Постанова

Іменем України

03 липня 2019 року

м. Київ

справа № 398/1808/15-ц

провадження № 61-6656св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Кривцової Г. В., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія», ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 квітня 2016 року у складі судді Ковальової О. Б. та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 14 червня 2016 року у складі колегії суддів: Сукач Т. О., Кривохижі В. І., Франко В. А.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (далі - ПрАТ «УПСК»), ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

Позовну заяву мотивовано тим, що 17 травня 2014 року близько 13 год. 00 хв., на стоянці магазину «Гранд Плаза» за адресою: просп. Леніна, 69 у м. Олександрія сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля «Сhегу QQ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Міtsubishi Lаnсег 1,5 invite», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був припаркований та належить ОСОБА_1 на праві власності.

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 травня 2014 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Сhегу QQ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , застрахована у ПрАТ «УПСК».

Згідно із страховим актом № ОЦ/173/000/14/0054 ПрАТ «УПСК» дійшла висновку, що вартість відновлювального ремонту автомобіля без урахування фізичного зносу деталей, без ПДВ складає 18 098,89 грн (21 718,67 грн - 3 619,78 грн (ПДВ 20%), та за вирахуванням франшизи 1 000 грн, а тому на користь позивача у відшкодування матеріального збитку ПрАТ «УПСК» було перераховано страхове відшкодування у розмірі 17 098,89 грн на картковий рахунок СКР НОМЕР_3 в ПАТ «Укрсоцбанк» згідно з платіжним дорученням від 04 липня 2014 року № 892.

Згідно з висновком експерта від 25 червня 2014 року № 16.2014 сума матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу в результаті пошкодження при ДТП автомобіля «Міtsubishi Lаnсег 1,5 invite», реєстраційний номер НОМЕР_2 на момент проведення дослідження, без врахування відсотку зношення замінених складових та з урахуванням втрати товарної вартості, становить 29 424,21 грн, у тому числі втрата товарної вартості - 1 739,15 грн.

Вартість відновлювального ремонту пошкодженого при ДТП автомобіля «Міtsubishi Lаnсег 1,5 invite», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на момент проведення дослідження, без врахування відсотку зношення замінених складових та без врахування втрати товарної вартості, становить 27 685,06 грн.

Згідно з накладною ПП ОСОБА_4 від 01 липня 2014 року для виконання робіт з відновлювального ремонту автомобіля «Міtsubishi Lаnсег 1,5 invite», реєстраційний номер НОМЕР_2 , були придбані запасні частини та матеріали на загальну суму 20 084,60 грн та відповідно до акта від 01 липня 2014 року № 26 виконані роботи з ремонту автомобіля на суму 7 255 грн, позивач 01 липня 2014 року сплатив 27 339,60 грн в оплату вартості придбаних запасних частин та робіт з відновлювального ремонту автомобіля, що підтверджується квитанцією від 01 липня 2014 року серії АВБ № 008099.

Отже, сума реальних збитків, що підлягає відшкодуванню на його користь та яка дорівнює реальній вартості запасних частин, що підлягають заміні, і вартості виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженого автомобіля, становить 27 339,60 грн.

За таких обставин, а також враховуючи принцип повного відшкодування завданої шкоди, грошові кошти у сумі 10 240,71 грн (27 339,60 - 17 098,89) підлягають стягненню з ПрАТ «УПСК».

Вважає, що з ПрАТ «УПСК» підлягає стягненню також і сума витрат у розмірі 600 грн на оплату авто-товарознавчого експертного дослідження з визначення суми матеріального збитку та сума витрат на оплату електронного повідомлення у розмірі 120 грн щодо запрошення представника ПрАТ «УПСК» для участі у проведенні огляду пошкодженого автомобіля.

Всього з ПрАТ «УПСК» на його користь належать до стягнення грошові кошти на загальну суму 10 960,71 грн (10 240,71 + 600 + 120).

