УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2019 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Гаврилова О.В., вивчивши матеріали клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви до суду, особи які вказані, як відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 з клопотанням про забезпечення позову, в якому просить накласти арешт на земельні ділянки:

-площею 4,3659 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- площею 0,2 га, кадастровий номер НОМЕР_2 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

-площею 0,2 га, кадастровий номер НОМЕР_3 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

-площею 0,2092 га, кадастровий номер НОМЕР_4 , що розташована адресою: АДРЕСА_1 ;

-площею 0,135 га, кадастровий номер НОМЕР_5 , що розташована адресою: АДРЕСА_1 ;

-площею 0,135 га, кадастровий номер НОМЕР_6 , що розташована адресою: АДРЕСА_1 ;

-площею 0,4827 га, кадастровий номер НОМЕР_7 , що розташована адресою: АДРЕСА_1 ;

-площею 0,2 га, кадастровий номер НОМЕР_8 , що розташована адресою: АДРЕСА_1 ;

-площею 0,2 га, кадастровий номер НОМЕР_9 , що розташована адресою: АДРЕСА_1 ;

-площею 0,2 га, кадастровий номер НОМЕР_10 , що розташована адресою: АДРЕСА_1 ;

-площею 0,4481 га, кадастровий номер НОМЕР_11 , що розташована адресою: АДРЕСА_1 ;

-площею 0,111 га, кадастровий номер НОМЕР_12 , що розташована адресою: АДРЕСА_1 .

-площею 0,1119 га, кадастровий номер НОМЕР_13 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

-площею 0,9063 га, кадастровий номер НОМЕР_14 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

-площею 1,4877 га, кадастровий номер НОМЕР_15 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

-площею 2,1150 га, кадастровий номер НОМЕР_16 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

-площею 0,3974 га кадастровий номер НОМЕР_17 , що розташована адресою: АДРЕСА_1 .

-площею 2,1247 кадастровий номер НОМЕР_18 , що розташована адресою: АДРЕСА_1 .

-площею 2,2496 га кадастровий номер НОМЕР_19 , що розташована адресою: АДРЕСА_1 .

-площею 2,1992 га кадастровий номер НОМЕР_20 , що розташована адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтоване тим, що рішенням Апеляційного суду Київської області від 16 грудня 2015 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 592932,43 грн за договором позики. Проте ОСОБА_3 , її донька ОСОБА_2 та члени їх сімей не повертають отриманих коштів. За заявою ОСОБА_1 було відкрито виконавче провадження та накладено арешт на майно ОСОБА_3 . Проте остання, з метою унеможливлення виконання рішення суду здійснила відчуження належних їй земельних ділянок, уклавши договори дарування з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Наведене, на переконання позивача свідчить про спрямованість дій ОСОБА_3 та членів її сім`ї на невиконання рішення суду. На сьогоднішній день всі земельні ділянки, які є у власності осіб, вказаних в заяві в якості відповідачів, виставлені на продаж. Тому не накладення арешту на земельні ділянки, як зазначено в клопотанні, призведе до неможливості виконання рішення суду в майбутньому.

Також в клопотанні зазначено, що заявник зобов`язується подати позов про стягнення коштів у строки, визначені ч.4 ст.152 ЦПК України.

23 липня 2019 року вказане клопотання було передано в провадження судді Гаврилової О.В. у відповідності до протоколу розподілу судової справи між суддями.

У відповідності до частини 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

За змістом положень ч.13 ст.7 Цивільного процесуального кодексу України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Вивчивши матеріали заяви про забезпечення позову, оцінивши наведенні заявником підстави для вжиття заходів забезпечення позову, суд приходить до наступного.

Забезпечення позову -- це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи унеможливлення виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

В п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», роз`яснено: особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовим обмеженням заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.4 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Київської області від 16 грудня 2015 року позов ОСОБА_8 до ОСОБА_9 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 борг у розмірі 575 280,00 грн за договорами позики та заборгованість за процентами, що становить 17 652,43 грн, а всього 592 932,43 грн. У задоволені решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено.

Фактично, як убачається зі змісту клопотання, заявник просить накласти арешт на земельні ділянки саме з метою виконання рішення Апеляційного суду Київської області від 16 грудня 2015 року, оскільки після його звернення до примусового виконання, ОСОБА_3 було відчужено належне їй майно - земельні ділянки, за договорами дарування особам, які вказані в клопотанні як відповідачі, а оскільки зазначене нерухоме майно було єдиним майном ОСОБА_3 , рішення суду до теперішнього часу не виконано.

Разом з тим, діюче законодавство не передбачає можливості забезпечення позову після ухвалення рішення у справі.

Компетенцією вчиняти дії по виконанню рішення суду наділені державні та приватні виконавці.

Згідно долучених до клопотання документів, земельні ділянки, на які заявник просить накласти арешти, належать ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які вказані в клопотанні, як відповідачі.

Разом з тим, матеріали клопотання про забезпечення позову не містять підтверджуючих відомостей про наявність між заявником та вищевказаними особами інших цивільно-правових відносин, ніж ті, за якими вже постановлено рішення у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_9 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.

Заявником у клопотанні лише зазначено, що він зобов`язується подати позов про стягнення коштів, не вказуючи до кого саме він має намір заявляти такі вимоги, та не конкретизуючи предмет позову - за якими саме зобов`язаннями (тощо) кошти підлягають стягненню.

Також слід зазначити, посилаючись на те, що існує ризик відчуження майна, заявник в обґрунтування необхідності накладення арешту на земельні ділянки, не посилається на жодну конкретну обставину, яка б свідчила про будь-яке дійсне намагання осіб, які зазначені відповідачами, відчужити майно, докази на підтвердження таких посилань відсутні.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви до суду є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 149, 150, 153,258-261, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви до суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: