Постанова

Іменем України

17 липня 2019 року

м. Київ

справа № 638/14101/15-ц

провадження № 61-13280св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),

суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «СІ-ПІ-ЕМ»,

представник відповідача - Стець Максим Леонідович,

третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Харківської області, у складі колегії суддів: Пилипчук Н.П., Кругової С. С.,

Колтунової А. І., від 17 січня 2018 року.

Короткий зміст позовної заяви та її обґрунтування

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «СІ-ПІ-ЕМ» (далі - ТОВ «СІ-ПІ-ЕМ»), третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету позову, -

ОСОБА_2 , про визнання майнових правна нежитлове приміщення, загальною площею орієнтовно 140,7 кв. м, у східному крилі на 6-му поверсі; на нежитлове приміщення, загальною площею орієнтовно 137,2 кв. м, у східному крилі на 6-му поверсі; на 67% нежитлового приміщення, загальною площею орієнтовно 191,2 кв. м, у західному крилі на 8-му поверсі адміністративно-торгового центру, розташованого по АДРЕСА_1 , будівництво якого здійснюється на земельній ділянці, наданій на підставі рішення Харківської міської ради

від 22 листопада 2006 року № 171/06.

У листопаді 2015 року третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету позову, - ОСОБА_2 звернувся до суду із самостійними вимогами щодо предмета позову та просив визнати за ним майнові права

на 33% нежитлового приміщення, загальною площею орієнтовно 191,2 кв. м, у західному крилі на 8-му поверсі адміністративно-торгового центру, розташованого по АДРЕСА_1 , будівництво якого здійснюється на земельній ділянці, наданій на підставі рішення Харківської міської ради від 22 листопада 2006 року № 171/06.

Свої вимоги позивач та третя особа із самостійними вимогами обґрунтовували тим, що 08 вересня 2008 року між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю «Макрокап Девелопмент Україна» (далі - ТОВ «Макрокап Девелопмент Україна», товариство) було укладено договір № 47 про участь у будівництві, відповідно до умов якого товариство зобов`язалось побудувати та здати в експлуатацію адміністративно-торговий центр по АДРЕСА_1 та передати у власність ОСОБА_1 нежитлове приміщення для розміщення офісу у східному крилі на 6-му поверсі, загальною площею орієнтовно 140,7 кв. м. У той же день між

ОСОБА_1 та ТОВ «Макрокап Девелопмент Україна» було укладено договір № 48 про участь в будівництві, який за своїми умовами аналогічний договору № 47, згідно умов якого товариство зобов`язалось передати у власність ОСОБА_1 нежитлове приміщення для розміщення офісу у східному крилі на 6-му поверсі, загальною площею орієнтовно 137,2 кв. м. Позивач вказував, що на виконання зазначених договорів він сплатив

2 211 329,11 грн, у зв`язку з чим набув майнові права на вказані нежитлові приміщення. 08 вересня 2008 року між ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ТОВ «Макрокап Девелопмент Україна» було укладено багатосторонню угоду про відступлення права вимоги за договором про участь у будівництві від 20 листопада 2004 року № 7, який було укладено між ОСОБА_3 та ТОВ «Макрокап Девелопмент Україна» і відповідно до умов якого товариство зобов`язалось передати у власність ОСОБА_3 нежитлове приміщення для розміщення офісу у західному крилі на 8-му поверсі, загальною площею орієнтовно 191,2 кв. м. Згідно умов угоди про відступлення права вимоги за договором про участь у будівництві ОСОБА_3 передав ОСОБА_1 право вимоги на 67%, а ОСОБА_2 - на

33% нежитлового приміщення для розміщення офісу у західному крилі

на 8-му поверсі, загальною площею орієнтовно 191,2 кв. м. Умовами цієї ж угоди встановлено, що ОСОБА_3 виконав свої грошові зобов`язання перед товариством у повному обсязі, що підтверджується довідкою від 12 червня 2008 року № 528. Право вимоги до ТОВ «СІ-ПІ-ЕМ» позивач та третя особа обґрунтовують тим, що між ними, ТОВ «Макрокап Девелопмент Україна» та відповідачем було укладено угоду про заміну сторони в зобов`язанні по кожному із договорів про участь у будівництві, в зв`язку з чим відповідач став новим забудовником та набув обов`язок закінчити будівництво адміністративно-торгового центру по індивідуальному проекту на земельній ділянці по АДРЕСА_1 та передати у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 нежитлові приміщення на умовах договорів про участь у будівництві.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова, у складі судді Грищенко І. О.,від 13 січня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано за ОСОБА_1 майнові права на нежитлові приміщення, загальною площею орієнтовно 140,7 кв. м та 137,2 кв. м, у східному крилі на 6-му поверсі адміністративно-торгового центру, розташованого по АДРЕСА_1 , будівництво якого здійснюється на земельній ділянці, наданій на підставі рішення Харківської міської ради від 22 листопада 2006 року № 171/06. Визнано за ОСОБА_1 майнові права на 67% нежитлового приміщення, загальною площею орієнтовно 191,2 кв. м, у західному крилі на 8-му поверсі адміністративно-торгового центру, розташованого по АДРЕСА_1 , будівництво якого здійснюється на земельній ділянці, наданій на підставі рішення Харківської міської ради

від 22 листопада 2006 року № 171/06. Позовні вимоги третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету позову, - ОСОБА_2 задоволено. Визнано за ОСОБА_2 майнові права на 33% нежитлового приміщення, загальною площею орієнтовно 191,2 кв. м, у західному крилі на 8-му поверсі адміністративно-торгового центру, розташованого по АДРЕСА_1 , будівництво якого здійснюється на земельній ділянці, наданій на підставі рішення Харківської міської ради від 22 листопада 2006 року № 171/06. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач у порушення умов договорів про участь в будівництві не вживає фактичних дій по будівництву нерухомого майна, що виражається у значному простроченні введення в експлуатацію об`єкту та не набутті позивачем та третьою особою права власності на нежитлові приміщення. Будівництво об`єкта не завершено, а щодо первинного забудовника порушено справу про банкрутство на підставі судового рішення господарського суду Харківської області. Позивач та третя особа вчинили дії, спрямовані на виникнення юридичних фактів, необхідних і достатніх для отримання права вимоги переходу права власності на об`єкт будівництва або набуття майнових прав на цей об`єкт.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 17 січня 2018 року рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 січня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено ОСОБА_1 та третій особі, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету позову, - ОСОБА_2 у задоволенні заявлених позовних вимог.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виконали грошові зобов`язання за договорами про участь у будівництві, за якими набули право вимоги, повністю сплативши вартість будівництва, встановлену вказаними договорами, проте право власності у позивачів на спірні нежитлові приміщення не виникло. За змістом договорів про участь у будівництві вони лише отримали право на набуття права власності, а не саме право власності на нерухоме майно, отже відсутні підстави для визнання за ними майнових прав, які є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що місцевий суд неправильно застосував положення статтей 331, 392 ЦК України та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оскільки останні не довели, що саме вони є власниками спірного майна і це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також те, що вони втратили документ, який засвідчує їх право власності.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Апеляційного суду Харківської області від 17 січня 2018 року та залишити в силі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 січня 2016 року, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги зводяться до того, що судом апеляційної інстанції безпідставно поновлено заявнику строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не звернув увагу на те, що предметом позову було не визнання права власності на нерухоме майно, а безпосередньо визнання майнових права на нежитлові приміщення в об`єкті незавершеного будівництва. Судом неправильно визначено поняття майнових прав та не взято до уваги правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду України.

Короткий зміст відзиву на касаційну скаргу

У відзиві на касаційну скаргу ТОВ «СІ-ПІ-ЕМ» просить залишити касаційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а оскаржену постанову суду апеляційної інстанції - без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 04 травня 2018 року відкрито касаційне провадження за поданою скаргою.

24 травня 2018 року справу передано судді-доповідачу.

Ухвалою Верховного Суду від 08 липня 2019 року справу призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

08 вересня 2008 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Макрокап Девелопмент Україна» було укладено договори № 47 та № 48 про участь в будівництві, які аналогічні за своїми умовами (а. с. 13-18, 22-27).

Відповідно до умов договору № 47 ТОВ «Макрокап Девелопмент Україна» зобов`язалось у строк до 4 кварталу 2009 року з належною якістю побудувати та здати в експлуатацію об`єкт нерухомості: адміністративно-торговий центр по індивідуальному проекту на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , а також передати у власність ОСОБА_1 нежитлове приміщення для розміщення офісу у східному крилі на 6-му поверсі, загальною площею орієнтовно 140,7 кв. м, а ОСОБА_1 зобов`язався своєчасно і у повному обсязі внести вклад шляхом внесення грошових коштів в касу або на розрахунковий рахунок забудовника.

Відповідно до умов договору № 48 ТОВ «Макрокап Девелопмент Україна» зобов`язалось в строк до 4 кварталу 2009 року з належною якістю побудувати та здати в експлуатацію об`єкт нерухомості: адміністративно-торговий центр по індивідуальному проекту на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , а також передати у власність ОСОБА_1 нежитлове приміщення для розміщення офісу у східному крилі на 6-му поверсі, загальною площею орієнтовно 137,2 кв. м, а ОСОБА_1 як учасник, у свою чергу, зобов`язався своєчасно і у повному обсязі внести свій вклад шляхом внесення грошових коштів в касу або на розрахунковий рахунок забудовника.

ОСОБА_1 сплатив ТОВ «Макрокап Девелопмент Україна» грошові кошти у розмірі 1 092 649,11 грн у період з 10 вересня 2008 року по 21 вересня

2009 року за договором № 47 та у розмірі 1 118 680,00 грн у період з

10 вересня 2008 року по 25 вересня 2009 року за договором № 48. Факт оплати підтверджено наявними у матеріалах доказами, а саме: довідкою

від 25 вересня 2009 року № 585, а також копіями квитанцій про внесення грошових коштів в якості сплати внесків за договорами про участь у будівництві № 47 (а. с. 19-21) та № 48 (а. с. 28-31).

20 листопада 2004 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Макрокап Девелопмент Україна» було укладено договір № 7 про участь в будівництві, який має аналогічні положення з договорами № 47 та № 48 про участь у будівництві від 08 вересня 2008 року.

Відповідно до умов договору № 7 ТОВ «Макрокап Девелопмент Україна» зобов`язалось у строк до 2 кварталу 2007 року з належною якістю побудувати та здати в експлуатацію об`єкт нерухомості: адміністративно-торговий центр по індивідуальному проекту на земельній ділянці по АДРЕСА_1 і передати у власність ОСОБА_3 нежитлове приміщення для розміщення офісу у західному крилі на 8-му поверсі, загальною площею орієнтовно 191,2 кв. м, а ОСОБА_3 зобов`язався своєчасно й у повному обсязі внести свій вклад шляхом внесення грошових коштів в касу або на розрахунковий рахунок забудовника.

08 вересня 2008 року між ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та

ТОВ «Макрокап Девелопмент Україна» було укладено угоду про відступлення вимоги за договором № 7 про участь у будівництві.

У пункті 2 зазначеної угоди вказано, що на момент укладення угоди про відступлення вимоги ОСОБА_3 повністю виконав свої зобов`язання по договору і по закінченню будівництва має право вимагати передачі йому приміщення.

