печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2019 року Печерський районний суд м. Києва суддя Остапчук Т.В. секретар судового засідання Ткаченко Ю.М., учасники справи: позивач: ОСОБА_1 відповідач: Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» третя особа: ОСОБА_2 розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», третя особа: Голова правління Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» - ОСОБА_2 про поновлення на роботі, визнання незаконним наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

03.07.2019 року в судовому засіданні представником відповідача заявлено клопотання про залишення позову без руху та надання позивачеві строк на усунення недоліків - сплати судового збору, зокрема, за вимогу щодо виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про залишення позову без руху та надання позивачеві строку для усунення недоліку, виходячи з такого. У провадженні Печерського районного суду міста Києва знаходиться цивільна справа № 757/43048/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ПAT «Укрзалізниця», третя особа: голова правління А Г «Укрзалізниця» - ОСОБА_2 - про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу визнання незаконним наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності. Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 13.09.2016 відкрито провадження у вказаній цивільній справі. Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 08.02.2019 справу було прийнято до провадження. Статтями 175, 177 ЦПК України встановлені вимоги до позовної заяви при подачі її до суду, проте позивачем вони не виконані, а саме, не надано платіжного документа про належну сплату судового збору за одну самостійну вимогу майнового характеру відповідно до Закону України «Про судовий збір». Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі. Як зазначив Верховний Суд України в ухвалі від 10 січня 2019 по справі № 727/2955/18, стягнення заробітної плати, про що зазначається в пункті 1 частини 1 ст. 5 Закону України від 08.07.2011 року «Про судовий збір», не є тотожнім стягненню середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Вказаного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 30 січня 2019 у справі № 910/4518/16. Таким чином, вимога про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не є тотожною до вимоги про стягнення заробітної плати, тому не може буди віднесена до категорії пільгових вимог, за подачу яких п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», в редакції від 22 травня 2015 року, яка набрала законної сили 1 вересня 2015 року, сплата судовою збору не передбачена, вказаного висновку також прийшов Апеляційний суд м. Києва у ухвалі від 15 січня 2018 у справі № 761/15747/17. Крім того, відповідні зміни в сфері регулювання оплати судового збору відбулися внаслідок прийняття Закону України від 22 травня 2015 року N 484-УІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору». Цим Законом суттєво змінено ставки судового збору (стаття 4 Закону України «Про судовий збір»), зокрема й підвищено розмір ставок за подання касаційних скарг, а також одночасно значно скорочено перелік суб`єктів, які звільняються від оплати судового збору (стаття 5 Закону України «Про судовий збір»). Вказаний закон набрав чинності з 1 вересня 2015 року. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній до 1 вересня 2015 року, від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин. З 1 вересня 2015 року ця категорія пільговиків звужена. Так. за пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» у редакції, яка діє з 1 вересня 2015 року, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Отже, починаючи з 1 вересня 2015 року, позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях: про стягнення заробітної плати га про поновлення на роботі. Відтак, Позивачем у позовній заяві пред`явлено одну вимогу, за подання якої п.1 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» не передбачено звільнення від сплати судового збору, зокрема, за виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За таких обставин, позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, а саме сплати судового збору за вимогу майнового характеру. На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-19, 23, 33, 34, 49, 174-177, 184, 185, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до AT «Укрзалізниця», третя особа: голова правління А Г «Укрзалізниця» - ОСОБА_2 - про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу визнання незаконним наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності- залишити без руху, надавши позивачу строк у десять днів з дня отримання копії ухвали, для усунення зазначених недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Остапчук Т.В.