Справа № 580/2887/18
Номер провадження 2/580/140/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2019 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого - судді Чхайло О. В.,

за участю секретаря судового засідання - Сивоконь А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мартинівське», Московськобобрицької сільської ради Лебединського району Сумської області про визнання договору оренди землі недійсним,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину, виданого 05.07.2016 року, вона отримала у власність земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,5113 га, розташовану на території Московськобобрицької сільської ради Лебединського району Сумської області, кадастровий номер НОМЕР_1 . В подальшому вона дізналася, що рішенням Лебединського районного суду від 18.10.2012 року вказане майно передано у власність територіальної громади Московськобобрицької сільської ради, як відумерла спадщина.

04.05.2017 року рішенням Лебединського районного суду Сумської області у справі за її заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами було скасовано зазначене рішення та ухвалено нове, яким відмовлено Московськобобрицькій сільській раді Лебединського району у задоволенні вимог про визнання зазначеної спадщини відумерлою.

У подальшому позивачка зареєструвала за собою відповідне право власності на земельну ділянку та виявила бажання укласти договір оренди землі з господарюючим суб`єктом, однак від державного реєстратора дізналася, що 22.07.2015 року вищевказану земельну ділянку Московськобобрицька сільська рада Лебединського району за відповідним договором передала в оренду ТОВ «Мартенівське» на 30 років, чим порушуються права позивачки на користування належним їй нерухомим майном.

Тому вона просила визнати недійсним договір оренди землі від 22.07.2015 року, укладений між Московськобобрицькою сільською радою Лебединського району та ТОВ «Мартенівське», об`єктом якого є земельна ділянка, кадастровий номер: НОМЕР_1 , площею 0,5113 га-сіножаті.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Представник позивачка в наданій заяві просив справу розглянути без його участі та без участі ОСОБА_1 , позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник Московськобобрицької сільської ради в наданій заяві проти позову не заперечив, справу просив розглянути у його відсутності.

Представник ТОВ «Мартинівське» не прибув в судове засідання з невідомих причин.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Лебединського районного суду від 18.10.2012 року, ухваленим у цивільній справі за заявою Московськобобрицької сільської ради Лебединського району, заінтересована особа відділ Держкомзему у Лебединському районі Сумської області про визнання спадщини ОСОБА_2 відумерлою, визнано спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 , а саме земельну частку (пай) розміром 3,50 умовних кадастрових гектари, вартістю 60889 грн., розташовану на території Московськобобрицької сільської ради Лебединського району Сумської області, відумерлою та передано її у власність територіальної громади Московськобобрицької сільської ради Лебединського району Сумської області.

Відповідно до договору оренди землі від 22.07.2015 року Московськобобрицька сільська рада зазначену земельну ділянку передала в оренду ТОВ «Мартенівське».

01.07.2016 року ОСОБА_1 звернулася до Лебединської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно її померлого брата, ОСОБА_2 , в якій вона послалась на те, що спадщину у вигляді права на земельну частку (пай) прийняла своєчасно, шляхом володіння правовстановлюючим документом, а саме сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_2 .

05.07.2016 року держаним нотаріусом Лебединської районної державної нотаріальної контори заявниці видано свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), що належало ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Оскільки ОСОБА_1 в подальшому дізналася, що рішенням суду від 18.10.2012 року майно, яке вона успадкувала після смерті брата, було передано у власність Московськобобрицької сільської ради, вона звернулася до суду з заявою про перегляд даного рішення за нововиявленими обставинами.

Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 04.05.2017 року, ухваленим у справі № 1810/2644/12 номер провадження 8/580/1/17 за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами вимоги позивачки були задоволені, а саме скасовано рішення суду про визнання спадщини ОСОБА_2 відумерлою, ухвалено нове рішення, яким відмовлено Московськобобрицькій сільській раді Лебединського району у задоволенні вимог про визнання спадщини ОСОБА_2 відумерлою.

Таким чином Московськобобрицька сільська рада втратила право володіння, користування та розпорядження спірною земельною ділянкою.

Відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 на даний час є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,5113 га - суножаті, розташованої на території Московськобобрицької сільської ради Лебединського району Сумської області, кадастровий номер НОМЕР_1 , що стверджується інформаційною довідкою (а.с. 8-9).

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про оренду землі» від 6 жовтня 1998 року № 161-XIV орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи. Право укладати договір оренди земельної ділянки має власник цієї земельної ділянки.

Ухвалюючи рішення, суд приймає до уваги те, що з ухваленням рішення суду від 01.02.2017 року про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами Московськобобрицької сільської ради Лебединського району Сумської області втратила право на відумерлу спадщину ОСОБА_2 , а саме на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,5113 га, розташовану на території Московськобобрицької сільської ради Лебединського району Сумської області, кадастровий номер НОМЕР_1 , а відповідно дана сільська рада втратила і право передавати в оренду зазначене нерухоме майно. Внаслідок цього договір оренди землі від 22.07.2015 року, укладений між відповідачами, підлягає скасуванню, як незаконного.

Тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 16, 317, 319, 328 ЦК України, ст. ст. 4, 11, 12, 13, 76-81,137, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати недійсним договір оренди землі від 22.07.2015 року, укладений між Московськобобрицькою сільською радою Лебединського району та ТОВ «Мартенівське», об`єктом якого є земельна ділянка, кадастровий номер: НОМЕР_1 , площею 0,5113 га - сіножаті.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Чхайло О. В.