ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/633/19 Справа № 185/5686/17 Суддя у 1-й інстанції - Бондаренко В.М. Суддя у 2-й інстанції - Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Вітько Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства "Європейський Страховий Союз" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 21.10.2016 року ОСОБА_2 , керуючи технічно справним автомобілем марки «NISSAN MAXIMA», рухалася по правій смузі вул. Дніпровська, зі сторони вул. Куйбишева в напрямку вул. Котовського у м. Павлограді Дніпропетровської області та допустила наїзд на позивача. В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди позивачу спричинені тілесні ушкодження у вигляді переломів лонної та сидаліщної кісток справа, що відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я на термін понад три тижні. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2017 року ОСОБА_2 передано на поруки трудовому колективу ТОВ «Парк Інвест» для виправлення та перевиховання та звільнено від кримінальної відповідальності; кримінальну справу відносно неї закрито за умови, що впродовж одного року від дня передачі на поруки, ОСОБА_2 виправдає довіру трудового колективу ТОВ «Парк Інвест», не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована у ПрАТ "Європейський Страховий Союз". Внаслідок ДТП вона, позивач, вимушена була витратити кошти на лікування в розмірі 9554,02 грн. Зазначає, що спричинена шкода - є цивільно-правовою відповідальністю особи, відповідальність якої застрахована за договором та враховуючи вищезазначені правові норми, ПрАТ "Європейський Страховий Союз" повинно відшкодувати шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого, а також моральну шкоду. Внаслідок ДТП вона, позивач, отримала травми, що спричинили їй не тільки фізичний біль, вона вимушена отримувати лікування, терпіти медичні втручання, дотримуватися встановленого медичного режиму та рекомендацій лікарів, що взагалі змінило її звичне життя. Сама дорожньо-транспортна пригода здійснила негативний вплив на її психологічне здоров`я та завдала емоційних страждань. Тому, уточнивши позовні вимоги, позивач просила стягнути з ПрАТ "Європейський Страховий Союз" на її користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 9554,02 грн. та моральну шкоду в сумі 477,70 грн.; стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача моральну шкоду в розмірі 19522,30 грн.; стягнути з відповідачів на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7500,00 грн., тобто по 3750,00 грн. з кожного (а.с. 1-4, 49-53).

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2018 року позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з ПрАТ «Європейський Страховий Союз» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 2924,31 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 146,21 грн.; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000,00 грн.; стягнуто з ПрАТ «Європейський Страховий Союз», ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по справі, а саме витрати на професійну правничу допомогу в розмірі по 500,00 грн., з кожного, в іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ПрАТ «Європейський Страховий Союз» на користь держави судовий збір у розмірі 3524,00 грн.; стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про часткове скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про задоволення у повному обсязі позовних вимог до ПрАТ «Європейський Страховий Союз» та вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується, зокрема, рекомендованим повідомленням про вручення судових повісток ОСОБА_1 та її представнику ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , а також письмовою розпискою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 (а.с. 161). Заява ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи у зв"язку з хворобою не містить посилань на відповідні докази; до заяви медичні документи, будь-які інші докази щодо хвороби вказаної особи не долучені. Крім того, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 в судове засідання не з"явився, про наявність поважних причин неявки суд не повідомив.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 21 жовтня 2016 року о 16.45 год. ОСОБА_2 , керуючи технічно справним автомобілем марки «NISSAN MAXIMA», сірого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по правій смузі вул. Дніпровська зі сторони вул. Куйбишева в напрямку вул. Котовського у м.Павлограді Дніпропетровської області, наближаючись до нерегульованого перехрестя вул. Дніпровська та вул. Плеханова, не зменшила швидкість, не зупинила автомобіль та не надала дорогу пішоходу ОСОБА_1 , яка переходила проїжджу частину вул. Дніпровська по нерегульованому пішохідному переході зліва на право відносно напрямку руху автомобілі; на вказаному пішохідному переході допустила наїзд на пішохода ОСОБА_1 , що також підтверджується ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2017 року (а.с. 7-8).

За фактом вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області було відкрите кримінальне провадження №0002704 від 22.10.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2017 року у кримінальному провадженні №185/4664/17 ОСОБА_2 передано на поруки трудовому колективу ТОВ «Парк Інвест» для виправлення та перевиховання за умови, що ОСОБА_2 щомісячно, на зборах трудового колективу звітуватиме перед трудовим колективом про виконання своїх трудових обов`язків, кожного дня додержуватися норм поведінки в побуті та на роботі, приймати участь в житті трудового колективу, не порушуватиме трудову дисципліну, не звільнятиметься з роботи на протязі одного року з дня передачі на поруки трудовому колективу, та на протязі одного року, щомісячно, на зборах трудового колективу буде доводити до відома членів колективу положення КК України, які передбачають відповідальність за вчинення кримінальних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху; звільнено ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності та закрито відносно неї кримінальну справу за звинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за умови, що впродовж одного року від дня передачі на поруки, ОСОБА_2 виправдає довіру трудового колективу ТОВ «Парк Інвест», не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку (а.с. 7-8).

Зазначено вище ухвалою суду встановлено, зокрема, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілій ОСОБА_1 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді переломів лонної та сидаліщної кісток справа, що за своїм характером відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я на термін понад три тижні, що підтверджується судово-медичної експертизою №43/6 від 16 лютого 2017 року; ухвала набрала законної сили 04.04.2017 року (а.с. 7-8).

Згідно висновку авто-технічної експертизи №12/10.1-16 від 20.02.2017 року в даній дорожній обстановці водій автомобіля марки «NISSAN MAXIMA», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_2 повинна була діяти відповідно до вимог п.18.1 Правил дорожнього руху України, які вимагають наступне: п. 18.1: - «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека». В даній дорожній обстановці водій ОСОБА_2 мала технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_1 , своєчасно застосувавши екстрене гальмування із зупинкою автомобіля до місця наїзду; порушення водієм ОСОБА_2 . п.18.1. Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з настанням вказаної дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 7-8).

Також встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «NISSAN MAXIMA», номерний знак НОМЕР_1 - ОСОБА_5 , яким має право керувати відповідач ОСОБА_2 , на момент ДТП була застрахована у Приватному акціонерному товаристві "Європейський Страховий Союз", що підтверджується копією поліса №АЕ/9732950 від 18.05.2016 року, де ліміт відповідальності, за шкоду заподіяну життю і здоров`ю - 200000,00 грн., шкоду, заподіяну майну - 100000,00 грн., розмір франшизи - 2000,00 грн. (а.с. 33).

Позивач зверталась до ПрАТ "Європейський Страховий Союз" із заявою від 11.07.2017 року про виплату страхового відшкодування, повідомивши зазначеному відповідачу реквізити банківського рахунку для перерахування коштів (а.с. 39).

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором особистого страхування здійснюється незалежно від сум, що виплачуються за державним соціальним страхуванням, соціальним забезпеченням, а також від відшкодування шкоди. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.

За положеннями ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно п. 22.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За змістом п. 23.1 вказаного вище Закону шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

У зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів (п. 24.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів»).

Згідно п. 33.1.4 вказаного вище Закону, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.

Відповідно до п. 35.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Статтею 25 Закону України «Про страхування» передбачено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

За положеннями ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в"пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

При вирішенні даної справи колегія приймає до уваги, що апеляційна скарга позивача не містить доводів щодо непогодження з оскаржуваним рішенням місцевого суду в частині встановлення наявності підстав та обов"язку ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства "Європейський Страховий Союз" відшкодувати позивачу спричинену за викладених вище обставин матеріальну та моральну шкоду. Згідно змісту апеляційної скарги, рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2018 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 10000,00 грн. - не оскаржується. Враховуючи наведене, апеляційний суд переглядає дану справу в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України.

Надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності, місцевий суд дійшов обгрунтованого висновку про доведеність розміру витрат, що понесені позивачем на лікування, на загальну суму 2924,31 грн., яку суд стягнув зі страхової компанії на користь позивачки.

Витрати позивача на придбання медичних препаратів у вказаному вище розмірі підтверджені наступними письмовими доказами: копіями фіскальних чеків ТОВ "Аптеки Медичної академії" від 24.10.2016 року на суму 7,65 грн. (а.с. 10), ТОВ "Фарма-Кит" від 27.10.2016 року на суму 70,49 грн. (а.с. 10), ТОВ "Аптеки медичної академії" від 27.10.2016 року на суму 12,75 грн. (а.с. 10), ТОВ "Фарма-Кит" від 28.11.2016 року на суму 309,29 грн. (а.с. 11), ТОВ "Фармакіт" від 25.11.2016 року на суму 41,28 грн. (а.с. 11), ТОВ МК "Іріс" від 24.11.2016 року на суму 49,86 грн. (а.с. 11), ТОВ МК "Іріс" від 21.11.2016 року на суму 210,95 грн. (а.с. 11), ФОП ОСОБА_6 від 20.11.2016 року на суму 106,67 грн. (а.с. 11), ФОП ОСОБА_6 від 18.11.2016 року на суму 84,45 грн. (а.с. 11), ФОП ОСОБА_6 від 18.11.2016 року на суму 22,95 грн. (а.с. 11), ФОП ОСОБА_6 від 14.11.2016 року на суму 26,73 грн. (а.с. 11), ТОВ "Аптеки медичної академії" від 13.11.2016 року на суму 94,27 грн. (а.с. 11), ТОВ МК "Іріс" від 25.12.2016 року на суму 137,87 грн. (а.с. 12), ТОВ "Фармакіт" від 22.12.2016 року на суму 45,50 грн. (а.с. 12), ТОВ "Фарма-Кит" від 24.12.2016 року на суму 70,25 грн. (а.с 12), ТОВ "Аптеки медичної академії" від 13.12.2016 року на суму 18,01 грн. (а.с. 12), ТОВ "Аптеки медичної академії" від 12.11.2016 року на суму 16.75 грн. (а.с. 12), ТОВ МК "Іріс" від 23.12.2016 року на суму 105,48 грн. (а.с. 12), ТОВ МК "Іріс" від 07.12.2016 року на суму 244,03 грн. (а.с. 12), ТОВ "Паллада" від 06.12.2016 року на суму 120,55 грн. (а.с. 12), ТОВ "Фарма-кит" від 02.12.2016 року на суму 462,69 грн. (а.с. 12), ТОВ Фірма "Мед-Сервіс" від 02.03.2017 року на суму 98,33 грн. (а.с. 13), товарний чек Аптеки Мірра №8 №А8-Р3-0014318 від 04.12.2016 року на суму 638,00 грн. (а.с. 16).

Витрати, у зв"язку з отриманою травмою, у більшому розмірі, ніж встановлено місцевим судом, позивачем не доведені.

Твердження апеляційної скарги про необхідність стягнення матеріальної шкоди у розмірі 9554,02 грн., з урахуванням всіх грошових сум, які зазначені в представлених суду копіях фіскальних чеків, - не приймаються до уваги судом, адже зазначені чеки містять витрати, зокрема, на продукти харчування - цукерки "Пташине молоко", яйця перепелині, батончик "Марс снікерс", йогурт "Дитячий", чай "Тесс", коктейлі, тощо. Доказів придбання зазначених та інших продуктів харчування за рекомендацією лікаря, у зв`язку з лікуванням, - суду не надано.

Колегія зауважує, що ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 05.02.2019 року витребувано у ОСОБА_1 розрахунок розміру матеріальної шкоди на суму 9554,02 грн. із зазначенням виду придбаного товару, медичних препаратів, їх кількості та вартості; належним чином завірені письмові докази щодо призначення лікарем відповідних медичних препаратів та рекомендацій щодо спеціального харчування. Однак, вказана ухвала апеляційного суду не виконана, про наявність поважних причин невиконання ухвали - суду не повідомлено.

Крім того, враховуючи положення ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», судом першої інстанції правильно розраховано розмір моральної шкоди, який підлягає відшкодуванню страховою компанією в розмірі 5% від суми матеріальної шкоди, що дорівнює 146,21 грн., яку позивач отримала внаслідок спричинених їй моральних страждань, завданого болю, хвилювань, порушення звичного способу життя та необхідністю додаткових зусиль для реалізації власних щоденних потреб.

Будь-які інші докази ні місцевому, ні апеляційному судам позивачем не представлені, що підтверджується письмовими матеріалами справи, протоколами та звукозаписами судових засідань.

При вирішення питання щодо відшкодування витрат на правничу допомогу колегія приймає до уваги, що згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

За положеннями ч. 4 вказаної вище статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Між позивачем та адвокатом Пономаренком А.В. 01 липня 2017 року було укладено договір про надання правової допомоги адвокатом (а.с. 19).

Згідно акту приймання-передачі виконаних робіт до Договору про надання правової допомоги адвокатом від 01.07.2017 року, позивачу були надані наступні юридичні послуги (виконані роботи):

1) здійснено ознайомлення з наданими Замовником документами, проведено попередній аналіз справи, підготовлено договір про правову допомогу, здійснено копіювання необхідних для підготовки позовної заяви документів, (вартість виконаних робіт) - 1500,00 грн., тривалість роботи - 3 години робочого часу;

2) підготовлено позовну заяву про відшкодуванням шкоди завданої внаслідок ДТП, вартість виконаних робіт - 6000,00 грн., тривалість роботи - 10 (десять) годин робочого часу, та сплачено адвокату 7500,00 грн., що підтверджуєтсья копією квитанції до прибуткового касового ордеру №5/н від 01.07.2017 року (а.с. 21, 22).

З матеріалів справи вбачається, що адвокатом Пономаренком А.В. складено позовну заяву про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, ціною позову 29554,02 грн., на семи сторінках (а.с. 1-4, 49-53).

Таким чином, приймаючи до уваги часткове задоволення позову загальною сумою 13070,52 грн., що становить 44,23% від ціни позову, колегія погоджується з визначеним судом першої інстанції розміром відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи складність справи та часткове задоволення позовних вимог, - в розмірі 1000,00 грн., що стягнута місцевим судом з відповідачів по 500,00 грн., з кожного.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення місцевого суду в оскаржуваній частині - без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді