Номер провадження: 22-ц/813/5168/19
Номер справи місцевого суду: 493/2628/18
Головуючий у першій інстанції Вергопуло А. К.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Таварткіладзе О.М.

суддів: Погорєлової С.О., Заїкіна А.П.

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м.Одеса апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Куликової Олени Володимирівни на ухвалу Котовського міськрайонного суду Одеської області від 28 березня 2019 року про передачу справи за підсудністю до іншого суду по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самосійних вимог на предмет спору: Балтський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про виключення відомостей про особу як про батька з актового запису про народження дитини,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Балтського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самосійних вимог на предмет спору: Балтський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про виключення відомостей про батьківство з актового запису про народження дитини.

Ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 30 листопада 2018 року вищевказану цивільну справу без виконання вимог ч.6 ст. 187 ЦПК України та без відкриття провадження у справі, передано за підсудністю до Котовського міськрайонного суду Одеської області.

Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 14.02.2019 року відкрито провадження у справі.

Вподальшому, ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 28.03.2019 року вказану цивільну справу передано за підсудністю до Савранського районного суду Одеської області.

Не погоджуючись з ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 28.03.2019 року про передачу цивільної справи за підсудністю до Савранського районного суду Одеської області, представник ОСОБА_1 адвокат Куликова Олена Володимирівна подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу суду та направити справу до Котовського міськрайонного суду Одеської області для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Відповідно до ч.2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч.1 ст.353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наведених у цій постанові підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Передаючи справу на розгляд до Савранського районного суду Одеської області, суд першої інстанції виходив з положень ч.1 ст.27 ЦПК України, а оскільки місце реєстрації відповідача зареєстроване в Савранському районі Одеської області, то справа має розглядатися Савранським районним судом Одеської області.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком міськрайонного суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, зводяться до незгоди з судовим рішенням та запереченням визначеної підсудності.

Частинами 6, 9 статті 187 ЦПК України визначено, що у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Відповідно до довідки Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 21.03.2019 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована з 20.03.2008 року за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.81).

Так, отримавши від Балтського районного суду Одеської області цивільну справу, не допускаючи спорів про підсудність, Котовський міськрайонний суд відкрив провадження у справі, але виконавши вимоги ч.6 ст. 187 ЦПК України та встановивши, що відповідач має зареєстроване місце проживання у Савранському районі Одеської області, а предмет пору не допускає застосування будь-якої іншої підсудності, ніж загальна (за зареєстрованим місцем проживання або зареєстрованим місцем перебування відповідача) обґрунтовано передав справу за підсудністю в порядку ст. 31 ЦПК України до Савранського районного суду Одеської області.

В матеріалах справи міститься відповідь на адвокатський запит Загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 9 м.Подільська Одеської області від 02.04.2019 року, відповідно до якої, син відповідача, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчається в загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 9 м.Подільськ Одеської області в 5-в класі та проживає в АДРЕСА_2 (а.с.94).

Згідно з відповіддю КУ «Одеський обласний центр екстреної медичної допомоги і медицини катастроф» від 08.07.2019 року на запит суду, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 02.04.2014 року прийнята на посаду економіста з фінансово-економічної роботи до відокремленого підрозділу «Котовська станція екстреної (швидкої) медичної допомоги», наказ від 02.04.2014 № 2. 01 квітня 2015 року була переведена із відокремленого підрозділу «Котовська станція екстреної (швидкої) медичної допомоги» на посаду економіста планово-економічного відділу до КУ «Одеський обласний центр екстреної медичної допомоги і медицини катастроф» згідно ст.32 КЗпП України, наказ від 01.04.2015 року № 27-к. 30 листопада 2015 року переведена із КУ «Одеський обласний центр екстреної медичної допомоги і медицини катастроф» до відокремленого підрозділу «Котовська станція екстреної (швидкої) медичної допомоги» на посаду економіста планово-економічного відділу згідно ст.32 КЗпП України, наказ від 30.11.2015 року № 102-к, де працює по теперішній час.

Відповідно до інформації ГУ Пенсійного фонду України в Одеській області від 04.07.2019 року, за ОСОБА_2 , як за найманого працівника у період з 01.01.2018 року по 31.05.2019 року звітувало підприємство Відокремлений підрозділ «Подільська станція екстреної (швидкої) медичної допомоги КУ «Одеський обласний центр екстреної медичної допомоги і медицини катастроф».

Згідно з заявою самої ОСОБА_2 до державного виконавця від 01.06.2018 року про видачу довідки про неотримання аліментів, в якій місце свого проживання ОСОБА_2 зазначила: АДРЕСА_3

У довідці від 04.06.2018 року державний виконавцеь зазначив місце проживання ОСОБА_2 : АДРЕСА_3 (а.с.101).

Вищевикладені обставини свідчать про різні адреси місця перебування ОСОБА_2 в м.Подільську Одеської області, але при цьому відомостей про зареєстроване місце проживання або зареєстроване місце перебування в м. Подільську Одеської області відповідачем до суду не представлено.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (далі - Закон) реєстрація - це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Місце проживання - це житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Згідно із пунктом 17 частини першої статті 6 Закону особи, які не проживають за адресою, що зареєстрована як місце їх проживання, більше одного місяця і які мають невиконані майнові зобов`язання, накладені в адміністративному порядку чи за судовим рішенням, або призиваються на строкову військову службу і не мають відстрочки, або беруть участь у судовому процесі в будь-якій якості, зобов`язані письмово повідомити орган реєстрації про своє місце перебування

Разом з тим процесуальний закон, який регулює питання територіальної юрисдикції суду при розгляді цивільних справ і в порядку позовного провадження встановлює, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не встановлено законом.

Визначальним для правильного вирішення питання про територіальну юрисдикцію суду щодо розгляду вказаної цивільної справи, в якій батьком оспорюється своє батьківство щодо неповнолітньої дитини є зареєстроване місце проживання або зареєстроване місце перебування відповідача, а не само по собі його фактичне місце проживання (перебування) без здійсненням реєстрації у встановленому порядку.

Порушення правил теориіторальної підсудності про яку заявляє сторона під час розгляду справи в суді першої інстанції є самостійною підставою для обов`язкового скасування судового рішення і направлення судом апеляційної інстанції справи на новий розгляд до належного суду (якому справа підсудна в порядку параграфу 3 глави 2 ЦПК України).

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на наступне.

Поняття розумних строків розгляду справи в контексті ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нетотожне (неідентичне) поняттю процесуальних строків в національних системах права. Право Європейського Суду з прав людини є «автономним» і його тлумачення Судом Конвенції не пов`язане з тлумаченням права національними судами.

ЄВРОПЕЙСЬКИЙ СУД з прав людини оцінює «розумність» тривалості провадження з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливість предмета спору для заявника (див., серед інших джерел, рішення у справі «Фрідлендер проти Франції» (Frydlender v. France) [ВП], заява № 30979/96, п. 43, ECHR 2000-VII). Українські справи: «Світлана Науменко проти України», рішення від 09 листопада 2004 року; «Меріт проти України», рішення від 30.03.2004 року; «Єфименко проти України», рішення від 18 липня 2006 року, «Івань та інші проти України», рішення від 12 січня 2017 року, п.п.7, 8; «Аніфер проти України», рішення від 26 липня 2018 року п.6, та інші.

В пункті 1.6. Європейської хартії про статус суддів (Рада Європи, 1998 р.) з урахуванням положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом» зазначено, що на державу покладається обов`язок забезпечувати суддів всіма засобами, необхідними для належного виконання їхніх завдань, і зокрема, для розгляду справ в межах розумного періоду часу.

У пункті 33, 35 Рекомендації СМ/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки, ухваленою Комітетом Міністрів Ради Європи 17 листопада 2010 року, підкреслено, що кожна держава повинна виділяти судам достатньо ресурсів, приміщень та устаткування, щоб вони могли функціонувати відповідно до стандартів, викладених у ст.6 Конвенції, а також щоб судді могли ефективно працювати.

У судах має працювати достатня кількість суддів та кваліфікований допоміжний персонал.

Тому, незабезпечення належного функціонування судової системи через відсутність достатньої кількості суддів, у зв`язку з надмірним навантаженням, унеможливлює розгляд справ у строки, передбачені національним законодавством.

З початку січня 2019 року по 18.07.2019 року внаслідок автоматизованого розподілу до судді Таварткіладзе О.М. надійшло 492 справи.

З урахуванням надмірного навантаження, яке виходить за межі фізичних можливостей, недостатньою кількістю суддів (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 16), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці і т.п.), суд апеляційної інстанції позбавлений можливості вирішити питання щодо відкриття провадження у справі, призначити справу до розгляду, вирішити інші процесуальні питання, пов`язані з розглядом справи, та розглянути справу у строки, передбачені національним законом.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381, 383 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С ТА Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Куликової Олени Володимирівни - залишити без задоволення.

Ухвалу Котовського міськрайонного суду Одеської області від 28 березня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено: 18.07.2019 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: С.О. Погорєлова

А.П. Заїкін