Провадження № 2/522/1791/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2019 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: судді - Бондар В.Я.,

за участю секретаря судового засідання - Грищук В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 24.09.2018 року звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 та просила стягнути з останнього аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 5000 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 04.03.2006 року сторони уклали шлюб. У шлюбі у сторін народився син ОСОБА_4 . Рішенням Приморського районного суду м. Одеси у справі №2-7411/09 від 04.03.2006 року шлюб між сторонами було розірвано. З моменту розірвання шлюбу відповідач не надає постійної та достатньої допомоги на утримання дитини. Відповідач працездатний, отримує мінливий дохід, щонайменше 1 раз на 3 місяці перетинає державний кордон України, з його слів зареєстрований як приватний підприємниць в Словенії та подав документи на отримання громадянства Словенії.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27.09.2018 року позов ОСОБА_1 залишено без руху, позивачу надано 10-денний термін для усунення недоліків позовної заяви.

Після усунення недоліків позову, ухвалою суду від 14.11.2018 року провадження у справі відкрите, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 17.01.2019 року.

До суду 26.10.2018 року надійшов відзив представника ОСОБА_2 адвоката Дашковської Л.І., згідно якого просили стягувати аліменти в розмірі 2121 грн.

Відзив мотивовано тим, що він працевлаштований за кордон, але кілька разів на місяць приїжджає до країни та відвідує сина та доньку позивачки, яким привозить з-за кордону одяг, взуття та інші необхідні речі. Відповідач їздить з сином за кордон, оплачує освіту сина. Вказує, що музичну школу ОСОБА_4 відвідує безкоштовно та заняття з вчителем математики також проходять безкоштовного як додаткові в школі. ОСОБА_2 вказує, що витрати позивача є меншими ніж відповідача на утримання сина.

У судовому засіданні 17.01.2019 року ОСОБА_1 просила надати їй час для ознайомлення з відзивом. Представник відповідачка ОСОБА_5 залишила вирішення питання на розсуд суду. Суд задовольнив клопотання та оголосив перерву до 05.03.2019 року.

Розгляд справи у судовому засіданні 05.03.2019 року було відкладено на 18.04.2019 року, у зв`язку з заявленням відповідного клопотання представником позивача.

До суду 09.04.2019 року надійшла відповідь на відзив, згідно якої ОСОБА_6 , яка дії в інтересах ОСОБА_1 відзначає, що відповідач з моменту народження дитини і до цього часу ніякої допомоги дитині не надає. До 24.09.2018 року позивачка не зверталася до суду лише тому, що мала дохід на утримання дітей. Перша донька є інвалідом з дитинства та у 2016 році перенесла ряд операції. ОСОБА_1 продала машину, квартиру, також школа збирала кошти на операції дитині. Відповідач бачився з сином раз або два на рік, а після подачі позову до суду влаштував йому єдиний день народження, з метою надати суду фотографії, подарунок ОСОБА_7 не подарував, проте пообіцяв комп`ютер, який досі не подарував. За кордон ОСОБА_8 відповідач брав один раз на 3 дні та дитина розповіла, що весь час провела в машині або по кабінетам, по справам батька. Відповідач має змогу сплачувати аліменти, адже працює за кордоном, має у власності земельні ділянки та квартири.

У судовому засіданні 18.04.2019 року представник відповідача Дашковська ОСОБА_9 просила надати час для підготовки заперечень на відповідь на відзив. Розгляд справи було відкладено на 04.06.2019 року.

До суду 22.04.2019 року представником відповідача надано заперечення на відзив (розуміється на відповідь на відзив), згідно яких ОСОБА_2 вказує, що з того часу, що справа знаходиться в суді він захворів, у зв`язку з чим втратив можливість працювати за кордоном та став на облік в Одеському центрі зайнятості, як шукаючий роботу. Вказує, що твердження позивачки про відвідування дитиною стількох гуртків не підтверджується доказами, а також відповідач вказує, що відвідування дитиною гуртків негативного впливає на його фізичний та психологічний стан, адже займає весь вільний час. Тепер відповідач вказує, що готовий сплачувати аліменти в розмірі1944 грн. щомісяця.

Ухвалою суду від 04.06.2019 року провадження у справі було зупинено, у зв`язку з заявленням представником позивача відводу судді Бондарю В.Я.

Ухвалою від 05.06.2019 року суддя Донцов Д.Ю. відмовив у задоволенні заяви про відвід судді.

Після надання судді ухвали від 05.06.2019 року про відмову у відводі, ухвалою від 11.06.2019 провадження у справі поновлено, справу призначено до розгляду на 02.07.2019 року.

У судовому засіданні 02.07.2019 року було оголошено перерву з метою отримання інформації з Єдиного державного реєстру нерухомості щодо зареєстрованої за ОСОБА_2 нерухомості, до 15.07.2019 року.

У судовому засіданні 15.07.2019 року ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 підтримали заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просили задовольнити також надали промову в письмовому вигляді, де розрахували витрати, що витрачаються на одяг, харчування та канцелярське приладдя.

ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 заперечували проти задоволення позову, вказували на можливість сплачувати аліменти у розмірі 1944 грн., що є прожитковим мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_10 народився син ОСОБА_3 , про що свідчить свідоцтво про народження, видане Третім відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси серії НОМЕР_1 (а.с.11).

ОСОБА_10 на разі має прізвище ОСОБА_11 , що вбачається з свідоцтва про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_10 , де позивач після реєстрації розірвання шлюбу отримала прізвище ОСОБА_12 (а.с.29) та свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , згідно якого ОСОБА_13 одружилася в результаті чого змінила прізвище на ОСОБА_11 (а.с.22).

Позивач також має доньку ОСОБА_14 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить свідоцтво про народження, видане 28.11.2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Київської райадміністрації виконкому Одеської міської ради, серії НОМЕР_3 (а.с.25).

Донька позивача ОСОБА_14 має другу групу інвалідності з дитинства, про що свідчить Довідка до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12ААБ №038933 (а.с.31).

З заяв ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 вбачається, що вони знайомі з ОСОБА_18 та вказують, що він не припиняв спілкуванням з сином після розлучення з ОСОБА_13 , батько відпочиває з дітьми ОСОБА_19 та ОСОБА_20 (а.с.43-45).

З листа директора Комунального некомерційного підприємства «Дитяча міська поліклініка №3» Одеської міської ради №185 від 05.04.2019 року вбачається, що ОСОБА_3 , знаходиться під наглядом КНП «ДМП №3» з грудня 2016 року. Здійснює догляд, звертається до дитячої поліклініки, виповнює рекомендації лікарів мати ОСОБА_1 (а.с.84).

ОСОБА_3 спостерігається в клініці авторського протезування Кіадент з 12.04.2016 року, про що свідчить довідка клініки від 05.04.2019 року (а.с.85).

З Договору №38 укладеного 17.09.2018 року між ОСОБА_21 (чоловік позивачки), який діяв в інтересах ОСОБА_3 з ФОП ОСОБА_22 вбачається, що ФОП ОСОБА_22 надає послуги з підвищення рівня іноземної мови та вартість послуг складає 720 грн. на місяці (а.с.88-89).

З квитанції до прибуткового касового ордеру вбачається, що оплату за навчання внесено за період з вересня 2018 року по березень 2019 року включено по 720 грн. або 725 грн. щомісяця (а.с.86-87).

З довідки КПНЗ «Дитяча музична школа №2 ім. О.К.Глазунова м. Одеси» №10 від 22.01.2019 року вбачається, що ОСОБА_3 навчається в ІV класі за фахом акардеон та у ІІІ класі за фахом гітара. Оплата за навчання здійснюється згідно типового договору від 02.01.2019 року «Про колективну матеріальну відповідальність викладачів школи, які беруть на себе обов`язки по збору плати за навчання дітей свого класу» та наказу №1 від 02.01.2019 року «Про встановлення розміру плати за навчання у ДМШ №2 ім. О.К.Глазунова у 2018-2019 навч.році». Сплачує за навчання дитини мати, ОСОБА_10 (а.с.90).

Згідно характеристики учня 2-А класу Одеської гімназії №1 імені А.П. ОСОБА_23 класний керівники дитини вказує, що мати генріха цікавиться його життям, в той час класний керівник ОСОБА_24 батька дитини ніколи не бачила (а.с.91).

Також викладач з позашкільної роботи з англійської мови ОСОБА_25 вказує на те, що випадково познайомилася з татом ОСОБА_8 4 роки назад та після того ніколи не бачила, в той час як мама та бабуся ОСОБА_8 весь час виявляють максимум інтересу до дитини (а.с.92).

ОСОБА_26 , яка була роботодавцем для ОСОБА_1 , вказує, що позивач весь час працювала, і після закінчення робочого дня і на вихідних та свята, том що сама утримує 2-х дітей (а.с.93).

