Справа № 182/9481/18
Провадження № 2/0182/434/2019
11.07.2019 року Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Рибакової В.В., при секретарі - Затуливітер Н.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя цивільну справу за позовомВиконавчого комітету Чкалівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -
10.12.2018 року до суду надійшов вказаний вище позов (а.с.1-3).В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступні обставини.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є матір`ю малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно пояснень ОСОБА_3 , що перебувала у цивільному шлюбі з батьком відповідача, ОСОБА_4 з 2002 року по 2018 роки. З ними однією родиною проживали її син від першого шлюбу, ОСОБА_5 , 2011 року народження та донька ОСОБА_4 від першого шлюбу - відповідач ОСОБА_2 .
З моменту народження у ОСОБА_2 доньки ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 допомагали піклуватись про дівчинку. У червні місяці 2013 року відповідач залишила свою дитину та виїхала на проживання в інше місто. Проживаючи окремо, відповідач не бере участі у вихованні дитини, не їздить до неї, не цікавиться її здоров`ям та життям, не з`являється на дні народження, лише інколи телефонувала. 08.04.2018 року ОСОБА_4 (дідусь малолітньої дитини) помер, з того часу утриманням та вихованням дитини займається ОСОБА_3
Дитина відвідує дитячий заклад КЗ ДНЗ № 4 м. Нікополь. Дитина проживає у родині ОСОБА_3 . Мати дитини не бере участі у вихованні дитини, не з`являється та не цікавиться життям дівчинки, жодного разу не перераховувала кошти на утримання дитини у дитячому садку. ОСОБА_3 продовжує повністю опікуватись дитиною, слідкує за її станом здоров`я та розвитку.
Враховуючи викладене, позивач вважає, що є необхідність захисту інтересів дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнути з неї аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь інтернатного закладу, де буде знаходитись дитина, або опікуна та передати малолітню дитину органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Чкалівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області.
Ухвалою суду від 22.01.2019 року (а.с. 18,19), позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження; відкрито провадження по справі; почато підготовче провадження; призначено проведення підготовчого засідання.
Ухвалою суду від 02.05.2019 року (а.с.34,35), закрито підготовче провадження про справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 11.07.2019 року о 09:00 год.
Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.32,42).
Згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 04.01.2019 року, що надійшли на запит суду 21.01.2019 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.17). Вказане підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи (а.с.5).
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про місце, день і час розгляду справи повідомлялася належним чином за останнім місцем реєстрації. До суду повернувся конверт з судовою повісткою з викликом на 11.07.2019 року о 09.00 год., як не вручений у зв`язку з закінченням терміну зберігання (а.с.38,39). Судова повістка у відповідності до п.2 ч.7 ст.128, п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, вважається врученою.
Також відповідача належним чином було повідомлено про розгляд справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.36,41).
Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Справу розглянуто заочно у відповідності до ст.280 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 150, 157, 164-166, 180-183, 191, 243, 244 СК України, Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, Закону України «Про охорону дитинства», підлягає задоволенню.
У судовому засіданні встановлено наступне.
Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно інформації щодо дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наданої сімейним лікарем КЗ «НЦПМСД» амбулаторії № 7 ОСОБА_8 від 10.08.2018 року (а.с.9), дитина ОСОБА_1 перебуває під наглядом сімейного лікаря з лютого 2013 року. Мати дитини ОСОБА_2 станом здоров`я дівчинки не цікавилась, лікуванням практично не займалась, обстеженню та щепленням відповідної уваги не приділяла. До лікаря з питань стану здоров`я, у разі потреби, звертались дідусь ОСОБА_4 та його співмешканка ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_4 ОСОБА_3 продовжує повністю опікуватись дитиною, зацікавлена покращенням її стану здоров`я та розвитку.
Згідно психолого-педагогічної характеристики на вихованку групи «Барвінок» комунального дошкільного навчального закладу (ясел-садка) № 4 «Чайка» із спеціалізацією по розвиваючому навчанню ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наданою за підписом вихователя ОСОБА_9 та завідувача КДНЗ № 4 «Чайка» Нелюбіною Ю. Є. (а.с.10), дитина проживає у родині ОСОБА_3 - дружини дідуся ОСОБА_4 . Мати дитини не бере участі у вихованні дитини, не з`являється і не цікавиться життям дівчинки. Жодного разу не перераховувала кошти на утримання дитини у дитячому садку. До квітня місяця 2018 року вихованням дівчинки займався дідусь ОСОБА_1 - ОСОБА_4 та його дружина ОСОБА_3 . Після його смерті, вихованням дівчинки займається ОСОБА_3 .
З письмових пояснень ОСОБА_3 (а.с.11) вбачається, що вона перебувала у цивільному шлюбі з ОСОБА_4 з 2002 року по 2018 роки. З ними однією родиною проживали її син від першого шлюбу, ОСОБА_5 , 2011 року народження та донька ОСОБА_4 від першого шлюбу, ОСОБА_2 . З моменту народження ОСОБА_1 вони допомагали піклуватись про дівчинку. У червні місяці 2013 року відповідач залишила свою дитину та виїхала на проживання в інше місто. Проживаючи окремо ОСОБА_2 не приймала участі в вихованні дитини, не забезпечувала свою дитину, лише інколи дзвонила. Мати дитини не приїздить до дитини, не цікавиться її здоров`ям та життям, на дні народження не з`являється. ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 помер, з того часу вихованням та утриманням ОСОБА_1 займається лише вона. Дитині 5 років 8 місяців, вона називає її мамою, відвідує дитячий навчальний заклад № 4 «Чайка» м. Нікополь.
Згідно довідки № 78 від 20.06.2018 року, наданої ОСББ «Мелодія - Н» (а.с.12), ОСОБА_3 , 1973 року народження, не зареєстрована, але проживає за адресою АДРЕСА_2 з травня 2011 року по травень 2018 року. Разом з нею за даною адресою проживали і члени її сім`ї у складі чотирьох чоловік: ОСОБА_3 , 1973 року народження, ОСОБА_4 , 1975 року народження - чоловік, ОСОБА_5 , 2001 року народження - син, ОСОБА_1 , 2012 року народження - онука. Мати дитини - ОСОБА_2 , 1994 року народження, за даною адресою не проживала і участі у вихованні дитини не приймала, матеріально не допомагала (зі слів сусідів). Вказане підтверджується також Актом від 20.06.2018 року (а.с.13), складеним комісією у складі керівника ОСББ «Мелодія - Н» Белошникової Л . Г., бухгалтера ОСББ «Мелодія - Н», Моісєєвої Н. О. , членів правління Чистова А.В.
Згідно висновку органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Чкаловської сільської ради (а.с.7), ОСОБА_2 покинула свою малолітню доньку, не виконує свої батьківські обов`язки по її утриманню та вихованню, не маючи постійного місця роботи за місцем реєстрації фактично не проживає, постійного місця проживання не має, не займається вихованням своєї дитини, не створює належних умов для її проживання, не піклується про її майбутнє, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, створює загрозу для життя, здоров`я і морального виховання дитини, часто залишала доньку на тривалий час з дідусем та його співмешканкою, орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Чкалівської сільської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Виконавчого комітету Чкалівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області від 04.12.2018 року № 120, вказаний висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо малолітньої доньки затверджено (а.с.6).