Згідно з пунктом 3 угоди від 08 вересня 2008 року ОСОБА_3 передає, а ОСОБА_1 і ОСОБА_2 приймають на себе право вимоги, яке випливає із договору, з моменту підписання цієї угоди, а також всі права і обов`язки учасників по договору про участь у будівництві від 20 листопада 2004 року № 7. Частки участі у будівництві нових учасників по договору розподіляються в наступному порядку: ОСОБА_1 - 67%; ОСОБА_2 - 33%.

19 вересня 2014 року між ОСОБА_1 , ТОВ «Макрокап Девелопмент Україна» та ТОВ «Сі-Пі-Ем» було укладено угоду про заміну сторони у зобов`язанні за договорами від 08 вересня 2008 року № 47 та № 48.

19 вересня 2014 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ «Макрокап Девелопмент Україна» та ТОВ «Сі-Пі-Ем» було укладено угоду про заміну сторони в зобов`язанні по договору № 7 від 20 листопада 2004 року.

За умовами пункту 4 вказаних угод про заміну сторони ТОВ «Макрокап Девелопмент Україна» передало, а ТОВ «Сі-Пі-Ем» в повному обсязі прийняло на себе зобов`язання виконати вимоги ОСОБА_1 та

ОСОБА_2 , які випливають з договорів про участь в будівництві (№ 47 та № 48 від 08 вересня 2008 року, № 7 від 20 листопада 2004 року з урахуванням угоди про відступлення вимоги від 08 вересня 2008 року), у тому числі - передати ОСОБА_1 нежитлові приміщення, загальною площею орієнтовно 140,7 кв. м та 137,2 кв. м, у східному крилі на 6-му поверсі, а також 67% нежитлового приміщення, загальною площею орієнтовно 191,2 кв. м у західному крилі на 8-му поверсі, а ОСОБА_2 - 33% нежитлового приміщення, загальною площею орієнтовно 191,2 кв. м у західному крилі на 8-му поверсі, адміністративно-торгового центру, розташованого по АДРЕСА_1 , на умовах вищевказаних договорів про участь у будівництві.

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

За змістом положень статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним зі способів захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, є визнання права.

Відповідно до статті 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема сукупність речей, а також майнові права та обов`язки, при цьому майнові права визнаються речовими правами.

Згідно з частиною другою статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За правилом частини першої статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постановах від 20 березня 2019 року у справі № 761/20612/15-ц (провадження № 14-39цс19) та від 27 лютого 2019 року у справі № 761/32696/13-ц (провадження № 14-606цс18), у разі невиконання забудовником належним чином взятих на себе зобов`язань, а також відсутності факту введення будинку в експлуатацію, з урахуванням повної та вчасної сплати пайових внесків учасником будівництва, ефективним способом захисту порушених прав останнього є визнання майнових прав на об`єкт інвестування.

Встановивши, що позивач та третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, повністю сплатили вартість внеску у будівництво нерухомого майна, а також ту обставину, що введення об`єкта будівництва в експлуатацію не відбулось у встановлені договорами строки, будівництво об`єкта не здійснюється, що ставить під сумнів можливість виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, суд першої інстанцій дійшов правильного висновку про визнання за учасниками майнових прав на відповідні приміщення об`єкту будівництва.

Апеляційний суд на вищезазначені вимоги закону уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, не звернувши увагу на те, що предметом позовних вимог було визнання майнових прав на нерухоме майно, а не права власності на об`єкти незвершеного будівництва.

Таким чином, суд першої інстанції належним чином виконав вимоги статті 212 ЦПК України, у редакції, яка була чинною на час ухвалення рішення, щодо оцінки доказів і дотримався вимог статті 213 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості рішення суду, повно і всебічно дослідив обставини справи та правильно вирішив спір.

За правилами статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню із залишенням в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 141, 400, 402, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Апеляційного суду Харківської області від 17 січня 2018 року скасувати. Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 січня 2016 року залишити в силі.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «СІ-ПІ-ЕМ» () на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 ) судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 7 308 (сім тисяч триста вісім) грн.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович