У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2019 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді САВЛУК Т.В., розглянувши у порядку письмового провадження, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», заінтересовані особи: ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ», ОСОБА_1 , Дніпровський РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві про заміну сторони виконавчого провадження, -

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», заінтересовані особи: ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ», ОСОБА_1 , Дніпровський РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до поданої заяви, Товариство з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» просило суд: «замінити сторону виконавчого провадження Публічне акціонерне товариство «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА».

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно ч. 1ст. 18 Цивільного процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

При цьому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст. 6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Судом встановлено, що 18 березня 2015 року Дніпровським районним судом м. Києва ухвалено рішення, яким відмовлено у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі Філії "Центральне регіональне управління" Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_2 , про виселення та зняття з реєстраційного обліку.

24 квітня 2015 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу, якою виправлено описку у вступній та резолютивній частині повного тексту рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 18 березня 2015 року, яке ухвалене в межах розгляду цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі Філії "Центральне регіональне управління Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації про виселення та зняття з реєстраційного обліку шляхом зазначення в якості третьої особи Службу у справах дітей Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, як учасника судового розгляду.

18 червня 2015 року Апеляційним судом міста Києва ухвалено рішення, яким рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18 березня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації про виселення та зняття з реєстраційного обліку задоволено частково.

Виселено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , законним представником якої є ОСОБА_1 , з житлового приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

22 червня 2016 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справах постановлено ухвалу, якою рішення Апеляційного суду міста Києва від 18 червня 2015 року залишено без змін.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як убачається з матеріалів справи, 22 березня 2019 року між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» було укладено Договір про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого, за цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників, заставодавців та поручителів зазначених у Додатку №1 до цього Договору. Включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами, договорами застави та договорами поруки з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього договору.

Відповідно до статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно положень частини 5 статті 15 Закону України "Про виконавче провадження", у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Тобто, заміна стягувача можлива також і до відкриття виконавчого провадження, адже, ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна», незалежно від факту перебування чи не перебування вище вказаного виконавчого листа на примусовому виконанні у органах Державної виконавчої служби набув статусу стягувача.

Отже, виходячи з наведеного, виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження (розгляду). Такої правової позиції дотримується Верховний Суд України у постанові від 21.02.2011 і відповідно до якої (позиції) поняття "виконавче провадження" розуміється як завершальна стадія судового провадження.

Наведене узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий суд. Так, у справі "Горнсбі проти Греції" названий суд у своєму рішенні від 19 березня 1997 року зазначив, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Більше того на підставі відступлення права вимоги відбувається заміна кредитора поза межами виконавчого провадження та не залежить від відкритого виконавчого провадження, що також підтверджується судовою практикою.

Вирішуючи питання про заміну сторони виконавчого провадження, слід дійти висновку про те, що заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником має відбуватись не лише у відкритому виконавчому провадженні, тому що процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з вибуттям попередника після ухвалення щодо нього судового рішення і заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Таким чином, внаслідок укладання договору відступлення права вимоги від первісного кредитора ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» до нового кредитора ТОВАРИСТВА З ОБМЕДЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» перейшли всі права щодо грошової вимоги до боржника за кредитним договором, укладеним з первісним кредитором.

Відповідно до приписів статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є юридичні факти.

Згідно ч. 1 ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За приписами ч. 1 ст. 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Частиною 1 статті 514 Цивільного кодексу України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Разом з тим, як з`ясовано судом, на виконання рішення Апеляційного суду міста Києва від 18 червня 2015 року у цивільній справі №755/29650/14-ц, 31 липня 2015 року Дніпровським районним судом міста Києва видано виконавчий лист про виселення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , законним представником якої є ОСОБА_1 , з житлового приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про іпотеку», відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням.

Іпотекодержатель зобов`язаний письмово у п`ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов`язанням.

Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Відступлення прав за іпотечним договором та основним зобов`язанням не допускається у разі видачі заставної. Після видачі заставної перехід прав іпотекодержателя за іпотечним договором та основним зобов`язанням до іншої особи здійснюється шляхом передачі заставної у встановленому цим Законом порядку.

Судом встановлено, що укладений між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» Договір про відступлення прав вимоги від 22 березня 2019 року містить застереження, відповідно до якого сторони домовились, що відступлення банком новому кредитору прав вимоги за іпотечними договорами, договорами застави, що були укладені в забезпечення виконання зобов`язань Боржників за Основними договорами та були посвідчені нотаріально, відбувається за окремими договорами, які укладаються між сторонами одночасно з цим Договором та підлягають нотаріальному посвідченню. (п.1.1 Договору)

Таким чином, сторонами договору відступлення прав вимоги чітко передбачено необхідність укладення окремих договорів про відступлення права вимоги за договорами іпотеки, які підлягають нотаріальному посвідченню.

При цьому, договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки може укладатися як в той самий день, що й договір про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням, так і через певний проміжок часу.

Проте, у матеріалах справи відсутні докази укладення між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» окремого нотаріально посвідченого договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки, як це передбачено умовами укладеного сторонами договору відступлення права вимоги та ст. 24 Закону України «Про іпотеку».

Таким чином, приймаючи до уваги що предметом даного спору було саме виселення Іпотекодавця - ОСОБА_1 разом з малолітньою дитиною, після проведення Банком процедури звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором, який нотаріально посвідчений, що відповідно вимагає нотаріального посвідчення і договору про відступлення права вимоги за таким договором, суд дійшов висновку про відсутність підстав для заміни у даних правовідносинах ПАТ «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» на його правонаступника ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна».

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», заінтересовані особи: ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ», ОСОБА_1 , Дніпровський РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві про заміну сторони виконавчого провадження є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 512, 514, 517 Цивільного кодексу України, ст. ст.354, 442 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», заінтересовані особи: ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ», ОСОБА_1 , Дніпровський РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017,апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: