Справа № 643/7909/19
Провадження № 2/643/3611/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2019 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря Шинкаренко О.В., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши в підготовчому провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Московський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Московський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, в якому просить: виключити відомості про нього як батька дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з актового запису № 2042 від 11.12.2013 року, складеного Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції.

В обґрунтування позову зазначив, що приблизно в лютому березні 2013 року він познайомився з ОСОБА_4 , з якою у нього виникли особисті стосунки. У травні 2013 року йому подзвонила відповідач і повідомила, що вона вагітна та позивач є батьком дитини, і а тому їм необхідно одружитися. 06.09.2013 року між сторонами укладено шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась дитина ОСОБА_3 . Згідно свідоцтва про народження дитини, батьками ОСОБА_3 є позивач та відповідач. З серпня 2015 року між сторонами припинено будь-яке спілкування, позивач переїхав до Луганської області. В березні 2019 року він дізнався, що батьком дитини є інший чоловік. Про це йому повідомив їх спільний з відповідачем знайомий ОСОБА_5 , якого позивач випадково зустрів. Останній повідомив, що в період лютий березень 2013 року у нього були інтимні стосунки з відповідачем. За таких обставин, у позивача є всі підстави вважати, що він не є батьком ОСОБА_3 .

Судом в судовому засіданні 20.06.2019 року було постановлено викликати ОСОБА_2 для дачі особистих пояснень в підготовче судове засідання, призначене на 18.07.2019 року на 12-00 годину. Надіслати судову повістку на адресу позивача, зазначену в позовній заяві, не видалось можливим через відсутність поштового зв`язку з Словяносербським районом Луганської області. Інші засоби зв`язку з позивачем, згідно даних позовної заяви ОСОБА_2 відсутні.

Позивач в підготовче судове засідання 18.07.2019 року не з`явився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

В підготовчому судовому засіданні відповідач визнала позов та просила ухвалити рішення про його задоволення.

Представник третьої особи - Московського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, заперечень проти позовних вимог не має.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Вирішуючи питання щодо можливості прийняття визнання позову відповідачем, суд враховує таке.

Статтею 136 Сімейного кодексу України (далі СК) передбачено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

Згідно ч. 2 ст. 136 СК, у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, яка записана батьком, і дитиною.

Таким чином, умовою задоволення відповідного позову є доведення відсутності кровного споріднення.

Суд приходить до висновку, що само по собі визнання позову відповідачем, без наявності належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів відсутності кровного споріднення позивача та його дочки, суперечитиме вимогам закону, згідно яких вказані обставини підлягають обов`язковому доведенню в ході розгляду справи.

Крім того, згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі, є справедливий розгляд та вирішення цивільних прав.

Згідно Принципу 6 Декларації прав дитини, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Статтею 5 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають відповідальність, права і обов`язки батьків і у відповідних випадках членів розширеної сім`ї чи общини, як це передбачено місцевим звичаєм, опікунів чи інших осіб, що за законом відповідають за дитину, належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення визнаних цією Конвенцією прав і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються.

Згідно ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до ст. 8 Конвенції, держави-учасниці зобов`язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім`я та сімейні зв`язки, як передбачається законом, не допускаючи протизаконного втручання.

Статтею 32 Конституції України передбачено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Права та обов`язки батьків і дітей врегульовані також нормами Сімейного кодексу України.

Таким чином, ухвалення рішення в даній цивільній справі, зокрема в разі задоволення позову, вплине не тільки на права та обов`язки позивача і відповідача, а й безпосередньо вплине на права та інтереси їх дитини, оскільки в разі задоволення позову буде припинений сімейний та юридичний зв`язок між дитиною і позивачем. Відповідно, в разі задоволення позову дитина може позбавитися піклування з боку позивача, оскільки будь-які права та обов`язки дитини і позивача, що ґрунтуються на факті батьківства, будуть припинені.

За таких обставин суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем матиме вплив на права, свободи та інтереси дитини і може призвести до їх порушення в разі задоволення позову без наявності належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів відсутності кровного споріднення між позивачем та дитиною.

З урахуванням обставин справи, задоволення позову виключно з підстав визнання його відповідачем не відповідає завданню забезпечення справедливого розгляду та вирішення даної цивільної справи та якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Враховуючи наведене, суд на даній стадії розгляду справи, без дослідження доказів, якими підтверджується відсутність кровного споріднення, не вбачає підстав для прийняття визнання позову відповідачем та ухвалення рішення про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька.

Керуючись ст. 2, 206, 258-261, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В прийнятті визнання ОСОБА_1 позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Московський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька - відмовити.

Продовжити розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Московський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 23.07.2019 року.

Суддя Д.А. Крівцов