Справа № 136/552/19
провадження № 2/136/196/19
РІШЕННЯ

іменем України

"11" липня 2019 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Кривенка Д.Т.

за участі секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Липовець у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди у порядку регресу, -

ВСТАНОВИВ:

Представник Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (далі - позивач) звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» завдані збитки в порядку регресу в розмірі 8 500, 46 грн., а також вирішити питання судових витрат.

Підставність вимог обґрунтовано тим, що постановою Липовецького районного суду Вінницької області від 29.03.2016 у справі № 136/416/16-п, ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Вказаним судовим рішенням було встановлено, що 12.02.2016 в м. Біла Церква на вул. Сквирське шосе відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Субару, реєстраційний № НОМЕР_1 та транспортного засобу ЗАЗ, реєстраційний № НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . ОСОБА_1 після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Потерпілий звернувся із заявою до страхової компанії позивача, у якій була застрахована цивільно-правова відповідальність транспортного засобу, який був учасником ДТП за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ4453565. За наслідками розгляду заяви та наданих потерпілою особою документів було складено страховий акт № 59 від 18.05.2016 на підставі яких позивач здійснив виплату страхового відшкодування потерпілому в розмірі 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. 46 коп., у зв`язку із чим позивач набув права вимоги до відповідача на виплату страхового відшкодування в межах фактичних витрат відповідно до п.38.1.1. Закону України від 01.07.2004, № 1961-IV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закону , № 1961-IV), однак відповідач у добровільному порядку не відшкодовує позивачеві страхове відшкодування, що стало підставою звернення до суду із даним позовом.

Ухвалою суду від 24.04.2019 розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та визначено відповідачеві строк для подання відзиву. Копії документів направлено відповідачеві за адресою зареєстрованого місця проживання.

У визначений судом строк відповідач відзиву та заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін не надав, також не надав зустрічного позову в межах визначеного судом строку, тому суд здійснює розгляд справи у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив, що постановою Липовецького районного суду Вінницької облас ті від 29.03.2016 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, 124 КУпАП та на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в прибуток держави в розмірі 340 (триста сорок) гривень та стягнуто судовий збір в сумі 275 (двісті сімдесят п`ять) грн. 60 коп.

Згідно із постановою, 12 лютого 2016 року о 19 годині 40 хвилин на вулиці Сквирське шосе 222 в місті Біла Церква, ОСОБА_1 керуючи автомобілем ЗАЗ-DAEWOO SENS, державний номерний знак НОМЕР_2 , при цьому, не врахував дорожню обстановку, стан транспортного засобу, не вибрав безпечну швидкість та дистанцію, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем SUBARU OUTBASK, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , який рухався попереду нього в попутному напрямку та зупинився на заборонений сигнал світлофору, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.10 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. ст. 124 КУпАП.

12 лютого 2016 року о 19 годині 40 хвилин на вулиці Сквирське шосе в місті Біла Церква, було встановлено, що гр. ОСОБА_1 залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний. Такими діями ОСОБА_1 порушив п. 2.3 б, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Вказане судове рішення набрало законної сили 11.04.2016.

Відповідно до ст.82 ч.6 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої винесена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина відповідача встановлена та не підлягає доказуванню.

Судом встановлено, що цивільно-правову відповідальність ОСОБА_1 було застраховано у позивача, згідно поліса N АЕ 4453565 від 17.07.2015 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Строк дії поліса з 18.07.2015 по 17.07.2016.

ОСОБА_3 , будучи власником транспортного засобу SUBARU OUTBASK, державний номерний знак НОМЕР_1 , в підтвердження чому є свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (а.с.18), звернувся 01.03.2016 до позивача із заявою відповідного змісту та документами, на виплату страхового відшкодування від страхового випадку, який мав місце 12.02.2016 в м.Біла Церква (а.с.16).

Як убачається із Акту огляду транспортного засобу від 15.02.2016 було встановлено пошкодження транспортного засобу, проведено ремонтну калькуляцію та виставлено рахунок фактуру (а.с.23-25).

18.05.2016 складено Страховий акт № 59 згідно якого сума страхового відшкодування від страхового випадку визначена була 8 500, 34 грн. (а.с.33), які згідно із платіжним дорученням від 25.05.2016 виплачено ОСОБА_3 (а.с.34).

Стаття 993 ЦК України передбачає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 38.1.1 п. "в", п. 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що позивач надав суду належні та допустимі докази на підтвердження виплати страхового відшкодування потерпілому від ДТП, отож набув право подати регресний позов до відповідача як водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, так як він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.

За таких обставин та у контексті приведених правових норм суд дійшов висновку, що позов обґрунтований, відтак підлягає до задоволення у повному обсязі.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до Глави 8 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 993, 1191 ЦК України, до ст. 38.1.1 п. "в", п. 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ст.ст. 2, 12, 13, 141, 259, 263, 268, 273, 279 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" (місце знаходження: вул. Глибочицька, 44, м. Київ, Київська обл., 04050; ЄДРПОУ - 24175269) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_3 ) про відшкодування шкоди в порядку регресу, - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» у порядку регресу збитки в розмірі 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. 46 коп. та судовий збір у розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна вісім) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів учасниками справи до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Т. Кривенко