Справа № 446/405/17 Головуючий у 1 інстанції: Бакай І.А.
Провадження № 22-ц/811/2492/18 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р.,Приколоти Т.І.

за участі секретаря: Фейір К.О.

з участю: ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 , представника Добротвірської селищної ради Кам`янка Бузького району Львівської області Дегтяренка О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кам`янка - Бузького районного суду Львівської області від 20 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу та позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання боргової розписки, вчиненої під впливом тяжких обставин та на вкрай невигідних умовах, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2017 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Позовні вимоги мотивував тим, що 15 травня 2015 року він позичив ОСОБА_1 6045 доларів США строком до 01 січня 2016 року з виплатою 400 доларів відсотків щомісяця. На підтвердження укладеного договору позики відповідач видав йому відповідну розписку.

У встановлений договором строк відповідач зобов`язань не виконав, заборгованість не повернув.

З урахуванням зазначених обставин та остаточно уточнених вимог від 16 травня 2018 року позивач ОСОБА_3 просив:

стягнути з відповідача ОСОБА_1 на його користь 6045 доларів США, що еквівалентно 158 197,65 гривень та проценти обумовлені розпискою за період з 15 травня 2015 року по 15 травня 2018 року (36 місяців) в сумі 376 848 гривень, а разом 535 045,65 гривень (а.с.2-5;172-173).

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_3 про визнання боргової розписки під впливом тяжкої обставини і на вкрай невигідних умовах.

Позовні вимоги мотивував тим, що він людина з інвалідністю, зареєстрований як фізична особа- підприємець. Будучи у скрутному матеріальному становищі у травні 2015 року змушений був позичити гроші у ОСОБА_3 в сумі 6045 доларів США на вкрай невигідних умовах, зокрема із сплатою відсотків 400 доларів щомісяця.

З урахуванням зазначених обставин ОСОБА_1 просив:

визнати недійсним написання боргової розписки в частині щомісячної виплати 400 доларів США відсотків, як таку, що написана внаслідок збігу тяжких обставин та на вкрай невигідних умовах (а.с.94-95).

Оскаржуваним рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 20 вересня 2018 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 (інд. код. НОМЕР_1 д.н. 14.07.1964) в користь ОСОБА_3 ( інд.код НОМЕР_2 д.н. 09.06.1976) борг в сумі 535045 (п`ятсот тридцять п`ять тисяч сорок п`ять ) гривень 65 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 (інд. код. НОМЕР_1 д.н. 14.07.1964) в користь ОСОБА_3 ( інд.код НОМЕР_2 д.н. 09.06.1976) судовий збір в сумі 5350 ( п`ять тисяч трисат п`ятдесят ) гривень 45 коп. та 320 (триста двадцять ) грн.

Заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 31 березня 2017 року для забезпечення виконання рішення суду у виді заборони відчуження нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 на праві власності за адресою АДРЕСА_1 - продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання боргової розписки вчиненої під впливом тяжких обставин і на вкрай невигідних умовах - відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі посилається на те, що в розписці зазначені нереальні відсотки - 400 доларів США в місяць. У той же час, відсоткова ставка визначається у «річних», а період нарахування «місяць» (наприклад 12% на рік, означає 1% на місяць). Виходячи із розрахунку 400 відсотків місячних, то в рік це становить 4800 %.

Отже, вимога про нарахування та сплату відсотків значно перевищу суму боргу, не відповідає засадам виваженості, розумності та справедливості як складовим елементам принципу верховенства права.

Просить рішення Кам`янка - Бузького районного суду Львівської області від 20 вересня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні первісного позову відмовити, а зустрічний позов задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 а також представника Добротвірської селищної ради Дегтяренка О.О., на підтримання апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 на її заперечення, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, а рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 20 вересня 2010 року зміні на підставі пп.1-3 ч.1 ст.376 ЦПК України з ухваленням нового рішення по справі.

Задовольняючи в повному обсязі позовні вимоги ОСОБА_3 , суд першої інстанції дійшов висновку про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача процентів обумовлених розпискою від 15 травня 2015 року в сумі 400 доларів США щомісячно, що еквівалентно 10468 гривень та з урахуванням 36 місяців заборгованості (з 15.05.2015 року по 15.05.2018 року) становить 376 848 гривень.

З таким висновком суду повністю погодитися не можна виходячи із наступних підстав.

Як встановлено судом, 15 травня 2015 року ОСОБА_1 позичив у ОСОБА_3 6045 доларів США на період до 01 січня 2016 року з виплатою кожного місяця 15 числа відсотків за користування позикою в сумі 400 доларів США. На підтвердження укладення договору позики та його умов сторони склали відповідну письмову розписку (а.с.6 зворот).

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

В силу статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом статті 526, частини першої статті 530, статті 610 та частини першої статті 612 ЦК України для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або ж таку кількість речей того ж роду та такої ж якості.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

У договорі позики від 15 травня 2015 року зазначені строки кредитування та розмір щомісячних відсотків за користування кредитом. Зокрема зазначено, що ОСОБА_3 позичає ОСОБА_5 6045 доларів США із строком повернення до 01 січня 2016 року з виплатою 400 доларів США відсотків кожного місяця.

У визначений договором строк ОСОБА_5 позичених коштів не повернув, тому слід стягнути з нього на користь ОСОБА_3 суму боргу 6045 доларів США, що еквівалентно (згідно даних НБУ) на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції - 157411,80 гривень та 3000 доларів США відсотків за період строку кредитування з 15 травня 2015 року до 01 січня 2016 року, що еквівалентно 78120 гривень, а разом 235531 гривень 80 коп.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Тому, в даному випадку, права ОСОБА_3 після 01 січня 2016 року захищаються статтею 625 ЦК України, що не врахував суд першої інстанції та дійшов помилкового висновку про стягнення з ОСОБА_1 процентів за користування грошовими коштами з 02 січня 2016 року по 15 травня 2018 року.

Такий висновок суду апеляційної інстанції узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду викладених в постанові від 28 березня 2018 року справа № 444/9519/12.

Отже, в цій частині апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає до задоволення частково, рішення суду першої інстанції зміні з ухваленням нового рішення по справі.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 щодо відсутності підстав для стягнення процентів за договором позики, та їх нарахування щомісячно у явно завищеному розмірі є необґрунтованими. Розмір процентів за користування кредитом сторони погодили у розписці від 15 травня 2015 року. Така розписка написана була ОСОБА_1 добровільно, без впливу тяжких обставин чи вкрай невигідних умов.

Тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 .

З урахуванням вищезазначеного апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення, рішення Кам`янка - Бузького районного суду Львівської області від 20 вересня 2018 року зміні на підставі пп.1-3 ч.1 ст.376 ЦПК України з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст., 367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Кам`янка - Бузького районного суду Львівської області від 20 вересня 2018 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 535 045 (п`ятсот тридцять п`ять тисяч сорок п`ять) гривень та судового збору в сумі 5670 (п`ять тисяч шістсот сімдесят) гривень змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 борг в сумі 235 531 (двісті тридцять п`ять тисяч п`ятсот тридцять одну) гривню 80 копійок та 2495 (дві тисячі чотириста дев`яносто п`ять) гривень судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 3531 (три тисячі п`ятсот тридцять одну) гривню судових витрат за подання апеляційної скарги.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 22 липня 2019 року.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.