Постанова

Іменем України

17 липня 2019 року

м. Київ

справа № 666/4130/15-ц

провадження № 61-13375 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач),

суддів: Гулька Б. І., Кривцової Г. В., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 14 березня 2016 року у складі судді Стамбули М. І. та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 18 липня 2016 року у складі колегії суддів: Бугрика В. В., Лісової Г. Є., Семиженка Г. В.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»)звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 19 вересня 2005 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 36 705 грн, зі сплатою 1,75 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, терміном до 16 вересня 2021 року.

Відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, на вимоги банку не реагував, унаслідок чого станом на 12 травня 2015 року виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 43 360 грн 96 коп., з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 25 503 грн 94 коп.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом у розмірі 16 697 грн 76 коп.; заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 249 грн 60 коп.; пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання за договором у розмірі 909 грн 66 коп.

З урахуванням викладеного ПАТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за вищевказаним кредитним договором у розмірі 43 360 грн 96 коп.

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживача.

Зустрічна позовна заява мотивована тим, що банком у порушення умов укладеного між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитного договору від 19 вересня 2005 року в односторонньому порядку з 01 лютого 2009 року було збільшено відсоткову ставку з 21 % річних, передбаченого вказаним договором, до 27,95 %. Він повідомлення про підвищення відсоткової ставки від банку не отримував, згоди на таке підвищення не надавав. Вважав, що такими діями банку порушено його права та умови вищевказаного кредитного договору.

З урахуванням викладеного ОСОБА_1 просив суд визнати дії ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо підвищення з 01 лютого 2009 року процентної ставки за кредитним договором від 19 вересня 2005 року незаконними та такими, що здійснені з порушенням умов цього кредитного договору; зобов`язати ПАТ КБ «ПриватБанк» здійснити перерахунок сплачених ним коштів у період з 19 вересня 2005 року по день ухвалення судом рішення за кредитним договором від 19 вересня 2005 року за процентною ставкою 21 % річних, що діяла на момент укладення договору; зобов`язати ПАТ КБ «ПриватБанк» надати йому розрахунок сум сплачених на виконання кредитного договору без урахування розміру неправомірно збільшеної процентної ставки та пов`язаних з таким підвищенням пені у розмірі 0,15 % та підвищених відсотків за користування кредитом у розмірі 3,84 % на місяць від суми непогашеної у строк заборгованості за кредитом.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Херсона від 20 жовтня 2015 року зустрічний позов ОСОБА_1 об`єднано в одне провадження з позовом ПАТ КБ «ПриватБанк».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 14 березня 2016 року у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано дії ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо підвищення з 01 лютого 2009 року процентної ставки за кредитним договором від 19 вересня 2005 року, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 , незаконними та вчиненими з порушенням умов кредитного договору від 19 вересня 2005 року. Зобов`язано ПАТ КБ «ПриватБанк» здійснити перерахунок сплачених ОСОБА_1 у період з 19 вересня 2005 року по день винесення рішення по справі коштів по кредитному договору від 19 вересня 2005 року за процентною ставкою 21 % річних, що діяла на момент укладення договору. Зобов`язано ПАТ КБ «ПриватБанк» надати ОСОБА_1 належним чином засвідчений розрахунок сплачених сум по кредитному договору від 19 вересня 2005 року без урахування: збільшеної з 01 лютого 2009 року процентної ставки, пов`язаної з підвищенням процентної ставки пені у розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочки, підвищених відсотків за користування кредитом у розмірі 3,84 % на місяць від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що банком належним чином не повідомлено ОСОБА_1 про збільшення відсоткової ставки за кредитним договором, а останній своєї згоди на вчинення таких дій не надавав й таких дій не виконав. Таким чином, банком в односторонньому порядку було збільшено відсоткову ставку без згоди ОСОБА_1 , як позичальника, чим порушеного його права та умови укладеного між сторонами договору. Посилання ПАТ КБ «ПриватБанк» на те, що позичальник прийняв збільшення відсоткової ставки та погодився з ним, оскільки продовжував виконувати спірний кредитний договір з новою процентною ставкою, безпідставні, так як ці дії банку суперечать умовам кредитного договору, а ОСОБА_1 сплачував кредит по мірі наявності у нього грошових коштів. Строк позовної давності ОСОБА_1 не пропущено, оскільки останній міг дізнатися про порушення своїх прав лише з виписки по погашеннях по кредиту від 13 березня 2015 року.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 18 липня 2016 року апеляційна скарга ПАТ КБ «ПриватБанк» відхилена, рішення суду першої інстанції залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що з 01 лютого 2009 року банком в односторонньому порядку збільшена відсоткова ставка до 27,95 %, а з 23 вересня 2010 року до - 25,95 %, чим порушено умови кредитного договору, оскільки ОСОБА_1 про вказані зміни не повідомлявся, своєї згоди на такі дії банку не надавав. Таким чином, з 01 лютого 2009 року розподіл сплачених позичальником грошових коштів здійснювався з урахуванням неправомірно підвищеної процентної ставки, що потягло за собою неправомірне застосування пені та підвищених процентів на заборгованість, яка безпідставно віднесена кредитором до простроченої. ОСОБА_1 строк позовної давності не пропущено, так як про порушення своїх прав він міг дізнатися лише 13 березня 2015 року з виписки банку по погашеннях по кредиту.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у серпні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ПАТ КБ «ПриватБанк»просить оскаржувані судові рішення скасувати й направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 вересня 2016 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу № 666/4130/15-ц з Дніпровського районного суду м. Херсона.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 лютого 2017 року зазначену справу призначено до розгляду.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У березні 2018 року справа передана до Верховного Суду.

У червні 2019 року згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді-доповідачеві.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що з моменту збільшення відсоткової ставки за кредитним договором ОСОБА_1 здійснював сплату відсотків за новою ставкою, що підтверджується наданим банком розрахунком заборгованості по кредитному договору і випискою по рахунку, вносив чергові платежі на сплату кредиту у повному обсязі з урахуванням розміру нової відсоткової ставки за кредитом. Таким чином, ОСОБА_1 прийняв і погодився зі зміненими умовами кредитного договору та вносив щомісячні платежі у повному обсязі, до банку з вимогою про зміну умов договору не звертався. Крім того, ОСОБА_1 пропущено строк позовної давності, про застосування якого заявлено банком, оскільки з 2009 року, тобто з моменту внесення ним збільшених кредитних платежів він дізнався про змінену відсоткову ставку.

Доводи особи, яка подала заперечення

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 подав заперечення на касаційну скаргу, посилаючись на те, що оскаржувані судові рішення є законними і обґрунтованими, банком в односторонньому порядку збільшено відсоткову ставку, про що його не було повідомлено, чим порушено права ОСОБА_1 та положення кредитного договору.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

19 вересня 2005 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, за умовами якого позичальник отримала кредит у розмірі 36 705 грн, зі сплатою 1,75 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, терміном до 16 вересня 2021 року.

З розрахунку банку по заборгованості за кредитним договором від 19 вересня 2005 року вбачається, що у період з 20 вересня 2005 року по 31 січня 2009 ПАТ КБ «ПриватБанк» застосовувалась процентна ставка на рівні 21 % річних (що відповідає визначеним у пункті 1.1. кредитного договору 1,75 % на місяць), з 01 лютого 2009 року банком застосовувалась процентна ставка у розмірі 27,95 % річних, з 23 вересня 2010 року застосовується процентна ставка на рівні 25,95 % річних.

ПАТ КБ «ПриватБанк» вказувало про те, що ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, на вимоги банку не реагував, унаслідок чого станом на 12 травня 2015 року виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 43 360 грн 96 коп., з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 25 503 грн 94 коп.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом у розмірі 16 697 грн 76 коп.; заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 249 грн 60 коп.; пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання за договором у розмірі 909 грн 66 коп.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення апеляційного суду не відповідає.

Відповідно до статті 526 ЦК Українизобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 628 ЦК Українизміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторони і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

У разі підвищення банком процентної ставки з`ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.

З огляду на вищенаведене боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку.

У пункті 1.1. спірного кредитного договору визначено, що банк надав позичальникові кредитні кошти на строк до 16 вересня 2021 року включно у вигляді непоновлюваної кредитної лінії у розмірі 36 705 грн, з яких 31 200 грн надано на придбання житла, 5 505 грн на сплату страхових платежів зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,75 % на місяць, яка нараховується на суму залишку заборгованості за кредитом та комісією за розрахунково-касове обслуговування в розмірі 0,16 % від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати.

Згідно з пунктом 2.3.1 кредитного договору банк має право збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом при зміні конюнктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме: зміні курсу долара США до гривні більше ніж на 10 % у порівнянні з курсом долара США до гривні, встановленого Національним банком України на момент укладення цього Договору; зміні облікової ставки Національного банку України; зміні розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або зміні середньозваженої ставки по кредитах банків України у відповідній валюті (по статистиці Національного банку України). При цьому банк надсилає позичальникові письмове повідомлення про зміну процентної ставки за 20 днів до вступу в чинність зміненої процентної ставки. Збільшення процентної ставки банком у вищевказаному порядку можливо в границях кількості пунктів, на яке збільшилася ставка Національного банку України, розмір відрахувань у страховий фонд, середньозважена ставка по кредитах або пропорційно збільшенню курсу долара США, за згодою позичальника.

Таким чином, процедура підвищення процентної ставки передбачає надсилання банком пропозиції щодо підвищення процентної ставки позичальникові за 20 днів до запланованого застосування підвищеної ставки та отримання відповідної згоди на таке підвищення.

З наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором від 19 вересня 2005 року вбачається, що у період з 20 вересня 2005 року по 31 січня 2009 ПАТ КБ «ПриватБанк» застосовувалась процентна ставка на рівні 21 % річних (що відповідає визначеним у пункті 1.1. кредитного договору 1,75% на місяць), з 01 лютого 2009 року банком застосовувалась процентна ставка у розмірі 27,95 % річних, з 23 вересня 2010 року застосовується процентна ставка на рівні 25,95 % річних.

Додаткових угод до кредитного договору не укладалось, зміни в договір не вносились.

Проте апеляційний суд не звернув уваги на таке.

Згідно з частиною другою статті 632 ЦК України зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Відповідно до частини другої статті 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Необхідність звертати увагу на застосування вказаних норм права звертав увагу Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 28 постанови пленуму від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин».

При цьому апеляційний суд не дав належної правової оцінки діям ОСОБА_1 , який з червня 2009 року по серпень 2012 року вносив грошові платежі на сплату кредиту у повному обсязі, враховуючи підвищений розмір нової відсоткової ставки та не мав простроченої заборгованості (а.с. 5-10).

Отже, апеляційному суду слід визначитися із тим, чи такі фактичні дії ОСОБА_1 не вказують на прийняття пропозиції. Посилання суду на те, що ОСОБА_1 сплачував кредит у залежності від наявності в нього коштів, не є правовим висновком.

У зв`язку з цим підлягають перевірці і доводи ПАТ КБ «ПриватБанк» про пропуск ОСОБА_1 строку позовної давності (частина четверта статті 267 ЦК України).

Крім того, колегія суддів не може погодитись з висновком апеляційного суду також з інших підстав.

За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У частині першій статі 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, неналежне виконання (стаття 610 ЦК України).

Ураховуючи викладене, апеляційний суд у порушення вищевказаних положень закону та вимог статей 212-214, 303, 315 ЦПК України 2004 року належним чином не встановив розмір заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за спірним кредитним договором, не витребував у банку розрахунок заборгованості з відсотковою ставкою, яка встановлена сторонами у кредитному договору, а автоматично дійшов висновку про відмову у задоволенні позову банку у повному обсязі.

Загальними вимогами процесуального права, закріпленими у статтях 57-60, 131-132, 137, 177, 179, 185, 194, 212-215 ЦПК України, чинного на час розгляду справи, визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, розрахунків, з яких суд виходив при вирішенні позовів, що стосуються, зокрема, грошових вимог (дослідження обґрунтованості, правильності розрахунку, наявності доказів, що їх підтверджують).

Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення в справі неможливо.

Судове рішення апеляційного суду не містить належних висновків щодо загального розміру заборгованості за спірним кредитним договором.

Відповідно до статті 335 ЦПК України 2004 року суд касаційної інстанції під час розгляду справи в касаційному порядку перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому суд касаційної інстанції не може встановлювати обставини справи, збирати й перевіряти докази та надавати їм оцінку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази; суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 18 липня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: Б. І. Гулько

Г. В. Кривцова

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк