Справа № 177/709/19
Провадження № 2/177/610/19
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне)

Іменем України

23 липня 2019 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Суботіної С. А.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,-

В С Т А Н О В И В:

25.04.2019 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , а якому просив суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за договором позики в розмірі 300000 грн., а також пеню в розмірі 1183,56 грн. Також просив суд вирішити питання про розподіл судових витрат.

В обґрунтування позову позивач вказував, що 12.02.2019 між ним та ОСОБА_2 укладено договір позики, згідно умов якого він передав, а ОСОБА_2 отримав в позику 300000 грн., з обов`язком повного повернення до 12.04.2019 включно. В підтвердження умов договору позики між сторонами укладено письмовий договір позики та розписку про отримання коштів.

Свої зобов`язання за договором позики ОСОБА_2 не виконав, суму позики в строк до 12.02.2019 не повернув, а тому позивач вважав за необхідне стягнути з нього суму боргу за договором позики та пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у момент такої затримки розрахунку, за кожен день неповернення за період з 13.04.2019 по 16.04.2019 в розмірі 1183,56 грн.

Позивач до суду не з`явився, але його представник надав до канцелярії суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності позивача та його представника, на позовних вимогах наполягав та просив їх задовольнити. Не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, за зареєстрованим місцем проживання та за відомим позивачу місцем його проживання (а.с. 15), в судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суду не повідомив (а.с. 17, 18, 22, 23).

Вказані обставини, відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, беручи до уваги наявність згоди позивача на заочний розгляд справи, дають суду підстави для вирішення справ на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановити заочне рішення.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України,фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалося.

Встановивши фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин, надавши оцінку доказам дослідженим у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню зі слідуючих підстав.

Судом встановлено, що 12.02.2019 між ОСОБА_1 як позикодавцем та ОСОБА_2 - позичальником, укладено письмовий договір позики (а.с. 10).

Відповідно до п. 1 Договору позики ОСОБА_1 позичив, а ОСОБА_2 прийняв, грошові кошти в розмірі 300000 грн., з зобов`язанням їх повернення в тій же сумі до 12.04.2019 включно (а.с. 10).

Пунктами 2-5 договору визначено, що позику надано в готівці на руки позичальнику, позика вважається наданою з моменту отримання позикодавцем розписки на своє ім`я від імені позичальника. Повернення позики мало бути здійснено в готівковій формі, з підтвердженням відповідною розпискою позикодавця, у строк визначений п. 1 договору, тобто не пізніше 12.04.2019 року включно (а.с. 10).

Факт укладення даного договору та передачі коштів в позику, підтверджується розпискою виданою ОСОБА_2 від 12.02.2019, згідно якої він підтверджує факт позики у ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 300000 грн., які зобов`язався повернути до 12.04.2019 (а.с. 11).

Умовами договору позики передбачено, що у випадку порушення своїх зобов`язань за цим договором вони несуть відповідальність визначену цим договором та чинним законодавством України. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (пункт 6 договору).

Згідно з п. 7 договору позики, сторони звільняються від відповідальності за порушення своїх зобов`язань за цим договором, якщо воно сталося не їх вини. Сторона вважається невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів для належного виконання зобов`язання.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, в тому числі з договорів та інших правочинів. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Беручи до уваги вище викладене, суд приходить до висновку, що між сторонами виникли грошові зобов`язання за договором позики.

Позивач вказував на те, що умови договору позики ОСОБА_2 не виконав, позику у визначений договором строк, а саме до 12.04.2019 включно - не повернув, що підтверджується наявністю оригіналу розписки про передачу коштів у ОСОБА_1 (а.с. 30). Відповідач в судове засідання не з`явився, своїм право на заперечення проти позову та подання доказів в спростування вимог позивача не надав, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму позики в розмірі 300000 грн.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за період з 13.04.2019 по 16.04.2019, суд вважає їх необґрунтованими, оскільки відповідальність за порушення грошового зобов`язання за договором позики у вигляді пені в розмірі подвійної ставки НБУ сторонами не узгоджувалася, в договорі позики та розписці не передбачалася.

Вимоги про стягнення коштів в порядку ст. 625 ЦК України, в якості відповідальності за порушення грошового зобов`язання за договором позики, як передбачено ст. 1050 ЦК України, позивачем не заявлялися.

Беручи до уваги часткове задоволених позовних вимог, розмір судового збору сплаченого позивачем при зверненні до суду з вказаним позовом, суд керуючись ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму судового збору пропорційно розміру задоволених вимог 3000 грн. (300000 грн. (розмір задоволених вимог) х 100 % / 301183,56 грн. (розмір заявлених вимог) = 99,6 % відсотків задоволених вимог; 3011,83 грн. сума сплаченого судового збору х 99,6 % / 100 % = 3000 грн.).

Керуючись ст. ст. 2, 4-5, 10-13, 76-81, 89, 141, 263-265, 279, 280-282 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Новоселиця, Семенівського району Полтавської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 , заборгованість за договором позики від 12.02.2019 в розмірі 300000 (триста тисяч) гривень 00 копійок.

Позовні вимог в частині стягнення пені залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Новоселиця, Семенівського району Полтавської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 , 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок, в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його складання та підписання.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення та підписання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, тобто протягом тридцяти днів з дня його складання та підписання, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення та підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та подання апеляційної скарги на заочне рішення, може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених процесуальним законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя С.А. Суботіна