Справа № 314/5802/18
Провадження № 2/314/352/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2019 року м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі

головуючого судді Мануйлової Н.Ю.,

секретар судового засідання Рясна А.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Коломоєць І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу № 314/5802/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми боргу та інфляційний втрат,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми боргу та інфляційних втрат. Свої вимоги обґрунтувала тим, що 13.112006 Вільнянським районним судом Запорізької області було винесено рішення за її позовом до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу в розмірі 32066,00 грн. 3% річних у розмірі 1787,05 грн. та судові витрати у розмірі 809,97 грн. Дане рішення набрало законної сили і 20.06.2007 ВДВС Вільнянського РУЮ було відкрито виконавче провадження.

Проте, відповідачем рішення суду про стягнення заборгованості виконано не було, у зв`язку з чим вона зверталася до суду з позовними заявами про застосування до суми боргу індексів інфляції та 3% річних у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 25.12.2013 позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 3% річних в розмірі 6957,14 грн., судовий збір в розмірі 229,40 грн. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 26.02.2014 рішення районного суду по даній справі залишено без змін. Виконавчий лист наданий до ВДВС на виконання. Відкрито виконавче провадження ВП №43550941.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 04.06,2014 по справі №314/1764/14-ц позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 індекси інфляції, застосовані до суми боргу, в розмірі 27 528,71 грн., стягнуто судовий збір у сумі 275,0 грн. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 29.07.2014 рішення районного суду по даній справі залишено без змін. Виконавчий лист наданий до ВДВС на виконання Відкрито виконавче провадження ВП №45579378.

Заочним рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 04.11.2015 по справі №314/2399/15-ц позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 індекси інфляції, застосовані до суми боргу, в розмірі 23 782,54 грн., стягнуто судовий збір у сумі 243,6 грн. ОСОБА_3 було оскаржено рішення суду, однак апеляційна скарга повернута ОСОБА_3 в зв`язку з порушенням процесуальних вимог щодо оскарженого заочного рішення. Виконавчий лист наданий до ВДВС на виконання. Відкрито виконавче провадження ВП №54151495.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 13.12.2016 по справі №314/5866/16-ц позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 за період до 30.06.2016 відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 43 174,0 грн., донараховані за цей же період індекси інфляції в сумі 29 377,58 грн. та 3% річних у сумі 2 968,04 грн.; стягнуто судовий збір у сумі 755,21 грн. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 15.03.2017 рішення районного суду по даній справі залишено без змін. Виконавчий лік наданий до ВДВС на виконання. Відкрито виконавче провадження ВП №54 1 56956.

Заочним рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 13.10.2017 по справі №314/2603/17-ц позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 за період до 30.06.2017 відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 15 049,77 грн. донараховані індекси інфляції в сумі 15 762,15 грн., 3% річних у сумі 931,53 грн. та судовий збір у розмірі 640,0 грн. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 26 06.2018 рішення районного суду по даній справі залишено без змін. Рішення набрало законної сили 26.06.2018.

На день подання даного позову жодне з вказаних судових рішень не виконано. Загальна сума боргу по п`яти невиконаним рішенням суду становить 167 692,67 грн.

Оскільки частиною п`ятою статті 11 ЦК України передбачається виникнення цивільних прав та обов`язків з рішення суду, то вважає, що на підставі рішень суду у ОСОБА_3 виникли нові грошові зобов`язання, на які поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України.

Позивачем було зроблено детальний розрахунок трьох процентів річних від простроченої суми боргу та інфляційних втрат по вказаним п`яти рішенням суду, відповідно до якого загальна сума розрахованих трьох процентів річних від простроченої суми боргу та інфляційних втрат, завданих позивачу внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань по виконанню рішень судів складає 77251,20 грн.

Представником відповідача було подано відзив, згідно якого вона просить суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми боргу, інфляційних витрат з огляду на такі обставини.

