вимог, а також, в подальшому, визнання відповідачем позовних вимог, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлені наступні обставини:

11 листопада 2005 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований Пономаренківською сільською радою Харківського району Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , актовий запис 16 (а.с. 8).

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно свідоцтва про народження НОМЕР_3 (а.с. 9).

11 січня 2019 року шлюб між подружжям розірвано, про що постановлено рішення Червонозаводським районним судом міста Харкова.

Під час перебування у шлюбі було придбано наступне майно:

- легковий автомобіль марки AUDI A4 випуску 2008 року, реєстраційний № НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_2 , Вартість автомобіля згідно звіту про оцінку майна від 24.01.2019 складає 359 500,00 (триста п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень та квартиру АДРЕСА_1 , житловою площею 28,3 кв.м., загальною площею 41,3 кв.м., згідно договору купівлі-продажу квартири, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Руденко О.Є. 12.06.2007, за реєстровим № 4634, зареєстрована за ОСОБА_2 .

Вартість квартири згідно звіту про оцінку майна від 24.01.2019 складає 552 100,00 (п`ятсот п`ятдесят дві тисячі сто) гривень (а.с. 17).

Проте, з урахуванням заяви про відмову від частини позовних вимог від 20.03.2019, позивач враховуючи інтереси спільної з відповідачем малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовився на користь відповідача від позовної вимоги про визнання спільною сумісною власністю позивача та відповідача легкового автомобіля марки AUDI A4 випуску 2008 року, реєстраційний № НОМЕР_1 , та позовної вимоги щодо визнання за позивачем права спільної часткової власності на 1/2 частину цього ж автомобіля, залишивши право власності за відповідачем ОСОБА_2 .

Разом з тим, підтримав позовні вимоги про визнання права спільної часткової власності на 1/2 частини сумісно нажитої за час шлюбу квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимог ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Суд не приймає відмову позивача від позову, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє. Суд не вбачає порушення інтересів позивача у відмові від частини позовних вимог до відповідача та вважає за можливе прийняти відмову від позову у цій частині позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

За таких обставин провадження у справі в частині зазначених вище позовних вимог до відповідача закрито, згідно ухвали Червонозаводського районного суду від 16.07.2019 року.

Відповідач ОСОБА_2 , з урахуванням заяви позивача про відмову на її користь від частини вимог, повністю визнала заявлені позивачем вимоги та не заперечувала проти ухвалення судом рішення про задоволення позову, про що подала до суду відповідну заяву від 07.06.2019.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.3 ст.368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст. 60, 69 СК, ч. З ст. 368 ЦК) відповідно до частин 2,3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати ( виключені з цивільного обороту), не залежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Відповідно ч. 1 ст. 372 Цивільного кодексу України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділено між співвласниками за домовленістю між ними.

Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними.

Зазначене узгоджується з положеннями ст. 70 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що в разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, належним чином оцінивши подані сторонами докази, враховуючи відмову від частини позовних вимог позивача, а також заяву про визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про те, що розглянуті судом позовні вимоги є законними, повністю підтверджуються зібраними у справі доказами, а відтак підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Визнати спільною сумісною власністю позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 :

- квартиру АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право спільної часткової власності на 1/2 частину:

- квартири АДРЕСА_1 .

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Відповідно до вимог п.15 Перехідних положень ЦПК України( в ред. з 15.12.2017 року) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Червонозаводський районний суд м. Харкова, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований та за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП): НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП): НОМЕР_5 .

Повний текст рішення виготовлено та підписано 18.07.2019.

СУДДЯ І.М. ШЕЛЕСТ