Сусід позивачки ОСОБА_27 , пояснив, що його донька та син позивачки ОСОБА_4 навчаються в одній гімназії №1. Вказав, що позивач проживає з матір`ю, донькою та сином, а заробляє на життя лише ОСОБА_1 (а.с.99).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею ст. 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.

Наведені норми імперативно закріплюють обов`язок обох батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

З численних знімків екрану телефону або комп`ютера з перепискою між батьком та сином вбачається, що ОСОБА_2 не виконує свої обіцянки та не купив ані велосипед який обіцяв, ані комп`ютер, який також обіцяв. Втім, 600 грн. на картку ОСОБА_2 переводив та ще про 200 грн., які давав батько велася розмова. З переписок вбачається, що ОСОБА_2 обирав светр ОСОБА_28 , втім її розміру не знав. ОСОБА_7 батько купував взуття.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 182 ЦПК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

ОСОБА_2 вказує, що на час розгляду справи судом дуже захворів та не може заробляти на життя. На підтвердження таких доводів відповідачем надано фото знімку плеча, без зазначення будь-яких ідентифікаційних даних особи, чий знімок (а.с.157). Надано переклад рахунку за отримані медичні послуги за період з 08.01.2018 року по 08.01.2018 року (а.с.158-159).

Тож, відповідач отримав медичні послуги ще в 2018 році, до того як було подано позов ОСОБА_1

ОСОБА_2 вказує, що втратив змогу працювати у зв`язку з захворюванням та став на облік осіб, що шукають роботу. Суд критично відноситься до доводі відповідача, з огляду на наступне.

З довідки №941/20/803 від 08.04.2019 року вбачається, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Одеському міському центрі зайнятості як шукаючий роботу з 04.01.2019 року (а.с.160).

В той час, як відповідач стоїть на обліку як шукаючий роботу, 07.02.2019 року за ОСОБА_2 зареєстровано транспортний засіб CHRYSLER GR.VOYAGER, 2003 року випуску, що підтверджується листом Регіонального сервісного центру в Одеській області №31/15-91аз від 29.03.2019 року (а.с.106).

ОСОБА_2 звертався до Центру зайнятості двічі, перший раз 08.01.2019 року, коли його взяли на облік як шукача роботи, другий раз 08.04.2019 року, коли він отримав довідку, про яку йдеться вище, та відмовився від роботи водієм в АТ «Одесаобленерго», що підтверджується листом Одеського міського центру зайнятості №1023/19/06 від 22.05.2019 року (а.с.196).

Більше того, з інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що ОСОБА_2 є власником (а.с.201-211):

- квартири АДРЕСА_1 ;

- земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_2 ;

- земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку. Господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_2 ;

- житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 ;

- житлового будинку АДРЕСА_3 .

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Тож, виходячи з письмових доказів, наявних в матеріалах справи, якими підтверджується здатність ОСОБА_2 сплачувати аліменти, з матеріалів справи не вбачається наявність на утриманні відповідача інших непрацездатних осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову, проте часткового.

Суд вважає за можливе, стягнути з ОСОБА_2 4000 грн. щомісяця аліменти на утримання ОСОБА_3 , оскільки витрати на гуртки, які відвідує син сторін, матеріали справи містять лише за послуги з іноземної мови, в той час як сума інших занять з матеріалів справи не вбачається.

4000 грн. це двічі мінімальний рекомендований розмір аліментів, що на думку суду, є достатнім для утримання сина, зі сторони батька, адже обов`язок по утриманню покладається на обох батьків.

Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

При цьому суд враховує положення ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», згідно якої об`єктом індексації є також розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Статтею 5 даного Закону встановляється, що індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів.

Отже, стягненню з відповідача на користь позивача на утримання ОСОБА_3 підлягають аліменти у розмірі 4000 грн. щомісячно починаючи з дня звернення до суду з позовом, а саме з 24.09.2018 року та до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки, позивачі у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, покласти на відповідача оплату судового збору у розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 5, 12, 30, 43, 76, 81, 84, 89, 95, 223, 235, 241, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_5 ) аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень, з урахуванням індексації, щомісячно, починаючи з 24.09.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_4 ) на користь держави судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 суми платежу за один місяць, відповідно до вимог ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга подається шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 22.07.2019 року.

Суддя: В.Я. Бондар