Відповідно до ч.2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ч.2 ст. 157 Сімейного кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Згідно п.2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх зобов`язань по вихованню дитини.

Відповідно до положень ч.ч.2,3 ст.166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до п.п.15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Доказів того, що з відповідача проводяться стягнення по іншими виконавчим листам в матеріалах справи немає.

Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Судом було встановлено, що ОСОБА_2 тривалий час не спілкується з дитиною, її вихованням не займається, не цікавиться успіхами та життям дитини, не намагається дбати про її потреби. Мати не цікавиться її внутрішнім станом, не створює умов для належного розвитку дитини, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, залишила доньку на тривалий час з дідусем ОСОБА_4 та його співмешканкою ОСОБА_3

Інтереси дітей захищаються передусім не лише національним законодавством, але й нормами міжнародного права. Так, згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а також на положення ч.8 ст.7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Суд вважає, що ОСОБА_2 свідомо нехтує своїми обов`язками, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Поважних причин щодо неможливості ОСОБА_2 виконувати свої обов`язків по вихованню дитини судом не встановлено.

Враховуючи викладене, те, що відповідач самоусунулася від виховання дитини, а її відношення до своїх батьківських обов`язків виключає участь у житті малолітньої дитини, те, що вона свідомо та добровільно відмовилася від виконання покладених на неї обов`язків по вихованню дитини, суд вважає за можливе позов задовольнити, позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дочки в розмірі 1/4 частини зі всіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь інтернатного закладу, в якому буде знаходитись дитина, або опікуна; передати малолітню дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на опікування органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Чкалівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області.

Згідно п.1ч.1ст.430ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

У відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 768 грн. 40 коп.; ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 768 грн. 40 коп.

Враховуючи те, що позивачем заявлено одну вимогу майнового характеру та одну вимогу немайнового характеру, те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 14 ч. 2 ст.3 Закону України «Про судовий збір», тому на підставі ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 1536 грн. 80 коп., виходячи з розрахунку (768 грн. 40 коп. - за одну вимогу майнового характеру + 768 грн. 40 коп. - за одну вимогу немайнового характеру = 1536 грн. 80 коп.).

Керуючись ст.ст. 12,13,76,81,89,141,259,263,264,268,280-284, п.п.15.5п.15 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, ст.ст. 150,157,164-166,180,182 СК України, Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, Законом України «Про охорону дитинства», -

ВИРІШИВ:

Позов Виконавчого комітету Чкалівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області (місцезнаходження за адресою: 53271, Дніпропетровська область, Нікопольський район, с. Чкалове, вул. Центральна, буд. 61-А, ЄДРПОУ - 41053153) в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_2 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 )про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку с. Чкалове Нікопольського району Дніпропетровської області відносно її малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Чкалове Нікопольського району Дніпропетровської області, аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь інтернатного закладу, в якому буде знаходитись дитина, або опікуна, щомісячно, починаючи з 10.12.2018 року та до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині місячного платежу аліментів підлягає негайному виконанню.

Передати малолітню дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на опікування органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Чкалівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1536 грн. 80 коп. (одна тисяча п`ятсот тридцять шість грн. 80 коп.).

Повне судове рішення складене 19.07.2019 року.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: В. В. Рибакова