Справа № 234/5559/19
Провадження № 2/234/2051/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2019 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді - Кравченко О.Ю.

секретар судового засідання Малушка С.В.

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представників відповідача Хлудєєвої А.О.

справа №234/5559/19

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Краматорську у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у м.Краматорську Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

29.03.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Краматорського міського суду із позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати, ОСОБА_2 , він є спадкоємцем за законом. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 22.10.2018 року він є єдиним спадкоємцем на спадщину, що залишилося після смерті ОСОБА_2 , яка складається з недоотриманої пенсії в сумі 102888,22 грн. Зазначена сума недоотриманої пенсії була визначена на підставі довідки Управління Пенсійного фонду України у м.Краматорськ Донецької області від 12.09.2018 року №16487/03 та вказана у свідоцтві про право на спадщину від 22.10.2018 року. З довідки відповідача вбачається, що пенсія нарахована з 2015 року, а не з місяця припинення виплати пенсії у серпні 2014 року. З зазначеною сумою спадщини він не був згоден та написав запит на УПФУ у м.Краматорську про розрахунок недоотриманої пенсії. Своєю відповіддю №652/Ф-22-01-01 від 13.11.2018 року відповідач не надав йому інформації про нараховану частину спадщини.

Окрім того, 28.01.2019 року відповідач виплатив йому лише частину суми в розмірі 98202,89 грн., однак йому також не зрозуміло, яким чином вже визначена відповідачем сума спадщини могла бути змінена. 04.02.2019 року він звернувся до відповідача із заявою про з`ясування причин, з яких йому не в повному обсязі були виплачені грошові суми відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 22.10.2018 року. Залишок по невиплаченій сумі недоотриманої пенсії, що увійшла до складу спадщини складає 4685,33 грн.

На його звернення відповідач надав відповідь від 13.02.2019 року №56/6/1901-09/3035/02/34, якою повідомлено, що згідно зі ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Пенсійний фонд України зобов`язаний виплатити недоотриману пенсійну виплату за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня отримання пенсії, тобто за період з січня 2015 року (з моменту його звернення) по ІНФОРМАЦІЯ_1 - день смерті матері.

Він не може погодитися зі рішеннями відповідача №652/Ф-22-01-01 від 13.11.2018 року та №56/6-1901-09/3035/02/34 від 13.02.2019 року, вважає їх такими, що прийняті з порушенням норм матеріального права з наступних підстав.

Перш за все, він не звертався з заявою про отримання спадщини 21.01.2019 року, як то не правдиво стверджується у відповіді №56/6-1901-09/335/02/34 від 13.02.2019 року. Він звернувся за отриманням спадщини з нотаріальним запитом №2098/02-14 від 21.05.2018 року, але його не було прийнято відповідачем через відсутність пенсійної справи ОСОБА_2 .

Посилання відповідача на ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є неправомірним, оскільки зазначена стаття передбачає порядок виплати пенсії пенсіонеру за минулий час, яку пенсіонер не отримав з власної вини. Також вказаним законом не передбачено блокування пенсійних виплат з серпня 2014 року, тому посилку відповідача на цей закон вважає не правомірною .

Виплата пенсії ОСОБА_2 була припинена через антитерористичну операцію на Сході України з 01.08.2014 року. На час початку військового конфлікту, ОСОБА_2 вже не пересувалася через свій похилий вік та стан здоров`я, отже і не могла виїхати на підконтрольну уряду України територію для реєстрації у якості внутрішньо переміщеної особи та звернення до органу Пенсійного фонду для поновлення виплати пенсії. ОСОБА_2 не була внутрішньо переміщеною особою, як то неправдиво стверджується у відповіді №56/6-1901-09/3035/02/34 від 13.02.2019 року.

Отже, ствердження відповідача на той факт, що ОСОБА_2 за життя з власної вини не звернулася до органу, що призначає пенсію, та до неї з цього приводу застосовуються норми ст.46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є незаконним, тому й незаконними є дії відповідача у невиплаті позивачу залишку недоотриманої пенсії, що увійшла до складу спадщини померлої ОСОБА_2 .

Позивач просить суд визнати протиправними дії УПФУ у м.Краматорську Донецької області щодо не донарахування ОСОБА_1 , що є спадкоємцем померлої ОСОБА_2 , недоотриманої пенсії з серпня 2014 року, а також не виплати залишку, який увійшов до складу спадщини відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 22.10.2018 року. Зобов`язати УПФУ у м.Краматорську донарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотриману пенсію з серпня 2014 року, яка залишилася після смерті ОСОБА_2 та виплатити залишок у сумі 4685,33 грн., неотриманий відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.10.2018 року з урахуванням фактично виплачених сум. Зобов`язати УПФУ у м.Краматорську в Донецькій області подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою суду від 19.04.2019 року провадження по справі було відкрито в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 03.06.2019 року судом було витребувано з УПФУ у м.Краматорську Донецької області матеріали пенсійної справи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 04.06.2019 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до розгляду.

08.05.2019 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, з якого видно, що відповідач з позовними вимогами не згодний, та зазначає, що померла ОСОБА_2 перебувала на обліку в управління та отримувала пенсію за віком. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, актовий запис №1218 від 15.11.2017 року. Допомогу на поховання виплачено у вересні 2018 року у розмірі 9147,60 грн. Відповідно до ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зазначено, що недоотримана пенсіонером з власної вини пенсія виплачується за минулий час, але не більше ніж за три роки до звернення за отриманням пенсії. Листом управління нотаріусу було зазначено суму недоотриманої пенсії у розмірі 102888,22 грн. на дату звернення за недоотриманою пенсією 11.09.2018 року., яка розрахована за три роки перед днем звернення за недоотриманою пенсією по місяць смерті включно.

У зв`язку з тим, що звернення за недоотриманою пенсією було 21.01.2019 року сума недоотриманої пенсії склала 98202,89 грн. (з 20.01.2016 по 30.11.2017). Недоотриману пенсію виплачено у січні 2019 року. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача заперечувала щодо заявлених позовних вимог, надала пояснення аналогічні відзиву на позов.

Вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, наданий відзив відповідачем, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Балашиха Московської області РФ, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.4-5).

Як вбачається з пенсійної справи №894737, за життя ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була пенсіонером довічно, перебувала на обліку в ПФУ у Ленінському районі м.Донецька, проживала за адресою АДРЕСА_1 . та за цією адресою отримувала пенсію.

Як вбачається з матеріалів пенсійної справи, 29.05.2018 року ОСОБА_1 звернувся до УПФУ у м.Краматорську із заявою, в який просив запросити пенсійну справу ОСОБА_2 , яка мешкала за адресою АДРЕСА_1 з ПФУ у Ленінському районі м.Донецька.

З протоколу від 17.08.2018 року, який міститься в матеріалах пенсійної справи №894737 вбачається, що ОСОБА_2 пенсія не виплачувалась з листопада 2014 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

22.10.2018 року ОСОБА_1 державним нотаріусом Першої краматорськї державної нотаріальної контори Уваровою Г.І. було видано свідоцтво про право на спадщину, яка складається з недоотриманої пенсії в розмірі 102 888 грн.

28.01.2019 року ОСОБА_1 була виплачена недоотримана пенсія в розмірі 98202,89 грн., про що свідчить разове доручення ПФУ в м.Краматорську.

Листом УПФУ у м. Краматорську Донецької області від 13.02.2019 року №56/6-1190109/3035/02/34 позивача було повідомлено, що відповідно до ст. 46 Закону № 1058 залишок недоотриманої пенсії на 21.01.2019 року у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 розраховується за три роки перед днем звернення за недоотриманою пенсією по місяць смерті включно.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зі змісту ст. 1227 ЦК України вбачається, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст ч. 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 1227 ЦК України також узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Суд звертає увагу на те, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення ч.ч. 2 та 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Таким чином, суд дійшов висновку, що правовідносини з приводу нарахування та обліку недоотриманої пенсії померлого пенсіонера мають регулюватись спеціальною ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» без урахування норм ст. 46 цього закону.

З огляду на викладене, та враховуючи, що у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна, яке увійшло до складу спадщини згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.10.2018 року, суд вважає такі дії відповідача неправомірними та дійшов висновку про необхідність зобов`язання відповідача виплатити позивачу залишок недоотриманої пенсії у сумі 4685,11 грн. (102888 грн.- 98202,89 грн.) відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.10.2018 року.

У задоволенні вимог про зобов`язання донарахувати та виплатити позивачу залишок пенсії з серпня 2014 року слід відмовити, оскільки позивач має право на отримання пенсії, що залишилась після смерті матері, яка вже була нарахована, але не виплачена за її життя, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину. Пенсія, яка не була нарахована за життя спадкодавця, не входить до складу спадщини.

Щодо вимог про зобов`язання УПФУ у м.Краматорську подати встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, суд зазначає, що вказаний позивачем спосіб контролю за виконанням судового рішення не передбачений діючим ЦПК України.

Враховуючи, що ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 19.04.2019 року позивача звільнено від сплати судового збору, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 768,40 грн. на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у м.Краматорську Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління пенсійного фонду України у м.Краматорську Донецької області щодо невиплати ОСОБА_1 , що є спадкоємцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишку недоотриманої пенсії, який увійшов до складу спадщини відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 22.10.2018 року.

Зобов`язати Управління пенсійного фонду України у м.Краматорську Донецької області виплатити ОСОБА_1 залишок недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 4685,11 грн. (чотири тисячі шістсот вісімдесят п`ять грн. 11 коп.).

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Управління пенсійного фонду України у м.Краматорську Донецької області на користь держави судовий збір у сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд Донецької області.

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач - Управління пенсійного фонду України у м.Краматорську Донецької області, , юридична адреса: 84302, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Поштова, 5.

Повний текст рішення суду складений 22.07.2019 року.

Суддя Краматорського міського суду О. Ю. Кравченко