Справа № 645/1219/19
Провадження № 2-ві/645/10/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2019 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі колегії:

головуючого - судді Федорової О.В.

за участю секретаря судового засідання - Синьогуб А.Ю.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Бондарєвої І.В. у справі № 645/1219/19 за позовом:

ОСОБА_2

до ОСОБА_1

третя особа - Міжрайонний відділ ДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м.Харків ГТУЮ у Харківській області

про визначення розміру заборгованості за аліментами, стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину,-

в с т а н о в и в:

В провадженні судді Фрунзенського районного суду м. Харкова Бондарєвої І.В. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 третя особа - Міжрайонний відділ ДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м.Харків ГТУЮ у Харківській області про визначення розміру заборгованості за аліментами, стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину.

Відповідач ОСОБА_1 24.06.2019 року надав через канцелярію суду заяву про відвід судді Бондарєвої І.В..

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18.07.2019 року по справі № 645/4654/19 зупинено провадження у цій справі ддо вирішення питання про відвід судді.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.07.2019 року заява про відвід головуючому по справі судді Бондарєвої І.В. передана на розгляд судді Федоровій О.В..

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши доводи, викладені в заяві, надані в обґрунтування заявлених вимог, дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, так як відвід належним чином не вмотивований з огляду на наступне.

Частиною другою та третьою статті 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід має бути вмотивованим.

Статтею 36 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав відводу (самовідводу) судді і розширеному тлумаченню ця норма не підлягає.

Згідно з частиною 1 статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності (неупередженості) відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (Білуха проти України, N 33949/02, § 49 - 52, від 9 листопада 2006 року).

Обґрунтовуючи заяву про відвід Ланін С.О., посилаючись на упередженість та необ`єктивність суду, зазначає, що раніше, при розгляді іншої справи, яка знаходилась в провадженні судді Бондарєвої І.В., а саме за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про надання дозволу матері одноособово визначати загальноосвітній заклад для дитини, переведення дитини до іншого навчального закладу без згоди батька, ОСОБА_2 повідомила відповідача про те, що її позов буде задоволений, вона «вирішила» все з суддею. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01.08.2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 були дійсно задоволені, проте 20.11.2017 року вказане рішення було скасовано Апеляційним судом Харківської області та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено. Ухвалення незаконного рішення суддею спонукало ОСОБА_1 подати до ВРП скаргу на суддю, тому, що на його думку, між ним та суддею виникла конфліктна ситуація, що у подальшому буде викликати упереджене ставлення до відповідача.

Крім того, зазначає, що в серпні 2018 р. та наприкінці 2018 року ОСОБА_2 двічі зверталась до суду із позовом про визначення розміру заборгованості за аліментами, стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину, які були розподілені судді Ульяніч І.В.. Льогкая І.І., бажаючи, щоб її позов потрапив до судді Бондарєвої І.В., подала заяви про відкликання позову та про залишення позову без розгляду. Вказані обставини, на переконання відповідача, є підтвердженням того, що позивач має особисті зв`язки з суддею Бондарєвою І.В. та розраховує на підтримку і допомогу судді.

Однак, обставини, на які посилається ОСОБА_1 , зводяться до його незгоди з раніше прийнятим процесуальним рішенням в іншій справі суддею Бондарєвою І.В., а його посилання на те, що позивач має особисті зв`язки з суддею Бондарєвою І.В. та розраховує на підтримку і допомогу судді, є лише припущенням ОСОБА_1 , не підтвердженим жодними належними та допустимими доказами. Суд вважає, що наведені ОСОБА_1 обставини в своїй заяві про відвід не свідчать про наявність підстав, передбачених ст. 36 ЦПК України для відводу судді.

З огляду на викладене, підстав для відводу судді Бондарєвої І.В. не вбачається.

Керуючись ст.ст. 36, 40 ЦПК України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Бондарєвої І.В. у справі № 645/1219/19 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Федорова