Крім того, франшиза у сумі 1 000 грн, на яку ПрАТ «УПСК» зменшено суму страхової виплати при перерахуванні на його користь страхового відшкодування, втрата товарної вартості пошкодженого автомобіля у сумі 1 739,15 грн, яка визначена у висновку експерта від 25 червня 2014 року № 16.2014 року, а також моральна шкода підлягає відшкодуванню ОСОБА_2 як особою, яка завдала шкоду.

Вимушені зміни у сталому укладі свого життя внаслідок пошкодження автомобіля, які тривали досить довгий період часу, вказують на глибину та тривалість його душевних страждань, а тому визначає суму відшкодування моральної шкоди у розмірі 20 000 грн.

З урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 17 грудня 2015 року, ОСОБА_1 просив: стягнути з ПрАТ «УПСК» на його користь 9 240,70 грн у відшкодування прямих реальних збитків, що були понесені ним при оплаті робіт з відновлювального ремонту його автомобіля, 600 грн -витрати на оплату експертизи щодо визначення суми матеріального збитку, 120 грн на відшкодування вартості електронного повідомлення представника ПрАТ «УПСК» для огляду пошкодженого автомобіля, а всього стягнути з ПрАТ «УПСК» на його користь 9 960,71 грн; стягнути з ОСОБА_2 на його користь франшизу у сумі 1 000 грн та 1 739,15 грн на відшкодування майнової шкоди у вигляді втрати товарної вартості пошкодженого автомобіля та 20 000 грн на відшкодування моральної шкоди, а всього - 22 739,15 грн на відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

03 березня 2016 року позивачем та його представником подано заяву про уточнення позовних вимог (а. с. 233-234), в якій ОСОБА_1 просить стягнути на його користь з відповідачів вищезазначені суми, а також судовий збір та витрати на оплату правової допомоги.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 квітня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «УПСК» на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 9 240,71 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 франшизу у розмірі 1 000 грн, витрати товарної вартості пошкодженого автомобіля у розмірі 1 739,15 грн, відшкодування моральної шкоди у розмірі 2 000 грн.

У решті позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що сума реальних збитків, що підлягає відшкодуванню на користь позивача та дорівнює реальній вартості запасних частин, що підлягають заміні, і вартості виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженого автомобіля, становить 27 339,60 грн.

Згідно з довіреністю від 23 березня 2015 року ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_5 вести його судові справи, при цьому до суду не було надано доказів того, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 укладено договір-доручення про надання правової допомоги, а лише 03 березня 2016 року до матеріалів справи долучено дві розрахункові квитанції на суму по 1 000 грн кожна.

Таким чином, підстав для стягнення витрат на правову допомогу адвоката судом не встановлено.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 14 червня 2016 року апеляційну скаргу ПрАТ «УПСК» відхилено. Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 квітня 2016 року залишено без змін.

Ухвалу апеляційного суду мотивовано тим, що страховою компанією було занижено розмір страхового відшкодування, тому позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

У частині вирішенняпозовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 рішення суду першої інстанції у апеляційному порядку останньою не оскаржувалося.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводів

У касаційній скарзі, поданій у липні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ПрАТ «УПСК» просить скасувати оскаржувані судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що розмір страхового відшкодування, виплату якого здійснено ПрАТ «УПСК», визначено згідно з положеннями Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на підставі проведеного дослідження вартості матеріального збитку, та було виплачено позивачу за його заявою на особовий картковий рахунок у банку. Зазначений порядок виплати зумовлює відрахування ПДВ від визначеної суми, а тому підстави стягнення із страховика грошових коштів у розмірі 9 240,71 грн відсутні. Суди попередніх інстанцій під час вирішення цього спору не застосували положення пункту 22.1 статті 22, статті 29, пункту 34.3 статті 34, статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якими обґрунтовано правомірність дій страховика під час визначення розміру матеріального збитку та порядку його виплати.

У частині вирішенняпозовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 рішення судів попередніх інстанцій ПрАТ «УПСК» не оскаржуються, а тому касаційним судом не переглядаються.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 вересня 2016 року відкрито касаційне провадження в указаній справі та витребувано матеріали цивільної справи з Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області.

Статтею 388 ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набрав чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У лютому 2018 року цивільну справу № 398/1808/15-ц передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 19 лютого 2018 року справу за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «УПСК», ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, призначено до судового розгляду.

Короткий зміст позиції інших учасників справи

Відзив на касаційну скаргу ПрАТ «УПСК» ОСОБА_1 до суду не надсилав.

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково.

Оцінка аргументів учасників справи та висновків судів першої й апеляційної інстанції

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до статті 213 ЦПК України 2004 року рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам оскаржувані судові рішення не відповідають.

Суди встановили, що 17 травня 2014 року в на просп. Леніна, 69 у м. Олександрії ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Cheri QQ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не дотрималася безпечного інтервалу, в результаті чого здійснила наїзд на автомобіль «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 травня 2014 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн (а. с. 9, т. 1).

Відповідно до договору (поліса) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 02 квітня 2014 року № АС/7263991, укладеного між ПрАТ «УПСК» та ОСОБА_3 строком до 01 жовтня 2014 року, страхова сума (ліміт відповідальності страховика) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 50 000 грн, розмір франшизи - 1 000 грн (а. с. 57, т. 1).

19 травня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «УПСК» із заявою-повідомленням за фактом ДТП, у якій було пошкоджено належний йому на праві власності автомобіль (а. с. 86-87, т. 1).

28 травня 2014 року представником ПрАТ «УПСК» проведено огляд автомобіля «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер НОМЕР_2 , у присутності ОСОБА_1 та складено акт огляду пошкодженого транспортного засобу, в якому вказані пошкодження автомобіля (а. с. 88-89, т. 1).

20 червня 2014 року ОСОБА_1 подав до ПрАТ «УПСК» заяву про страхове відшкодування (а. с. 93, т. 1).

Згідно з калькуляцією від 21 червня 2014 року № 1945/2211, що була складена страховою компанією, з урахуванням пошкоджень зазначених у акті огляду, вартість матеріального збитку, завданого власнику досліджуваного автомобіля, визначено в сумі 21 718,67 грн (а. с. 90-92, т. 1).

Висновком судового експерта авто-товарознавця Гладких С. І. від 25 червня 2014 року № 16.2014, експертного авто-товарознавчого дослідження з визначення суми матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Міtsubishi Lаnсег 1,5 invite», реєстраційний номер НОМЕР_2 , встановлено, що сума матеріального збитку на момент проведення дослідження, без врахування відсотку зношення замінених складових та з врахуванням втрати товарної вартості, становить 29 424,21 грн, у тому числі втрата товарної вартості становить 1 739,15 грн.

Вартість відновлювального ремонту пошкодженого при ДТП автомобіля на момент проведення дослідження, без врахування відсотку зношення замінених складових та без врахування втрати товарної вартості, становить 27 685,06 грн (а. с. 11-40, т. 1).

04 липня 2014 року ПрАТ «УПСК» складено страховий акт (аварійний сертифікат) № ОЦ/173/000/14/0054 та прийнято рішення виплатити позивачу страхове відшкодування в розмірі 17 098,89 грн (21 718,67 - 3 619,78 (ПДВ 20 % ) - 1 000 грн (безумовна франшиза)) (а. с. 55).

Страхове відшкодування у розмірі 17 098,89 грн було перераховано позивачу на картковий рахунок СКР НОМЕР_3 у ПАТ «Укрсоцбанк» згідно з платіжним дорученням від 04 липня 2014 року № 892 (а. с. 56, т. 1).

Відповідно до наданого позивачем акта виконаних ремонтних робіт з ремонту пошкодженого автомобіля від 01 липня 2014 року № 26, проведених ПП ОСОБА_4 , який є платником єдиного податку згідно зі свідоцтвом № НОМЕР_4, вартість ремонтних робіт складає 7 255 грн, вартість запасних частин та матеріалів - 20 084,60 грн, загальна сума, витрачена позивачем на ремонт пошкодженого в ДТП автомобіля, - 27 339,60 грн (а. с. 50, 51, 52).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суди виходили з того, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Міtsubishi Lаnсег 1,5 invite реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 27 339,60 грн, а страховою компанією відшкодовано лише 17 098,89 грн, тому різниця недоплаченого страхового відшкодування підлягає стягненню зі страхової компанії.

