Справа № 289/2414/18
Номер провадження 2-о/289/16/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2019 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Луньової Д.Ю.,

за участю: секретаря судового засідання Галькевич Ю.В.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радомишль цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи - Головне територіальне управління юстиції в Житомирській області, Радомишльський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Житомирській області про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника - ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення юридичного факту, уточнивши в подальшому в заяві від 27.06.2019, що ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Межирічка Радомишльського району Житомирської області, про що 23.06.1956 Межирицькою сільською радою Радомишльського району Житомирської області складено актовий запис № 38 про його народження, де він зазначений як « ОСОБА_2 », має польське походження і належить до польської національності, оскільки його рідний батько ОСОБА_4 є за національністю «поляк», та зобов`язати Радомишльський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області внести до актового запису № 38 від 23.06.1956 про народження ОСОБА_2 , в якому він зазначений як « ОСОБА_2 », відомості про зміну у графі про національність його батька ОСОБА_4 , з «українець» на «поляк». Свою уточнену заяву представник заявника мотивує тим, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 05.09.2018 заяву рідного брата його довірителя - ОСОБА_5 про відновлення національності було задоволено та встановлено юридичний факт, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має польське походження і належить до польської національності, оскільки його рідний батько ОСОБА_4 є за національністю «поляк»; вважає, що є всі підстави для задоволення заяву ОСОБА_2 , просить суд зобов`язати заінтересовану особу Радомишльський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Житомирській області внести відомості щодо зміни національності в актовий запис про народження ОСОБА_2 , який зазначений як « ОСОБА_2 ».

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 підтримав уточнену заяву про встановлення факту та просив її задовольнити.

Заявник в судове засідання не з`явився.

Заінтересована особа - Радомишльський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Житомирській області - в судове засідання не з`явилась та надала суду заяву, в якій зазначила, що не підтримує вимоги щодо встановлення факту, що ОСОБА_2 за національністю «поляк».

Дослідивши доводи заявника та матеріали заяви, суд дійшов висновку, що провадження у справі слід закрити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно із пунктом 1.15 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793 (далі - Правила), відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку.

Питання зміни національності громадянами України регулювалося Указом Президента України «Про порядок зміни громадянами України національності» від 31 грудня 1991 року № 24, відповідно до якого національність могла бути змінена особами, які при досягненні 16-річного віку та одержанні паспорта прийняли національність одного з батьків та бажали змінити її відповідно до національності другого з батьків. Зміна національності провадилася відділом внутрішніх справ виконавчого комітету районної, міської, районної у місті ради народних депутатів за місцем проживання заявника. Зміна національності допускалася також і щодо осіб, які обрали національність до прийняття цього Указу. Вказаний Указ втратив чинність на підставі Указу Президента України від 27 січня 1999 року № 70/99.

В даний час діюче законодавство України не містить вимог про внесення в паспорт громадянина України, у свідоцтво про народження, у свідоцтво про шлюб чи в інші документи відомостей про національність.

Проте, відповідно до статті 11 Закону України «Про національні меншини в Україні», громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Згідно зі статтею 300 ЦК України, особа має право на індивідуальність, до якої відноситься і право визначати свою національність. Таке право підпадає під захист статті 8 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», яка передбачає, що кожна людина має право на повагу до її особистого і сімейного життя. Держава не може втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом та у випадках, необхідних у демократичному суспільстві в інтересах національної і громадської безпеки.

Стаття 11 Конституції України передбачає, що держава сприяє як консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій і культури, так і розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності національних меншин в Україні.

Згідно зі статтею 3 Рамкової конвенції держав-членів Ради Європи про захист національних меншин (ратифікована Законом України від 9 грудня 1997 року № 703/97-ВР) кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв`язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі.

Згідно з пунктом 2.13.2 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є постанова адміністративного суду. Зміни до актового запису цивільного стану відповідно до пункту 1.7 Правил вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, за винятком випадків, встановлених у пункті 2.28 розділу II цих Правил.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, викладених у аналізі судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від 19.06.2013, зазначено, що не можуть бути встановлені в судовому порядку факти щодо належності до певної національності.

З огляду на вищевикладене, норми ЦПК України не передбачають можливості розгляду в порядку окремого провадження заяв про встановлення факту належності особи до певної національності, встановлення неправильності в актовому записі про народження та зобов`язання внести зміни до актових записів щодо національності особи. Однак, заявник не позбавлений права звернутися до органів державної реєстрації актів цивільного стану як суб`єкта владних повноважень з метою внесення змін до актового запису про народження у частині національності, а у випадку відмови - оскаржити такі дії в суді в порядку адміністративного судочинства.

Дана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Судуу справі № 389/4017/18 від 29.05.2019.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, встановлення факту належності до певної національності не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, а тому провадження у справі ОСОБА_2 , заінтересовані особи - Головне територіальне управління юстиції в Житомирській області, Радомишльський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Житомирській області про встановлення факту що має юридичне значення, слід закрити.

Відмова органів реєстрації актів громадянського стану виправити або змінити запис може бути оскаржена до суду у порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 255, 258, 260, 261, 293, 315 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи - Головне територіальне управління юстиції в Житомирській області, Радомишльський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Житомирській області про встановлення факту що має юридичне значення - закрити.

Ухвала може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Житомирського апеляційного суду з врахуванням вимог п. 15.5) Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст ухвали виготовлено 25.07.2019

Суддя /підпис/ Д. Ю. Луньова

Згідно з оригіналом

Суддя Д. Ю. Луньова

"___" __________ 20 __

(дата засвідчення копії)