Провадження №4-с/369/55/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2019 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.,

секретаря Середенко Б.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , приватний виконавець Говоров Павло Володимирович на дії та рішення приватного виконавця про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даною скаргою. Свої вимоги мотивує тим, що на примусовому виконанні в приватного виконавця Говорова П.В. знаходиться виконавчий лист, виданий 09 серпня 2017 року Києво-Святошинським районним судом Київської області про стягнення з неї заборгованості в загальній сумі боргу 371 328,61 грн. У день відкриття виконавчого провадження було прийнято також постанову про арешт коштів в банківських установах, в тому числі й в ПАТ «Альфа-банк». 25 вересня 2018 року приватним виконавцем Говоровим П.В. було прийнято постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, в тому числі на пенсію у розмірі 20% до повної виплати загальної суми боргу.

При відкритті виконавчого провадження приватний виконавець Говоров П.В. грубо порушив права і свободи його як боржника і не виконав вимоги чинного законодавства України. Вказала, що на час відкриття виконавчого провадження існували вже відкриті виконавчі провадження за №57205651 та №57205690 про стягнення з неї виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. Тому виконавець не мав права відкривати дане виконавче провадження.

Постанова про арешт коштів також є неправомірною, оскільки на даний час за цією постановою з неї стягується 100% від її пенсії, що є порушенням Закону України «Про виконавче провадження», порушує її права на отримання гарантованої пенсії. Виконавець не перевірив, які кошти надходять на цей рахунок.

Просила суд визнати незаконними дії приватного виконавця Говорова П.В. щодо виконання виконавчого листа; визнати неправомірною та скасувати постанову від 13 вересня 2018 року про відкриття виконавчого провадження та постанову приватного виконавця Говорова Павло Володимирович від 13 вересня 2018 року в частині накладення арешту на рахунок № НОМЕР_1 відкритий в ПАТ «Альфа Банк» (ВП №57208841); визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця Говорова Павло Володимирович від 25 вересня 2018 року про звернення стягнення на пенсію боржника ОСОБА_1 (ВП №57208841).

У судовому засіданні заявник підтримав вимоги, викладені у скарзі та просив суд задовольнити скаргу у повному обсязі.

У судове засідання заінтересовані особи ОСОБА_2 , приватний виконавець Говоров Павло Володимирович не з`явилися. Про час, день та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду невідомі. Письмових пояснень по суті спору до суду не направив.

Заслухавши пояснення заявника, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено, що 09 серпня 2017 року був виданий виконавчий лист щодо примусового стягнення з ОСОБА_1 заборгованості.

19 вересня 2018 року до приватного виконавця Говорова П.В. надійшла заява стягувача щодо примусового виконання виконавчого листа № 369/2178/16ц, виданий Києво-Святошинським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості.

Постановою приватного виконавця Говорова П.В. від 13 вересня 2018 року відкрито виконавче провадження щодо примусового стягнення заборгованості на загальну суму 371 328,61 грн. (ВП №57208841).

Заявник мотивуючи незаконність відкриття виконавчого провадження не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів щодо існування інших відкритих аналогічних виконавчих проваджень, порушень правил подання виконавчих листів. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що доводи скарги в частині незаконного відкриття виконавчого провадження не знайшли свого підтвердження, тому в цій частині суд відмовляє.

Постановою приватного виконавця Говорова П.В. від 13 вересня 2018 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках боржника в банківських установах.

Постановою приватного виконавця Говорова П.В. від 25 вересня 2018 року звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

На виконання постанови виконавця АТ «Альфа-Банк» наклав арешт на рахунок ОСОБА_1 ..

Згідно п. 6 ч. 3 ст. 18 Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Частиною 2 статті 13 Закону передбачено, що арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Частина 7 статті 26 зазначеного Закону передбачає, що у разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

Відповідно до ст. 56 Закону арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження

Згідно ч. 5 ст. 13 Закону порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

Таким чином, у зв`язку із зазначеною заборгованістю, Законом передбачено право державного виконавця не лише на винесення постанови про арешт майна боржника, а й на звернення стягнення на нього.

Відповідно до ч. 4 та ч. 5 ст. 59 Закону підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

Згідно з ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Рішення суду є обов`язковим до виконання. Державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів для примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином судом встановлено, що державний виконавець діяв у межах наданих йому повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства при вирішенні питання про накладення арешту на майно, оскільки рішення не було виконано, арешт накладений в межах суми стягнненя, а тому доводи скарги в цій частині є безпідставними.

Разом з тим, відповідно до статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів та стягнення на суму, що не перевищує трьох мінімальних розмірів заробітної плати. За іншими виконавчими документами державний виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника за письмовою заявою стягувача.

Згідно з статтею 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються та зараховуються на відповідні рахунки органів державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня після вилучення, про що складається акт.

На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобов`язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

У матеріалах справи відсутні відомості щодо неможливості звернення стягнення на наявне рухоме або нерухоме майно, відсутня письмова заява стягувача, відсутнє підтвердження чи перевірено боржника щодо наявного майна, іншого доходу, крім пенсії. У судове засідання державний виконавець не з`явився, не надав пояснень щодо необхідності саме такого застосування способу виконання судового рішення. Тому доводи скарги в частині визнання незаконною та скасування постанови суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

На підставі зазначеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», інформаційним лист Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 січня 2013 року за №24-152/0/4-13, ст. ст. 12, 81, 141, 200, 206, 263-265, 447-453 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , приватний виконавець Говоров Павло Володимирович на дії та рішення приватного виконавця про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити дії задоволити частково.

Визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця Говорова Павло Володимирович від 13 вересня 2018 року в частині накладення арешту на рахунок № НОМЕР_1 відкритий в ПАТ «Альфа Банк» (ВП №57208841).

Визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця Говорова Павло Володимирович від 25 вересня 2018 року про звернення стягнення на пенсію боржника ОСОБА_1 (ВП №57208841).

У задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення або складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлений 15 червня 2019 року.

Суддя Н.С. Пінкевич