Провадження № 2/761/6451/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2019 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва Пономаренко Н.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «БМ-2018», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-Кредо», ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мурська Наталія Василівна про визнання договорів про відступлення права вимоги недійсними, -

ВСТАНОВИВ:

15.07.2019 року до Шевченківського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «БМ-2018», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-Кредо», ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мурська Наталія Василівна про визнання договорів про відступлення права вимоги недійсними.

Разом з тим, відповідно до вимог ч.1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.п. 41, 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності. До таких позовів відносяться позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Як зазначено в п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014 року, до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права власності на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявлення вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо.

Водночас, поняття «позови, що виникають з приводу нерухомого майна» (ч.1 ст. 30 ЦПК України) є ширшим, ніж поняття «позови, де предметом спору є нерухоме майно), а тому правило даної норми розповсюджується і на позови щодо будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно та речових (немайнових) прав на власне чи чуже нерухоме майно.

Отже, виходячи з аналізу вищенаведеного, вбачається, що правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна та стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною умов договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Як вбачається зі змісту даної заяви, позивач, серед іншого, просить суд визнати недійсним договір №750 від 30.05.2019 року про відступлення права вимоги за іпотечним договором №2/7/010208/S-1 від 01.02.2008 року, тобто існує спір між сторонами з приводу нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до дислокації Богунського району міста Житомир.

В свою чергу, відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України суддя передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З огляду на викладене, суддя прийшов до висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «БМ-2018», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-Кредо», ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мурська Наталія Василівна про визнання договорів про відступлення права вимоги недійсними, слід передати на розгляд до Богунського районного суду м.Житомира, як суду, до територіальної юрисдикції (підсудності) якого належить вказаний позов.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 30, 31, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «БМ-2018», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-Кредо», ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мурська Наталія Василівна про визнання договорів про відступлення права вимоги недійсними - передати на розгляд до Богунського районного суду міста Житомира.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суду міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: