Справа № 755/9448/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2019 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Чех Н.А.

за участю секретаря - Кузьменко А.М.,

за участі:

представник ТОВ «Новобудова» - Чендакова І.О.,

представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві, справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг, зустрічний позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» про стягнення надмірно сплачених коштів,

у с т а н о в и в :

Позивач за основним позовом ТОВ «Новобудова» звернувся до суду з проханням стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги, яка становить, враховуючи заяви про збільшення позовних вимог, про зменшення розміру позовних вимог, - 23 971,24 грн. заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги за період з липня 2014 року по жовтень 2016 року включно; - 9 805,13 грн. інфляційні втрати; - 1 190,39 грн. 3% річних. Дані позовні вимоги обгрунтовано тим, що їм згідно з рішенням правління АТ «ХК «Київміськбуд» №142 від 16.06.2004 року був переданий в експлуатацію та обслуговування житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . З того часу, до 01.11.2016 року, коли вони передали вказаний будинок в управління ОСББ «Русанівська затока», ними обслуговувався будинок, надавали житлово-комунальні послуги в будинку. ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 . В будинку, зокрема і квартирі №102 , ними до 01.11.2016 року безперебійно надавалися житлово-комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, кожна з яких має свою фіксовану вартість (тариф). ОСОБА_1 належним чином з липня 2014 року не виконувала зобов`язання щодо оплати житлово-комунальних послуг, в результаті чого у неї утворилася заборгованість.

ОСОБА_1 звернулася до суду з зустрічними позовними вимогами до ТОВ Новобудова», якими, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просила стягнути на її користь з ТОВ «Новобудова» надмірно сплачені нею кошти за послугу з утримання будинку і прибудинкової території, послугу централізованого опалення, послуги централізованого водопостачання гарячої води і водовідведення, централізованого водопостачання холодної води та водовідведення за період з 01.12.2006 року по червень 2014 року, у розмірі 39 931,33 грн., що складається з 37 782,88 грн. основного боргу, 1 549,10 грн. інфляційних втрат, 599,35 грн. 3% річних. Дані позовні вимоги обгрунтувала тим, що між ними існують правовідносини з зобов`язаннями, що визначені в Договорі 2005 року з встановленими тарифами. Інших договорів не укладалося, вказані товариством тарифи є незаконні. Враховуючи сплачені нею суми в період з грудня 2006 року по червень 2014 року та незаконно нараховані товариством в цей період суми, виходить різниця переплати, що і просить стягнути на її користь.

В судовому засіданні представник ТОВ «Новобудова» підтримав заявлені ними позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі та врахувати надані ними пояснення; в задоволенні зустрічного позову просив відмовити, врахувати відзив. Просив врахувати надану ними заяву про сплив строку позовної давності.

Представник ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав та просив задовольнити вимоги зустрічного позову в повному обсязі, в задоволенні основного позову просив відмовити, врахувати надані заперечення.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Вказана позовна заява була зареєстрована в суді 21.06.2017 року.

29.06.2017 року згідно ухвали суду відкрито провадження у справі.

19.09.2017 року ТОВ «Новобудова» було подано до суду заяву про збільшення позовних вимог, а 02.02.2018 року - заяву про зменшення розміру позовних вимог.

ОСОБА_1 подала до суду заперечення проти позовної заяви ТОВ «Новобудова», відзив та 29.05.2018 року - відповідь на відзив (по зустрічному позову).

19.04.2018 року ОСОБА_1 подала зустрічний позов, 13.06.2018 року - заяву про збільшення зустрічних позовних вимог.

04.05.2018 року ТОВ «Новобудова» надала до справи відзив на зустрічну позовну заяву та клопотання про застосування строків позовної давності.

Сторони подавали ряд клопотань про приєднання доказів.

В суді встановлено, що 16.06.2004 року правління Акціонерного товариства холдингова компанія «Київміськбуд» прийняла рішення, згідно якого передано ТОВ «Новобудова» ряд житлових будинків, серед яких - будинок АДРЕСА_1 , для експлуатації та обслуговування.

Згідно рішення Київської міської ради від 08.10.2015 року №129/2032 вулиця Марини Раскової в місті Києві перейменована, нова назва - вулиця Євгена Сверстюка.

З 01.11.2016 року будинок АДРЕСА_4 ТОВ «Новобудова» передало в управління ОСББ «Русанівська затока».

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 відповідно до Свідоцтва про право власності, виданого 05.05.2004 року.

ТОВ «Новобудова» в своїй позовній заяві та вимогах, з урахуванням заяв про збільшення, зменшення розміру позовних вимог, зазначає, що ОСОБА_1 має заборгованість по спожитими житлово-комунальним послугам, яка виникла за період з липня 2014 року по жовтень 2016 року, яка становить суму 23 971,24 грн. Також просили стягнути інфляційні втрати за вказаний період в розмірі 9 805,13 грн. та 3% річних у розмірі 1 190,39 грн.

З розрахунку заборгованості слідує, що заборгованість нарахована за утримання будинку та прибудинкової території та за комунальні послуги, а саме: централізоване опалення, централізоване водопостачання гарячої води і водовідведення, централізоване водопостачання холодної води та водовідведення.

Згідно Договору про участь у втратах на утримання будинку та прибудинкової території, укладеного в 2005 році між ТОВ «Новобудова» та ОСОБА_1 , сторони взяли на себе певні обов`язки, серед яких ОСОБА_1 зобов`язалася не пізніше 20 числа наступного місяця вносити плату на рахунок виконавця, яким є ТОВ «Новобудова», плату на утримання будинку та прибудинкової території, комунальні послуги та відновлювальний ремонт згідно з рахунком на оплату (п.2.2.3). Розрахунок платежів, тарифи визначені в Додатку, який є невід`ємною частиною вказаного Договору.

Свої позовні вимоги ТОВ «Новобудова» обгрунтовує вимогами ст.ст.67, 68, 151 ЖК України, ст.ст.319, 322, 360, 382, 526, 625 ЦК України, Порядком формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

ОСОБА_1 в своїй зустрічній позовній заяві, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, зазначає про те, що в середині 2016 року їй стало відомо із публікацій в ЗМІ, що Розпорядження КМДА, якими встановлювалися тарифи, за якими з грудня 2006 року ТОВ «Новобудова» в односторонньому порядку нараховувало їй оплату за житлово-комунальні послуги, визнано незаконними та нечинними з моменту прийняття. Крім цього, нормативно-правові акти за період 2010-2013 років, якими встановлювалися тарифи, підписувалися головою КМДА ОСОБА_3 , який ніколи не обирався і не був посадовою особою органу місцевого самоврядування, що дає підстави визнавати такі рішення незаконними. Дані обставини стали підставою для звернення до суду з вимогою про стягнення з ТОВ «Новобудова» надмірно сплачених нею коштів за послугу з утримання будинку і прибудинкової території, послугу централізованого опалення, послуги централізованого водопостачання гарячої води і водовідведення, централізованого водопостачання холодної води та водовідведення за період з 01.12.2006 року по червень 2014 року, у розмірі 39 931,33 грн. Свої позовні вимоги обгрунтувала вимогами ст.ст.208, 319, 382, 547, 625, 651, 654 ЦК України та просила врахувати судову практику.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст.16 ЦК України визначено можливі способи захисту цивільних прав та інтересів. Поряд з тим, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Статтею 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача вчасно одержувати якісні житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та згідно з умовами договору на надання таких послуг. Водночас такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Водночас, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг.

За визначенням, наданим у статті 1 вказаного Закону, житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Статтею 526 ЦК України визначені загальні умови виконання зобов`язання, зокрема, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.

Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Таким чином, правовідношення, у якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто у якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг, в даному випадку - укладеного згідно Типового договору, сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати отриманих споживачем послуг.

З наданого до справи розрахунку заборгованості встановлено та не оспорено стороною відповідача ОСОБА_1 , що за період з липня 2014 року по жовтень 2016 року ОСОБА_1 здійснила всього одну оплату в 2015 році в сумі 406,95 грн., більше оплат не було. Відповідачем ОСОБА_1 не заперечувався факт отримання нею житлово-комунальних послуг. До справи долучено копії договорів з водо- та теплопостачання, а також на прибирання прибудинкової території з відповідними організаціями, які надають відповідні житлово-комунальні послуги.

Тарифи та структура тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які враховувалися ТОВ «Новобудова» в розрахунку заборгованості ОСОБА_1 , затверджені розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради №273 від 05.03.2013 року і дане розпорядження на даний час є діюче, не скасоване.

Посилання сторони відповідача ОСОБА_1 на те, що мало місце втручання в систему опалення, в результаті чого в її квартирі був постійно холод, внаслідок чого було порушене кримінальне провадження, суд не може врахувати при визначенні відповідності суми щодо оплати за централізоване опалення, оскільки по даному факту ще проводиться слідство, про що зазначили сторони. При встановленні факту наявності порушень прав споживача ОСОБА_1 в отриманні належної якості послуг з централізованого опалення, шляхом винесення відповідного судового рішення з даного питання, ОСОБА_1 матиме повне право на відшкодування шкоди.

Таким чином, суд має всі підстави для задоволення позовних вимог ТОВ «Новобудова» та стягнення суми заборгованості з ОСОБА_1 за надані житлово-комунальні послуги та інфляційних втрат, 3% річних.

Стосовно вимог зустрічного позову суд приходить до наступного.

Заява ТОВ «Новобудова» щодо застосування строку позовної давності не знайшла свого підтвердження в суді, оскільки ОСОБА_1 , заявляючи вимоги, що стосуються періоду з грудня 2006 року по червень 2014 року, зазначає, що підставою заявлення таких позовних вимог стала інформація, розміщена в засобах масової інформації, в мережах інтернету в середині 2016 року, про визнання незаконними та нечинними з моменту прийняття Розпоряджень КМДА, якими встановлювалися тарифи з грудня 2006 року, в тому числі - які застосовувалися ТОВ «Новобудова» при розрахунку її оплат житлово-комунальних послуг.

Початком перебігу позовної давності, відповідно до ст.261 ЦК України, починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Таким чином, строк позовної давності ОСОБА_1 не пропущений.

При дослідженні Розпоряджень КМДА, які були визнані судовими рішеннями незаконними, нечинними, на які посилається ОСОБА_1 в обгрунтування своїх зустрічних позовних вимог, які були опубліковані в газеті «Хрещатик» від 22 квітня 2016 року, встановлено, що судами було постановлено ряд судових рішень в період з 2005 року по 2014 рік, якими визнавалися незаконними, нечинними Розпорядження КМДА за різні роки, пов`язані з встановленнями тарифів.

З пояснень сторін та наданих до справи документів встановлено, що в спірний період - з грудня 2006 року по червень 2014 року ОСОБА_1 отримувала, споживала послуги з утримання будинку та прибудинкової території, централізованого опалення та послуги централізованого водопостачання холодної води і водовідведення, централізованого водопостачання гарячої води і водовідведення та здійснювала оплату за них згідно діючих на той час тарифів, які були затверджені розпорядженнями КМДА.

Тобто, на момент отримання, споживання ОСОБА_1 в 2006-2014 роках житлово-комунальних послуг, ціна цих послуг була визначена за чинними тарифами, які були скасовані пізніше вказаного періоду, що в свою чергу свідчить про відсутність підстав для задоволення зустрічних позовних вимог.

Інші обгрунтування зустрічного позову є безпідставні, не знайшли свого підтвердження в суді.

Статтями 77, 78, 79, 80 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України та прийняте судом рішення, на користь ТОВ «Новобудова» з ОСОБА_1 має бути стягнуто судовий збір.

На підставі вищевикладеного, керуючись Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Порядком формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, ст.ст.16, 261, 322, 509, 526, 625, 901, 903 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 5, 12, 13, 76-78, 81, 141, 263, 264, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд -

В и р і ш и в :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_5 ) на користь ТОВ «Новобудова» (01015, м. Київ, вул.Московська, 46/2, ) заборгованість за спожиті житлово-комунаьні послуги в розмірі 23 971,24 грн., інфляційні втрати - 9 805,13 грн., 3 % річних - 1 190,39 грн. та судовий збір - 1 600 грн.

В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» про стягнення надмірно сплачених коштів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: