Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" липня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.,

при секретарі - Кравченко А.С.

за участю - представника позивача - Голубничого О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем ОСОБА_1 , який був зареєстрований 25 грудня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Фастівського міськвиконкому Київської області (свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 видане 25.12.1999, актовий запис № 423).

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25.12.1999 вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час шлюб має формальний характер, оскільки сімейні стосунки не склалися через суттєві розбіжності в характерах, які не дають можливості зберегти сім`ю. Фактично сторони проживають в одній квартирі, однак на думку позивача, сумісне проживання не свідчить про бажання продовжувати подальше подружнє життя, вести спільне господарство та спільний бюджет. Сторони не підтримують подружніх стосунків, не об`єднані спільним побутом та не мають взаємних прав та обов`язків, окрім обов`язків, пов`язаних з поділом набутого в офіційному шлюбі майна. Позивач має намір змінити місце проживання лише після фактичного поділу майна подружжя. Подальше продовження сімейних відносин з відповідачем суттєво суперечить інтересам позивача та фактично ускладнює її нормальне існування. Рішення позивача про розірвання шлюбу усвідомлене, добровільне та безпосередньо пов`язане з бажанням припинити подальше подружнє життя. Зазначає, що застосування судом заходів по примиренню подружжя не дасть позитивного результату.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19 вересня 2018 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, яку призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні з повідомленням учасників справи, учасникам справи встановлено строки для подання заяв по суті справи.

18 жовтня 2018 року відповідачем ОСОБА_2 подано до суду заяву про відкладення розгляду справи.

08 листопада 2018 року до суду надійшли заяви відповідача про надання часу для примирення подружжя та про відкладення розгляду цивільної справи.

06 грудня 2018 року від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшла зустрічна позовна заява про встановлення режиму окремого проживання подружжя, що подана разом із клопотанням про поновлення (подовження) процесуального строку.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 07 грудня 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 про поновлення (продовження) процесуального строку на подання зустрічної позовної заяви в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення режиму окремого проживання подружжя, подану в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, залишено без розгляду.

11 грудня 2018 року відповідачем ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 07 грудня 2018 року.

Ухвалою суду від 14 грудня 2018 року заяву відповідача ОСОБА_2 про відвід судді Катющенко В.П. визнано необґрунтованою, провадження по справі зупинено, заяву про відвід передано для вирішення в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

22 грудня 2018 року ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва Гончарука В.П. відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні заяви про відвід судді Катющенко В.П. у цивільній справі № 755/13000/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, постановлено проводити розгляд справи в тому ж складі суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 14 березня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 07 грудня 2018 року в частині залишення зустрічного позову без розгляду змінено, вказавши, що зустрічний позов ОСОБА_2 повертається заявнику.

29 березня 2019 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва поновлено провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17 травня 2019 року відповідачу ОСОБА_2 відмовлено в наданні строку на примирення подружжя та закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, яку призначено до судового розгляду по суті та встановлено загальний порядок дослідження доказів у справі.

Позивач ОСОБА_1 в підготовчому судовому засідання, в судовому засіданні 27 червня 2019 року наполягала на розгляді її позовних вимог та їх задоволення судом, в подальшому в судове засідання не з`явилась.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав позов, з підстав викладених у ньому, та просив задовольнити повністю. Додатково пояснив, що з жовтня 2018 року сторони проживають окремо, сімейні відносини між подружжям були припинені раніше, однак у зв`язку з фактичною зміною позивачем місця проживання, остаточне припинення сімейних стосунків (ведення спільного господарства, наявність спільного бюджету, спільні права та обов`язки) є жовтень 2018 року. Крім прав та обов`язків пов`язаних зі спільною дитиною сторін, останні не мають, на разі спір щодо поділу майна вирішується в судовому порядку. Відповідач за час перебування справи в провадженні суду, жодних заходів для примирення з позивачем не вчиняв.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_6 в судове засідання для розгляду справи по суті не з`явилися, про день, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, в тому числі шляхом направлення СМС повідомлення на номер засобу зв`язку зазначених останніми в заявах поданих до суду. Суд про причини не явки не повідомили.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та представника відповідача, які, будучи належним чином повідомленими, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили.

Вислухавши позицію представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного.

Згідно із положенням ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_7 ) та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Фастівського міськвиконкому Київської області 25 грудня 1999 року, про що у книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис за № 423 (а.с. 15).

Від шлюбу сторони мають повнолітнього дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 16).

Згідно положення частини 2 статті 36 та статті 51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань.

За правилом частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сімейне життя сторін не склалося через суттєві розбіжності в характерах, шлюбні стосунки фактично припинені, сторони не підтримують подружніх стосунків, не об`єднані спільним побутом та не мають взаємних прав і обов`язків, з жовтня 2018 року проживають окремо. Позивач не має наміру продовжувати сімейні відносини з відповідачем, так як вони істотно суперечать її інтересам, та фактично ускладнюють її нормальне існування. Сукупність даних обставин підтверджує те, що офіційно зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем має формальний характер, що свідчить про доцільність його розірвання.

Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов`язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є не можливим.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали не можливими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Згідно ч.2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Керуючись ст. ст. 36, 51, 104, 105, 112, 114 Сімейного кодексу України ст.ст. 2, 10, 76, 77-81, 141, 209, 210, 223, 247, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 25 грудня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Фастівського міськвиконкому Київської області, актовий запис №423 - розірвати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Повне судове рішення складено 25 липня 2019 року.

Суддя: