ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5164/19 Справа № 214/1816/19 Суддя у 1-й інстанції - Попов В. В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

23 липня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі судді Зубакової В.П., розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 14 березня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про відшкодування шкоди-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого рогу від 14 березня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про відшкодування шкодипередано на розгляд Жовтневому районному суду м. Дніпропетровська

03 квітня 2019 року ОСОБА_1 оскаржив зазначену ухвалу суду в апеляційному порядку.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 13 травня 2019 року апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого рогу від 14 березня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про відшкодування шкодибула залишена без руху та надано скаржнику строк для усунення її недоліків - десять днів з дня отримання ухвали суду ( а.с. 22,23).

Як вбачається з матеріалів справи, копію ухвали суду від 13 травня 2019 року було направлено судом за адресою апелянта ОСОБА_1 визначену ним в апеляційній скарзі (а.с. 12).

Конверт з рекомендованим поштовим відправленням, яким було відправлено на адресу ОСОБА_1 ухвалу суду від 13 травня 2019 року, повернувся на адресу суду без вручення адресату із відміткою «інші причини,що не дали змогу виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення» (а.с.26).

Повторно, 05 червня 2019 року, копію ухвали суду від 13 травня 2019 року було направлено судом за адресою апелянта ОСОБА_1 визначену ним в апеляційній скарзі (а.с. 27).

Конверт з рекомендованим поштовим відправленням, яким було повторно відправлено на адресу для листування, визначену в апеляційній скарзі ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ухвалу суду від 13 травня 2019 року, повернувся на адресу суду без вручення адресату із відміткою ««інші причини,що не дали змогу виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення» (а.с.28).

Згідно зі ст.ст. 12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах рівності змагальності та диспозитивності.

У відповідності до п. 6 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно частини першої статті 131 ЦПК Україна учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено і в ст. 129 Конституції України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

Відповідно до ст.ст. 185, 357 ЦПК України в разі невиконання вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху у встановлений судом строк, скарга вважається неподаною та повертається особі, яка її подала.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , звернувшись до суду 03 квітня 2019 року (а.с. 12) із апеляційною скаргою на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого рогу від 14 березня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про відшкодування шкоди, протягом тривалого часу не виявив належної зацікавленості у розгляді справи, що вказує на відсутність у нього зацікавленості у вирішенні спору по суті.

За таких обставин апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 14 березня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про відшкодування шкодинеобхідно вважати неподаною та повернути її скаржнику.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, суд, -

У X В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 14 березня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про відшкодування шкоди вважати неподаною та повернути її скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, але може бути оскаржена в касаційному поряду безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя: