ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6867/19 Справа № 178/1807/18 Суддя у 1-й інстанції - Берелет В.В. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2019 року

у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Оберон Т», Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, на дії та бездіяльність посадових осіб Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області,

В С Т А Н О В И Л А:

20 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною скаргою посилаючись на те, що на виконанні в Амур-Нижньодніпровському відділі державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області знаходиться виконавче провадження № 50207603 з виконання виконавчого листа № 1-46/10, який видано 04.05.2011 року Криничанським районним судом Дніпропетровської області про стягнення солідарно з ТОВ «Оберон Т», ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 55 541,01 грн матеріальної шкоди та 15 000 грн моральної шкоди, всього 70 541,01 грн.

У матеріалах виконавчого провадження щодо нього, яке на момент ознайомлення не було прошито та пронумеровано, знаходиться постанова про зміну відповідального зберігача, винесена державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції 12.11.2013 року за виконавчим провадженням 26776253, відкритим згідно виконавчого листа № 1-46, виданого 04.05.2011 року Криничанським районним судом за заявою ОСОБА_2 . У описовій частині постанови вказано, що автомобіль DAF 95.25XF, номерний знак НОМЕР_1 та причеп TRAILER, номерний знак НОМЕР_2 , які зареєстровані та належать йому на праві власності, були вилучені у власника 20.06.2012 року, про що було складено акт опису та арешту майна № 267 та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_3 .

З моменту відкриття провадження № 26776253, зокрема з 27.05.2011 року регулярно здійснював грошові перекази на поточний рахунок виконавчої служби, тому вважав, що вилучені у нього транспортні засоби автомобіль DAF 95.25XF, номерний знак НОМЕР_1 та причеп TRAILER, номерний знак НОМЕР_2 давно реалізовані, а гроші від реалізації арештованого майна зараховані на рахунок погашення боргу за виконавчими документами.

12.11.2018 року, звернувшись до Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області з письмовою заявою про повернення транспортного засобу та причепа йому, відповіді не отримав.

06.12.2018 року він повторно звернувся до виконавчої служби, однак, відповідь не надійшла. Тому просить поновити строк звернення до суду, постанову про заміну відповідального зберігача від 12.11.2013 року визнати незаконною та такою, що порушує майнові права боржника.

Ухвалою Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2019 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ТОВ «Оберон Т», Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, на дії та бездіяльність посадових осіб Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області - відмовлено у зв`язку з пропущенням строку для звернення зі скаргою.

Не погодившись з такою ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив її скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити скаргу у повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що факт ознайомлення учасника виконавчого провадження з матеріалами виконавчого провадження представником скаржника 04.10.2018 р. ще не є підтвердженням того, що його права були порушені.

Порушенням майнових прав заявника ОСОБА_1 став той факт, що представник заявника, діючий в інтересах боржника, неодноразово звертався до Амур- Нижньодніпровського ВДВС з проханням повернути вилучені у нього автомобіль DAF 95.25XF номерний знак НОМЕР_3 та причеп TRAILER номерний знак НОМЕР_2 , про що свідчать копії заяв представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 від 12.11.2018 р. та від 06.12.2018 р., додані до скарги і поіменовані в додатках, але виконавча служба ніяк не реагувала на ці заяви.

Вважає, шо його права порушені з дня останньої заяви на ім`я начальника Амур-Нижньодніпровського ВДВС від 06.12.2018 року, рахуючи строк звернення зі скаргою на дії та бездіяльність посадових осіб АНД ВДВС з дня, наступного після подачі повної заяви.

Таким чином, скарга на дії та бездіяльність посадових осіб АНД ВДВС за виконавчим провадженням № 26776253 була подана на сьомий день після того, як права заявника були порушені, тобто в межах 10-денного строку на оскарження.

Фактично розгляд скарги по суті відбувався в судовому засіданні 29.05.2019 р., але в оскаржуваній ухвалі ні доводи заявника, ні заперечення представника виконавчої служби не відображені, їм не було надано правової оцінки. Хоча, якщо суддя вважав, що заявник пропустив строк для звернення зі скаргою, він повинен був залишити скаргу без розгляду, як це передбачено останнім абзацем пункту 16 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. № 6, але він цього не зробив і розглядав справу по суті.

Учасники справиправом на подачу відзиву, передбаченим ст. 360 ЦПК України, не скористалися.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що заявником пропущено десятиденний строк для звернення до суду з відповідною скаргою.

З таким висновком суду погодитися в повному обсязі не можливо, з огляду на таке:

Відповідно до ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За приписами ст.449 ЦПК, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Згідно матеріалів справи, у судовому засіданні 29.05.2019 року адвокат Грачев Н.С., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з клопотанням про поновлення строку на подання скарги (а.с.62 зворот).

Разом з тим, в порушення вимог цивільного процесуального законодавства, суд першої інстанції на дане клопотання уваги не звернув, клопотання не розглянув та дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, клопотання про поновлення строку фактично залишилося судом не розглянутим, тоді як апеляційний суд позбавлений можливості щодо поновлення строку, оскільки судом першої інстанції по суті дане питання не вирішувалося, а тому суд першої інстанції має розглянути клопотання про поновлення строку.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

З вищенаведеного вбачається, що пропуск строку для подання скарги, не є підставою для відмови в задоволенні заяви по суті, а може бути підставою для залишення такої заяви (скарги) без розгляду.

Пунктом 6 ч.1 ст. 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Статтею 379 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;3) невідповідність висновків суду обставинам справи;4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що існують підстави для скасування ухвали та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно ч.13 ст.141 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 255, 256, 367, 374, 379, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 29 травня 2019 року - скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова