КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 756/5672/19
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/9930/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

суддя-доповідач Слюсар Т.А.

суддів: Волошиної В.М., Панченка М.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Управ-Дом» на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 06 травня 2019 року у складі судді Диби О.В.,

у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Управ-Дом», боржник: ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю «Управ-Дом» (надалі - ТОВ «Управ-Дом») звернулося у суд із заявою про видачу судового наказу про стягнення боргу за спожиті житлово-комунальні послуги ОСОБА_1 .

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 06 травня 2019 року у видачі судового наказу за заявою ТОВ «Управ-Дом» відмовлено на підставі п. 9 ст.165 ЦПК України.

Не погодившись із вищевказаною ухвалою представником ТОВ «Управ-Дом» подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу районного суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відсутність реєстрації боржника по м. Києву не є підставою для несплати за надані житлово-комунальні послуги, які боржник отримує безпосередньо у м . Києві по АДРЕСА_3 . До того ж у заяві про видачу судового наказу від 22 квітня 2019 року заявником було вказано місце реєстрації боржника - АДРЕСА_4 .

Відповідно ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За змістом ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Частиною 1 статті 160 ЦПК України встановлено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (ч. 2 ст. 160 ЦПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Положенням п. 9 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Постановляючи ухвалу про відмову у видачі судового наказу суд першої інстанції виходив з положень ч.9 ст. 165 ЦПК України та тієї обставини, що за відомостями Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради Київської міської державної адміністрації КП ГІОЦ «Реєстр територіальної громади міста Києва» від 02 травня 2019 року, ОСОБА_1 зареєстрованою по м. Києву не значиться.

Між тим, з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна, з огляду на наступне.

Правила підсудності регулюються ст. 27-30 ЦПК України.

Частинами 4-9 ст.164 ЦПК України, передбачено дії суду для визначення підсудності заяви про видачу судового наказу.

Так, суддя з метою визначення підсудності, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, не пізніше наступного дня з дня отримання заяви про видачу судового наказу перевіряє зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

У разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника має бути надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання (перебування) особи відповідного звернення суду.

Якщо за результатами розгляду отриманих судом відомостей про місцезнаходження боржника - юридичної особи або фізичної особи - підприємця буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду, суд не пізніше десяти днів з дня надходження заяви постановляє ухвалу про передачу заяви про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами за підсудністю.

У разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

В матеріалах справи не міститься доказів направлення судом запиту до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області щодо місця реєстрації боржника, а долучений до справи скріншот, здійснений провідним спеціалістом ОСОБА_2 , не можна розцінювати як належний доказ відсутності зареєстрованого місця проживання боржника ОСОБА_1 у м. Києві.

Окрім цього, за змістом ч. 8 ст. 28 ЦПК України, позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів (ч.8 ст. 28 ЦПК України).

Згідно ч. 16 ст. 28 ЦПК України, позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, 07 липня 2011 року між Житлово-обслуговуючою організацією ТОВ «Управ-Дом» та ОСОБА_1 , що є власником квартири АДРЕСА_5 , укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (а.с.18-19).

Зі змісту позову убачається, що позивач просить стягнути з власника квартири АДРЕСА_5 заборгованість за послуги на утримання будинку та прибудинкової території.

Зазначені обставини дають підстави для висновків про те, що заяву подано за місцезнаходженням майна, яке за адміністративно-територіальним поділом м. Києва відноситься до Оболонського району м. Києва.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції, як необґрунтована, постановлена з порушенням норм процесуального права, підлягає скасуванню, а справа - направленню до того ж суду для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Управ-Дом» задовольнити.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 06 травня 2019 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до того ж суду.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з моменту складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17 липня 2019 року.

Суддя-доповідач:

Судді: