Справа № 473/2113/19
РІШЕННЯ

іменем України

"17" липня 2019 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої - судді Висоцької Г.А.

при секретарі - Радієвій Н.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенська без застосування звукозаписувальної техніки цивільну справу № 473/2113/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до Вознесенської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

21.05.2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Вознесенської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на земельні ділянки: площею 0,1000 га., надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та площею 0,2262 га, надану для ведення особистого селянського господарства в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.09.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом вона є власником Ѕ частки житлового будинку АДРЕСА_1 , яка була успадкована нею після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Інша Ѕ частка у вказаному будинку належить позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.10.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловіка позивача - ОСОБА_3 .

В Державному акті на право приватної власності на землю, виданому виконкомом Вознесенської міської ради 05.03.1993 року власниками земельної ділянки для обслуговування житлового будинку і особистого підсобного господарства площею 0,3262 га. за адресою: АДРЕСА_1 зазначено ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Для оформлення права на спадщину за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на земельну ділянку для обслуговування будинку позивач звернулася до державного нотаріуса Вознесенського районного нотаріального округу, однак отримала відмову оскільки в правовстановлюючому документі не вказано частки кожного зі співвласників на земельну ділянку. Крім того, в Державному акті на земельну ділянку зазначено призначення: для обслуговування житлового будинку і особистого підсобного господарства, що не відповідає вимогам діючого законодавства.

За вказаних обставин, позивач змушена звернутися до суду з метою захисту свого права.

Ухвалою суду від 31.05.2019 року провадження відкрито, справа призначена до слухання в підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження на 24.06.2019 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, її представник адвокат Берікул Л.В. направила письмову заяву, просить слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, позов просила задовольнити.

Представник відповідача Вознесенської міської ради Миколаївської області в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав суду відзив на позовну заяву про розгляд справи за відсутності їх представника та повне визнання позовних вимог.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 і ця обставина підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть від того ж числа, серія НОМЕР_1 , виданим Вознесенським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління у Миколаївській області (а.с.7).

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом від 12.05.2017 року серія НОМЕР_2 , виданим Вознесенським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління у Миколаївській області (а.с.8).

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю від 05.03.1993 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на підставі рішення виконкому Вознесенської міської ради Миколаївської області від 16.02.1993 року №60 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,3262 га. розташовану на території Вознесенської міської ради для обслуговування житлового будинку і особистого підсобного господарства, зареєстровано в Книзі реєстрації Державних актів на право приватної власності на землю за НОМЕР_5 (а.с.9).

Позивач спадщину прийняла після смерті ОСОБА_3 на Ѕ частку житлового будинку АДРЕСА_1 , з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом видане приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області Владової І.О. 16.10.2018 року (а.с.10).

Також, позивач спадщину прийняла після смерті ОСОБА_2 на Ѕ частку житлового будинку АДРЕСА_1 , з відповідною часткою господарських будівель і споруд, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом видане приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області Владової І.О. 11.10.2017 року (а.с.12).

Відповідно до архівного витягу з рішення №60 від 16.02.1993 року, закріпити в приватну власність земельні ділянки для обслуговування житлового будинку за ОСОБА_4 , ОСОБА_2 по АДРЕСА_2 земельну ділянку площею 1000 кв. м., 2262 кв. м. - для ведення особистого підсобного господарства (а.с.14).

Як вбачається із заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_2 до Вознесенської міської ради від 19.01.1993 року, заявники просять передати їм у приватну власність для обслуговування житлового будинку земельну ділянку 1000 кв. м., іншу земельну ділянку 2262 кв. м. закріпити під ведення підсобного особистого господарства (а.с.15).

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку сформованого 17.04.2019 року земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_3 розташована по АДРЕСА_1 , надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) знаходиться у приватній власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.16-17).

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку сформованого 17.04.2019 року земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_4 розташована по АДРЕСА_1 , надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) знаходиться у приватній власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.18-19).

Однак нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,3262 га., у зв`язку з тим, що Державний акт на право приватної власності на землю, виданий 05.03.1993 року виконавчим комітетом Вознесенської міської ради Миколаївської області вказано два співвласника земельної ділянки - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Крім того у вказаному акті відсутнє цільове призначення землі для обслуговування житлового будинку і особистого підсобного господарства, як єдине призначення (а.с.20).

З висновку про ринкову вартість земельної ділянки вбачається, що вартість земельної ділянки площею 0,2262 га. для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_4 станом на 15.05.2019 року становить 4524,00 грн., вартість земельної ділянки площею 1000 кв. м. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), становить 20 000,00 грн. (а.с.21).

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Відтак зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес.

Порушене право пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Способи захисту порушеного права або інтересу передбачені ст. 16 ЦК України.

Згідно ч.2 ст. 124 Конституції України юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, які виникають у державі. Ст. 55 Конституції України гарантує судовий захист прав і свобод людини і громадянина. Тобто, будь-які цивільні права та інтереси, які охороняються законом, можуть заслуговувати на судовий захист.

Так, відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі цивільні права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів, одним з яких є спадкування.

Згідно положень ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків спадщини від фізичної особи, яка померла, до інших осіб.

Оскільки позивач є спадкоємицею як за законом так і за заповітом після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , спадщину прийняла, то суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 перейшло право власності в порядку спадкування на земельні ділянки: площею 0,1000 га., надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та площею 0,2262 га., надану для ведення особистого селянського господарства в порядку спадкування.

Позивачем в порядку ст. 141 ЦПК України сплачено судовий збір у розмірі 768.40 грн. на відшкодування якого ОСОБА_1 не претендує.

Керуючись ст.ст. 4-5, 11-13, 76-83, 141, 258-260, 264-265 ЦПК України, суд

вирішив:

позовОСОБА_1 до Вознесенської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку загальною площею 0,1000 га., кадастровий номер НОМЕР_3 , надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та на земельну ділянку площею 0,2262 га., кадастровий номер НОМЕР_4 , надану для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вознесенськ Миколаївської області та в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Вознесенськ Миколаївської області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: 56500, Вознесенська міська рада Миколаївської області, місце знаходження: Миколаївська область, м. Вознесенськ, Центральна площа,№1.

Повний текст рішення складений 22.07.2019 року.

Суддя Висоцька Г.А.