Справа № 523/1717/18
Провадження №2/523/1365/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2019 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді - Дяченко В.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Правди Н.А.,

розглянувши у відкритому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ

Позивач звернулась до суду з вимогою про визнання за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування, після смерті її батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 - на житловий будинок загальною площею 79,2 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з: прихожої площею 7,5 кв.м., кухні площею 8,8 кв.м., житлової площею 17,8 кв.м., житлової площею 6,6 кв.м., коридору площею 7,0 кв.м., відкритої веренди площею 8,8 кв.м., та господарські споруди, що складаються з: літньої кухні площею 19,9 кв.м., гаражу площею 43,2 кв.м., вбиральні площею 2,7 кв.м., навіса площею 22,9 кв.м., душа площею 2,1 кв.м., котельні площею 3,8 кв.м., погрібу площею 7,1 кв.м. на земельній ділянці площею 0,0605 га.

Позов мотивується тим, що померлий був власником майна, позивач проживала разом з ним до дня смерті, до нотаріуса не зверталась так як вважала що прийняла спадщину автоматично. У вересні, жовтні позивач зверталась до нотаріуса однак відповіді не отримала.

Позивач надала заяву про розгляд справи без її участі.

Представник відповідача в судові засідання 01.08.2018 року, 03.10.2018 року з`являлась, проти позову заперечувала з підстав відсутності права власності у спадкодавця, в судове засідання 16.07.2019 року не з`явилась, повідомлена належним чином, заяв та клопотань не надала.

Судом встановлено:

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.45).

На виконання ухвали суду про витребування спадкової справи щодо майна померлого ОСОБА_2 , надійшла відповідь з Четвертої одеської державної нотаріальної контори про те, що спадкова справа до майна ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 - не заводилась (а.с.75).

Позивач є дочкою померлого ОСОБА_2 (а.с.46,47).

Спірне майно складається з житлового будинку загальною площею 79,2 кв.м. та господарських споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , і розташовані на земельній ділянці площею 0,0605 га (а.с.48).

Відповідно до листів директора КП «БТІ» ОМР №2637-02/56 від 15.05.2018 року та №502795.72.19 від 31.05.2019 року, станом на 31.12.2012 року відсутня реєстрація права власності об`єкту нерухомості, який розташований у АДРЕСА_1 (а.с.79,117.

Відповідно до листа директора Державного архіву Одеської області №1094/05/1 від 07.11.2018 року, державний архів не володіє обліковими відомостями щодо надання ОСОБА_3 у користування земельної ділянки що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.35).

Позивач зареєстрована, проживає і проживала у спірному будинку разом з ОСОБА_2 до дня його смерті (а.с.4,5).

В позовній заяві зазначено обставину звернення позивача до нотаріуса для оформлення спадщини, однак доказів звернення та відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій - не надано.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1258 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 67 Закону України « Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають тільки у тому випадку, якщо наявні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, а при відмові нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Частина 1 статті 316 ЦК України передбачає, що правом власності є право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст.317 ч.1 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, які б посвідчували його право власності.

У відповідності до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, а саме доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачем надано технічний паспорт на спірний житловий будинок, що виготовлений 02.05.2018 року на ім`я позивача та схематичний план нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з відміткою що ОСОБА_3 є користувачем, який виготовлений 21.02.1990 року кооперативом «Інвентаризатор».

Суд встановив, що зазначені докази не є належними (ст.77 ЦПК України).

Отже, позовна вимога про визнання права власності в порядку спадкування є не доведена.

Крім іншого, позивачем не доведено факту відмови нотаріальної контори у вчиненні нотаріальних дій та неможливістю отримати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно з ст.1297 ЦК України та ст.66 Закону України «Про нотаріат» оформлення прав на спадкове майно входить до виключної компетенції органів нотаріату. Відповідно до ст.8-1 Закону України «Про нотаріат», будь-яке втручання в їх діяльність та вирішення питань, що належать до їх виключної компетенції забороняється. Стаття 1297 ЦК України зобов`язує спадкоємця, який прийняв спадщину, в складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. При цьому суд зазначає, що згідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог, в той час як позивач заявив вимогу саме щодо визнання права власності на спадкове майно - житловий будинок, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказаний висновок суду відповідає також роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України, викладених в постанові «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, згідно п.23 якого, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 10, 263-265 ЦПК України суд

УХВАЛИВ

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його складення.

Повний текст рішення виготовлено 19.07.2019 року.

Суддя: