Справа № 367/153/18
Провадження №2/367/2897/2019
11 червня 2019 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:
головуючого судді Пархоменко О.В.
з участю секретаря Спасібко Ю.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання об"єктом спільної сумісної власності та її поділ,-
Позивач звернулася до суду із даним позовом, в якій просить суд визнати спільною сумісною власністю подружжя двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Поділити спільно набуте майно подружжя наступним чином: визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; залишити двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 у спільній частковій власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
В подальшому 21.02.2018 р. та 15.05.2019 р. позивачем було подано уточнену позовну заяву про визнання майна об`єктом прав спільної власності сумісної власності та поділ майна подружжя в якій посилається на те, що 30.06.2007 року ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції 30 червня 2007 року, про що в книзі реєстрації шлюбів здійснено відповідний запис за № 870.
В шлюбі у сторін по справі народилася дитина - донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини Серії НОМЕР_2 зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції від 29 вересня 2008 року про що зроблений відповідний запис за № 2616.
Позивач та відповідач планували там проживати всією сім`єю, але у зв`язку з відсутністю між ними взаєморозуміння шлюб було розірвано згідно рішення Богунського районного суду міста Житомира від 06.05.2015 року (Справа №295/3553/15-ц Категорія 47 : 295/1538/15).
Після розірвання шлюбу відповідач проживає окремо та самоусунувся від своїх обов`язків, щодо виховання доньки. Малолітня дитина залиишилась проживати з позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від сплати в повному обсязі аліментів присуджених йому за рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 06.05.2015 року у зв`язку з чим на момент звернення до суду з позовом про збільшення позовних вимог у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 16 202, 95 гривень.
Окрім того відповідач не визнає право позивача на вказану квартиру і вважає її своєю власністю, шо змушує позивача звернутись до суду, так як мирним шляхом вирішити спір неможливо.
Зазначена двокімнатна квартира є спільною сумісною власністю позивача та відповідача і згідно висновку про вартість від 18.12.2017 року становить 143380 гривень.
16 січня 2018 року між позивачем та адвокатом Демьяненко Миколою Володимировичем, свідоцтво на право занятгя адвокатською діяльністю № 3178, видане 31 січня 2008 року та ОСОБА_1 було укладено угоду про надання правової допомоги, за якою адвокат зобов`язується представляти інтереси ОСОБА_1 .
У зв`язку із цим, збільшуються позовні вимоги в інтересах довірителя ОСОБА_1 .
В зв`язку із викладеним просить суд, визнати спільною сумісною власністю подружжя двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Поділити спільно набуте майно подружжя наступним чином: визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частини двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 надав суду письмову заяву в якій позов підтримує, розгляд справи просить розглядати за їх відсутності та відсутності позивача, звукозапис не проводити, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки суду не повідомив, в зв`язку із чим суд, враховуючи письмову заяву представника позивача, вважав за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.
В зв`язку із чим суд, враховуючи письмову заяву представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів та за згодою представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 280-284 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, що зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції 30 червня 2007 року, про що в книзі реєстрації шлюбів здійснено відповідний запис за № 870.
Згідно свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції від 29 вересня 2008 року про що зроблений відповідний запис за № 2616, встановлено, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьками є: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Згідно рішення Богунського районного суду міста Житомира від 06.05.2015 року (Справа №295/3553/15-ц Категорія 47 : 295/1538/15) шлюб , зареєстрований 30 червня 2017 року відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за актовим записом № 870 розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишено прізвище « ОСОБА_1 ».
Після розірвання шлюбу відповідач проживає окремо та самоусунувся від своїх обов`язків, щодо виховання доньки. Малолітня дитина залишилась проживати з позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від сплати в повному обсязі аліментів присуджених йому за рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 06.05.2015 року у зв`язку з чим на момент звернення до суду з позовом про збільшення позовних вимог у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 16 202, 95 гривень.
Згідно висновку про вартість від 18.12.2017 року вартість квартири становить 143380 гривень.
16 січня 2018 року між позивачем та адвокатом Демяненко Миколою Володимировичем, свідоцтво на право занятгя адвокатською діяльністю № 3178, видане 31 січня 2008 року та ОСОБА_1 було укладено угоду про надання правової допомоги, за якою адвокат зобов`язується представляти інтереси ОСОБА_1 .
Дані обставини також, підтверджуються матеріалами справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 2 пунктом 2 статті 49 ЦПК України передбачено, що позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення -лдготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного судового провадження.
Частиною З ст. 49 ЦПК України визначено, що до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову щляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.
Статтею 60 Сімейного кодексу України встановлено, шо майно, набуте подружжям за час шлюбу, гшлежить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Частиною 1 статті 61 Сімейного кодексу України визначено, шо об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
Статгею 63 Сімейного кодексу України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Частиною 1 статті 69 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Частинами 1 та 2 ст. 70 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі поділу майна що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 372 Цивільного кодексу України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Статтею 71 Сімейного кодексу України встановлено, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.
Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.
Враховуючи зазначені норми Закону, викладені обставини, суд вважає, що слід задовольнити позов та визнати спільною сумісною власністю подружжя двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Поділити спільно набуте майно подружжя наступним чином: визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частини двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
На підставі ст. 372, ЦК України, ст. ст. 61, 63, 69, 70, 71 СК України та керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 49, 81, 247, 259, 264-265, 268 , 273, 280-284 ЦПК України суд,-
Визнати квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2
Поділити спільне майно подружжя між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
Копію заочного рішення направити сторонам для відома.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Пархоменко