Також судами враховано висновок експертного авто-товарознавчого дослідження, наданого позивачем, відповідно до якого розмір матеріальної шкоди, завданої позивачу як власнику пошкодженого автомобіля, становить 27 685,06 грн.

Проте повністю з такими висновками погодитися не можна виходячи з наступного.

У пункті 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до положень статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Положенням пункту 34.2 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про ДТП страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Згідно з пунктом 34.3 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди.

Відповідно до вимог пункту 36.1 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Керуючись наведеними вище вимогами законодавства, 28 травня 2014 року представником ПрАТ «УПСК» здійснено огляд пошкодженого транспортного засобу ОСОБА_1 та складено акт огляду пошкодженого транспортного засобу. При цьому позивач був присутній при огляді експертом автомобіля та погодився з переліком пошкоджень, зазначених експертом, підписавши протокол огляду транспортного засобу.

Позивачу, відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ПрАТ «УПСК» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 12 791,57грн.

На момент урегулювання страхового випадку між ПрАТ «УПСК» та ОСОБА_1 , останній не надавав страховику документи, які б підтверджували факт виконання відновлювального ремонту автомобіля та дійсний розмір понесених позивачем у зв`язку з цим витрат.

Водночас із заяви, наданої позивачем ПрАТ «УПСК», вбачається, що суму страхового відшкодування на підставі розрахунку збитків, ОСОБА_1 просив перерахувати на його картковий рахунок у ПАТ «Укрсоцбанк».

Доказів того, що в указаній заяві ОСОБА_1 обґрунтовував свої вимоги висновком від 25 червня 2014 року № 16.2014 експертного авто-товарознавчого дослідження з визначення суми матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Міtsubishi Lаnсег 1,5 invite», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та узгоджував зі страховиком суму відшкодування у розмірі 27 685,06 грн, матеріали справи не містять.

При цьому колегія суддів зазначає, що у випадку виплати потерпілій особі страхового відшкодування у вигляді майнової шкоди, пов`язаної з пошкодженням автомобіля, на особистий рахунок, а не на рахунок авторизованого сервісного центру, який є платником податку та який мав би здійснити відновлювальний ремонт автомобіля, із загальної суми цього страхового відшкодування віднімається сума ПДВ, що узгоджується з вимогами пунтку 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Отже, аналізуючи зазначені вище положення закону, з урахуванням обставин, встановлених у справі, колегія суддів дійшла висновку, що зобов`язання за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 02 квітня 2014 року № АС/7263991 ПрАТ «УПСК» виконано відповідно до вимог законодавства України та у повному обсязі.

Водночас згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Тобто, якщо позивачу недостатньо сплаченого страховиком відшкодування, він має право вимоги до винної у ДТП особи на різницю між фактичним розміром шкоди і сумою страхового відшкодування.

Проте на порушення вимог статей 212-214, 315 ЦПК України 2004 року суди попередніх інстанцій на зазначені вище положення закону та обставини справи уваги не звернули та не врахували, що розмір шкоди, яку повинен відшкодувати страховик потерпілій особі, повинен визначатись на підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та дійшли помилкового висновку про необхідність відшкодування різниці між витратами на проведення відновлювального ремонту та сумою, виплаченого страхового відшкодування, саме страховиком.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

Відповідно до частин першої, третьої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Оскільки встановлення додаткових обставин, а також дослідження та оцінка доказів у справі не потребується, судові рішення не відповідають вимогам законності й обґрунтованості, колегія суддів вважає за можливе ухвалити нове рішення у справі на підставі статті 411 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 415 ЦПК України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги приймає постанову відповідно до правил, встановлених статтею 35 та главою 9 розділу III цього Кодексу, з особливостями, зазначеними в статті 416 цього Кодексу.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 415, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» задовольнити частково.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 14 червня 2016 року в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 майнової шкоди у розмірі 9 240,71 грн скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 9 240,71 грн.

В іншій частині рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 квітня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 14 червня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Б. І. Гулько

Г. В. Кривцова

Ю. В. Черняк