Справа № 367/406/19
Провадження №2/367/3439/2019
РІШЕННЯ

Іменем України

12 липня 2019 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

Головуючої судді Саранюк Л.П.

при секретарі Бабаковій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ірпінського міського суду при судовому розгляді цивільну справу за позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - Відповідач) про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому посилалася на те, що 10.10.2013 між ними було укладено шлюб.

Позивач зазначає, що від даного шлюбу вони мають сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач вказує, що більше восьми місяців шлюбні відносини вони не підтримують, спільне господарство не ведуть.

Відповідач як батько сина матеріальної допомоги на його утримання з 30 квітня 2018 року добровільно не надає.

Угоду про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто.

У зв`язку з вищевикладеним, просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

В процесі розгляду справи позивач подала заяву про зміну позовних вимог за змістом якої просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000,00 грн. (з урахуванням індексації), щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольини.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав, проти його задоволення не заперечував.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10.10.2013. Шлюб зареєстровано Виконавчим комітетом Коцюбинської селищної ради міста Ірпеня Київської області, актовий запис № 20.

Від даного шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановлено, що сторони більше восьми місяців не підтримують шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть.

Відповідач як батько сина матеріальної допомоги на його утримання з 30 квітня 2018 року добровільно не надає.

Згідно Довідки № 50 виданої Управлінням ЖКГ «Біличі» 11.01.2019 встановлено, що ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з сином ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч.2 ст.6 цієї Конвенції).

Також, частинами 1 та 2 ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

В п.17 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

У відповідності до ст. ст. 180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку у частці від доходу батьків чи у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 184 Сімейного Кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини.

Згідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що Відповідач як батько ОСОБА_4 , кошти на його утримання не надає добровільно, позов визнав, тому суд вважає за можливо стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000,00 грн. щомісячно починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Стягненню з відповідача на користь держави підлягає також судовий збір на підставі ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

На підставі ст. 84, 180-182 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 4,12,81,263-268 ЦПК України суд,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000,00 (три тисячі гривень) (з урахуванням індексації) щомісячно починаючи з 17.01.2019 і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на корить держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Копію рішення направити сторонам для відома.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Л.П. Саранюк