Справа № 535/780/19
Провадження № 2/535/316/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2019 року смт Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді - Загнійко А.В., при секретарі Білик Н.О., розглянувши у підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Микілківської сільської ради Котелевського району Полтавської області про визнання в порядку спадкування права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання в порядку спадкування за законом права власності на нерухоме майно, що складається з житлового будинку літ. А-1 загальною площею 62,3 кв.м., в тому числі житлової площі 29,2 кв.м., та господарських будівель і споруд: сараю - літ. Б, літньої кухні - літ. Г,г,г2, погреба - літ. г1, сараю - літ. Д, навісу - літ. д, гаражу - літ. Е, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , й до дня смерті належало ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що після смерті батька - ОСОБА_2 він є спадкоємцем за законом спадкового майна, у тому числі житлового будинку. Для належного оформлення своїх спадкових прав позивач звернувся до приватного нотаріуса Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області Ковпака В.І., який відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірне нерухоме майно, оскільки не надано нотаріусу документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії. На даний час позивач не має можливості прийняти спадщину за законом.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином (а.с. 68, 69, 71, 72, 81, 82).

Позивач подав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 73).

Відповідач - Микілківська сільська рада Котелевського району Полтавської області 19.07.2019 року подала до суду відзив на позовну заяву, в якій позовні вимоги ОСОБА_1 визнає в повному обсязі та просить розглянути справу у судовому засіданні без участі представника відповідача. Наслідки визнання позову, передбачені ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, відповідачу відомі та зрозумілі (а.с. 78, 79).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане 28.08.2017 року Котелевським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області (а.с. 13).

Після його смерті відкрилася спадщина, у тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 18-23, 25, 26).

Відповідно до довідки Виконавчого комітету Микілківської сільської ради Котелевського району Полтавської області від 02.05.2019 року за №268, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому на час відкриття спадщини з ОСОБА_2 за вказаною адресою постійно були зареєстровані: син - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , невістка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , онука - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 14).

Згідно ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємцем за законом спадкового майна є ОСОБА_1 , його родинні відносини із спадкодавцем підтверджуються свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Микілківською сільською Радою Котелевського району 20.02.1967 року (а.с. 12).

Спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , заведена 06.10.2017 року за №121/2017 на підставі заяви про прийняття спадщини від імені ОСОБА_1 . Інші заяви відсутні (а.с. 17). За даними Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від імені ОСОБА_3 заповітів не виявлено (а.с. 77). За даними Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) в провадженні приватного нотаріуса Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області Ковпака В.І. знаходиться справа №121/2017 на майно ОСОБА_3 (а.с. 76).

Позивач не має можливості прийняти спадщину у вигляді спірного нерухомого майна, оскільки приватним нотаріусом Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області Ковпаком В.І. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, у зв`язку з тим, що не надано нотаріусу документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії (а.с. 17).

Відповідно до довідки Виконавчого комітету Микілківської сільської ради Котелевського району Полтавської області від 15.05.2019 року №284, ОСОБА_3 був головою домогосподарства в АДРЕСА_1 , згідно погосподарської книги №2, особовий рахунок № НОМЕР_6 с. Микілка (а.с. 24).

Земельна ділянка площею 0,25 га, яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована на території АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_3 , належала спадкодавцю - ОСОБА_3 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 від 17.02.2009 року (а.с. 36).

Відповідно до довідки приватного підприємства «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 17.04.2019 року №3791, у відповідності до матеріалів Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» реєстрація права власності на житловий будинок станом на 31.12.2012 року за адресою: АДРЕСА_1 , не проводилася (а.с. 18).

Згідно з ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів (далі - Вказівки), затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР (далі - Держкомстат СРСР) від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69. Зазначеними Вказівками суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім`ї). Особи, які працюють у колгоспі, але не є членами колгоспу, відносяться до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Відповідно до п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням належності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

За змістом ЦК УРСР 1963 року, Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року, виникнення права власності на житлові будинки у сільському населеному пункті не залежало від державної реєстрації цього права.

Визнання відповідачем пред`явленого позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки визнання позову, передбачені ч. 3, ч. 4 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України відповідачу відомі та зрозумілі.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 89, ч. 3, ч. 4 ст. 200, ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, ст. 264 ЦПК України, ст. ст. 328, 1261, 1268 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцем АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , в порядку спадкування за законом право власності на нерухоме майно, що складається з житлового будинку літ. А-1 загальною площею 62,3 кв.м., в тому числі житлової площі 29,2 кв.м., та господарських будівель і споруд: сараю - літ. Б, літньої кухні - літ. Г,г,г2, погреба - літ. г1, сараю - літ. Д, навісу - літ. д, гаражу - літ. Е, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , й до дня смерті належало ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Котелевський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя