УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2019 р. Київського районного суду м. Харкова Лях М.Ю., розглянувши у судовому засіданні в м. Харкові заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ), яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , малолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_5 (адреса: АДРЕСА_3 ), треті особи: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Непочатих Вікторія Володимирівна (адреса: м. Харків, майдан конституції, 1, 8 під., оф. 5), Управління служб у справах дітей Київського району департаменту праці та соціальної політики ХМР (адреса: 61002, м. Харків, вул. Чернишевська, 55), ОСОБА_6 (адреса: АДРЕСА_1 ) про визнання договору недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати недійсним договор дарування 40/100 частини квартири АДРЕСА_4 від 25.03.2015 року №166, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом ХНМО Непочатих В.В. Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій вона просить вжити заходів забезпечення шляхом заборони виконання виконавчого листа від 01.11.2018 року про вселення ОСОБА_4 до квартири АДРЕСА_5 , а також заборони ОСОБА_4 вчиняти будь-які дії спрямовані на відчуження своєї частки в квартирі АДРЕСА_4 .

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 29.05.2018 року Київським районним судом міста Харкова було винесено рішенням, яким усунуто перешкоди у користуванні власністю шляхом вселення ОСОБА_4 у комунальну квартиру АДРЕСА_5 , в якій йому належить 40/100 часток. Постановою державного виконавця Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ від 05.11.2018 р. відкрито виконавче провадження про вселення ОСОБА_4 у комунальну квартиру АДРЕСА_5 , яке на теперішній час є не виконаним. Враховуючи, що відповідач може продати або іншим чином відчужувати частку у спірному житлі, що може значно ускладнити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог ОСОБА_1 просить забезпечити позов шляхом накладення заборони відчуження квартири

Суд, перевіривши доводи, викладені позивачем в обґрунтування заявлених вимог, дослідивши надані копії документів в їх системному зв`язку між собою вважає, що заява позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має право звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. При цьому, під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Отже, невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам. Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення. Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку. Заходи щодо забезпечення позову мають застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Слід відзначити, що саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження їх доказами згідно зі статтею 81 ЦПК, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 N9, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, приймаючи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку про відсутність на теперішній час правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову через наявність вищенаведених неточностей. Разом з тим, позивач не позбавляється права звернутися до суду із відповідною заявою про забезпечення позову в майбутньому в будь-який час протягом розгляду справи в суді.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 81, 149-153, 260,261, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , малолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Непочатих Вікторія Володимирівна, Управління служб у справах дітей Київського району департаменту праці та соціальної політики ХМР, Липовой ОСОБА_7 про визнання договору недійсним - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду першої інстанції протягом п`ятнадцяті днів з дня складання ухвали.

Суддя