Позивачем не зазначено дату початку періоду прострочення відповідачем зобов`язання, що, на думку представника відповідача, свідчить про здійснення всіх розрахунків на припущеннях та про необґрунтованість позову. Крім того, у відзиві зазначено, що позивач помилково посилається на час набрання законної сили рішень суду як на час настання перебігу строку прострочення виконання боржником зобов`язання, оскільки вказана норма поширюється на зобов`язання договірного характеру і не стосується відносин, пов`язаних з невиконанням або неналежним виконанням рішення суду, а сума судового збору не є грошовим зобов`язанням за договором, тому для підрахунку заборгованості зазначена сума не має врахову ватись. Крім того, представник відповідача зазначає, що за всіма рішеннями суду, на які позивачка посилається у позові, на підставі яких здійснено розрахунки в Додатках до позову, посилаючись на судові справи №№ 314/5056/13, 314/1764/14, 314/2399/15, 314/5866/16, 314/2603/17, вже стягнуті проценти та індекс інфляції, тому позов ґрунтується на вимогах, які фактично є подвійним стягненням, що суперечить вимогам чинного законодавства. Представник відповідача звертає увагу суду на те, що позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 у справі № 314/5272/17 та у даному позові, поданий з того ж самого предмету та з тих самих підстав, з посиланнями на ті ж самі рішення суду: рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 13.11.2006 по справі № 2-66/06; від 25.12.2013 по справі №314/5056/13 про стягнення трьох відсотків річних у розмірі 6957,14 грн., від 04.06.2014 по справі № 314/1764/14 про стягнення 27528, 71 грн., від 04.11.2015 по справі № 314/2399/15 про стягнення 23782,54, від 13.12.2016 по справі № 314/5866/16-ц про стягнення відсотків 43174 грн., індексу інфляції 29377, 58 грн., три відсотки річних 2968, 04 грн., від 13.10.2017 по справі № 314/2603/17 про стягнення відсотків 15049, 77 грн., індекс інфляції 15762,15 грн., три відсотки річних 931, 53 грн., тому питання стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 коштів в порядку ст. 625 ЦК на підставі зазначених рішень вже вирішено, а також зроблено висновок, що вимоги ОСОБА_2 стосуються неналежного виконання рішення суду. Виконавчі провадження, на які позивач посилається у позові, за № 4026471 та № 4026682 відповідно до Автоматизованої системи виконавчих проваджень, що міститься у відкритому доступі в мережі Інтернет на виконанні не перебувають. Представник відповідача зазначає, що вимога позивача щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу є необґрунтованою, оскільки позивачка є адвокатом, тобто є юридично обізнаною особою. Таким чином, представник відповідача ОСОБА_3 просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми боргу, інфляційних витрат і стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правову допомогу.

У судовому засіданні представник позивача наполягала на позовних вимогах, просила задовольнити їх з підстав, вказаних в позові. Також, як на підтвердження обґрунтованості своєї позиції посилалася на постанову Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 по справі №686/21962/15-ц щодо нарахування 3% річних та інфляційних втрат на грошове зобов`язання, пов`язане із довготривалим невиконанням рішення суду.

Щодо розподілу судових витрат зазначила, що даний спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, який протягом майже 13 років не сплатив жодної копійки суми заборгованості. Просила суд незалежно від результатів вирішення спору покласти всі судові витрати на відповідача, керуючись вимогами ч.9 ст.141 ЦПК України.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову з підстав, зазначених у відзиві. Також, просила стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правовому допомогу, які станом на день прийняття рішення суду відповідно до квитанцій до прибуткових касових ордерів та актів виконаних робіт становлять 8000грн.

Заслухавши пояснення представника позивача, заперечення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 13.11.2006 Вільнянським районним судом Запорізької області було винесено рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення з останнього, з урахуванням ухвали про виправлення арифметичних помилок від 04.12.2006, суми боргу за договором позики в розмірі 34035,04 грн. та 421,34 грн. судових витрат (арк.с.6-8, 9-10).

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Неналежне виконання ОСОБА_3 зобов`язань, прийнятих на себе за умовами договорів позики стало підставою для звернення ОСОБА_2 до суду із позовними вимогами, за результатами розгляду яких Вільнянським районним судом Запорізької області були ухвалені відповідні судові рішення.

Так, рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 25.12.2013 позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 3% річних в розмірі 6957,14 грн., судовий збір в розмірі 229,40 грн. (арк..с.12-15). Виконавчий лист наданий до ВДВС на виконання. Відкрито виконавче провадження ВП №43550941

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 04.06.2014 по справі №314/1764/14-ц позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 індекси інфляції, застосовані до суми боргу, в розмірі 27 528,71 грн., стягнуто судовий збір у сумі 275,0 грн. (арк.с.16-17). Виконавчий лист наданий до ВДВС на виконання Відкрито виконавче провадження ВП №45579378.

Заочним рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 04.11.2015 по справі №314/2399/15-ц позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 індекси інфляції, застосовані до суми боргу, в розмірі 23782,54 грн., стягнуто судовий збір у сумі 243,6 грн. (арк.с.18-19). Виконавчий лист наданий до ВДВС на виконання. Відкрито виконавче провадження ВП №54151495.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 13.12.2016 по справі №314/5866/16-ц позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 за період до 30.06.2016 відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 43 174,0 грн., донараховані за цей же період індекси інфляції в сумі 29 377,58 грн. та 3% річних у сумі 2 968,04 грн.; стягнуто судовий збір у сумі 755,21 грн. (арк.с. 20-21). Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 15.03.2017 рішення районного суду по даній справі залишено без змін (арк..с.22-23). Виконавчий лік наданий до ВДВС на виконання. Відкрито виконавче провадження ВП №54156956.

Заочним рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 13.10.2017 по справі №314/2603/17-ц позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 за період до 30.06.2017 відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 15 049,77 грн. донараховані індекси інфляції в сумі 15 762,15 грн., 3% річних у сумі 931,53 грн. та судовий збір у розмірі 640,0 грн. (арк..с. 24-25). Постановою апеляційного суду Запорізької області від 26.06.2018 рішення районного суду по даній справі залишено без змін. Рішення набрало законної сили 26.06.2018 (арк.с.26-27).

Вказані обставини, а також те, що жодне з перелічених рішень виконано не було, підтверджуються наданими копіями судових рішень, а також обліковою карткою на зведене виконавче провадження (арк.с.89).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов`язання.

Правовий аналіз вищенаведених приписів чинного законодавства дозволяє зробити висновок про те, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором позики, яке боржником виконано не було, не припиняє правовідносин сторін цього договору щодо сплати наявного боргу та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання.

Позовні вимоги ОСОБА_2 ґрунтуються на нарахуванні 3% річних та інфляційних втрат на суми, визначені рішеннями Вільнянського районного суду Запорізької області відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України.

Враховуючи положення статей 3, 509, 625 ЦК України, за змістом яких передбачається правомірне нарахування інфляційних втрат і 3% річних на суму основного боргу, а не на інфляційні втрати і 3% річних, нараховані за попередній період, суд вважає недоречними аргументи позивача, за якими фактично має відбутися нарахування «інфляційні на інфляційні».

Такі позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду, викладеними в постанові від 21.05.2019 по справі №916/2889/13.

Щодо розподілу судових витрат, суд приходить до такого.

Згідно з ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача (п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України).

Відповідно до ч.9 ст.141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Зважаючи на те, що даний спір виник внаслідок довготривалого невиконання відповідачем рішень суду, суд вважає за можливе не стягувати з позивача витрати на правову допомогу, про які заявляла представник відповідача, та які відповідно до квитанцій до прибуткових касових ордерів та актів виконаних робіт становлять 8000 грн.

Разом з тим, судовий збір суд залишає за позивачем.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 4, 141, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст.3, 509, 625 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми боргу та інфляційний втрат відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 12.07.2019.

Суддя Наталія Юріївна Мануйлова

12.07.2019