Справа № 266/3785/19
Провадженя№ 2/266/845/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2019 року м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого - судді Пантелєєва Д.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача з позовом про визнання права власності на кв. АДРЕСА_1 .

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідно до договору купівлі - продажу №3341 від 29.04.2005 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 остання придбала кв. АДРЕСА_1 , який зареєстровано 23.11.2005 року. Після укладення шлюбу з ОСОБА_4 позивачка змінила прізвище з ОСОБА_1 на ОСОБА_1. Правовстановлюючі документи на квартиру було втрачено позивачем в січні 2014 року в результаті крадіжки сумки з особистими документами. Відновлення документів в позасудовому порядку не є можливим, оскільки архів нотаріуса ОСОБА_9 знаходиться в м. Донецьк Донецької області, яке тимчасово не підконтрольне органам влади України, нотаріус свою діяльність припинив. Просила суд визнати за ОСОБА_1 право власності на кв. АДРЕСА_1 .

Позивачу надіслана ухвалу про відкриття провадження у справі, що підтверджується матеріалами справи.

Судове повідомлення, яке направлялося відповідачу ОСОБА_2 , вручено адресату та повернуто на адресу Приморського районного суду м. Маріуполя з відміткою про отримання.

Клопотань від учасників процесу про розгляд справи у поряду загального позовного провадження не надходило.

Відзив від відповідача до суду не надходив.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами ( ч.8 ст.178 ЦПК України).

Оскільки, відповідно до вимог ст.279 ЦПК України, справа в порядку спрощеного позовного провадження розглядається без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, то, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

Перешкод для розгляду справи немає.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

29.04.2005 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі - продажу, зареєстрований в реєстрі за №3341 та посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_9, згідно умов якого ОСОБА_1 придбала кв. АДРЕСА_1 загальною площею 43,8 кв.м., житловою площею 29,5 кв.м. (а. с. 10)

Договір купівлі - продажу зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23.11.2005 року, реєстраційний номер нерухомого майна 10554361.

Після укладення шлюбу 27.05.2014 року з ОСОБА_4 позивач змінила прізвище з ОСОБА_1 на ОСОБА_7 (а. с. 9)

Належна ОСОБА_1 квартира АДРЕСА_1 - двокімнатна, загальною площею 43,8 кв.м., житловою площею 29,5 кв.м. (а. с. 11-12)

Довідкою, яка видана начальником Жовтневого РВ МГУ ГУМВС України в Донецькій області Саприкіним О.В . підтверджується факт звернення ОСОБА_1 до органів внутришніх справ з заявою про викрадення документів, а саме договору купівлі - продажу належної їй квартири (а. с. 14)

Нотаріус ОСОБА_9 припинила свою діяльність в якості нотаріуса, її архів перебуває в м. Донецьк Донецької області, яке тимчасово не підконтрольне органам державної влади України (а. с. 15, 16-19)

Відповідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України)

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 24 червня 2015 року № 6-318цс15, яка за змістом ч. 4 ст. 263 ЦПК України, має враховуватися судом, за правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Отже, враховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України.

Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України в постанові від 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1622цс15 зазначила, що відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства.

Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України пе лише у ст. 335 та ст. 376 ЦК України.

У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених! законом підстав, зокрема із правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України).

Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує,! а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Право власності позивачки на спірну квартиру підтверджується наданими нею доказами - а саме витягом з реєстру речових праві, які відповідають вимогам ст.ст. 77. 78 ЦПК України.

Матеріалами справи доведено той факт, що правовстановлюючі документи власника нерухомого майна в особі ОСОБА_1 було втрачено з незалежних від неї обставин, заборгованість за кредитом відсутня, а звернення до суду із позовом є вірним способом захисту позивачем свого порушеного права власності.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 13, 141, 263, 265, 268, 272, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 319, 328, 392 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ) про визнання права власності - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 43,8 кв.м., житловою площею 29,5 кв.м.

На рішення може бути подано апеляцію до Донецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 29.07.2019 року.

Суддя: Пантелєєв Д. Г.