Постанова

Іменем України

18 липня 2019 року

м. Київ

справа № 725/1522/16-ц

провадження № 61-30788св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Кузнєцова В. О.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач 1 - ОСОБА_2 ,

відповідач 2 - приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 та її представника адвоката Косовського Максима Вікторовича на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівців у складі судді Піхало Н. В. від 21 серпня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області у складі колегії суддів: Височанської Н. К., Литвинюк І. М., Міцнея В. Ф. від 19 жовтня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з указаним позовом до ОСОБА_2 , приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» (далі - ПрАТ «СК «Провідна»), у якому просила стягнути з відповідачів в солідарному порядку суму страхового відшкодування у розмірі 156 456 грн 85 коп., а також стягнути з ПрАТ «СК «Провідна» неустойку за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування у розмірі 10 750 грн 52 коп.

Позов мотивовано тим, що їй на праві власності належить автомобіль марки «Toyota Lend Cruiser», 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який 05 листопада 2015 року було застраховано ПрАТ «СК «Провідна».

12 листопада 2015 року ОСОБА_1 стало відомо про те, що належний їй автомобіль потрапив у дорожньо-транспортну пригоду (далі - ДТП). За кермом автомобіля був чоловік позивача - ОСОБА_2 , який повідомив, що після перебування 11-12 листопада 2015 року у відрядженні, приблизно о 04 год. 05 хв. завіз автомобіль у гараж. Згодом ОСОБА_2 помітив механічні пошкодження на автомобілі, які на його думку, отримані в ніч з 11 на 12 лютого 2015 року, під час зупинки на автодорозі поблизу с. Динівці Новоселицького району Чернівецької області.

12 листопада 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до страховика із заявами про настання страхового випадку. Цього ж дня представником страхової компанії оглянуто вказаний транспортний засіб та складено відповідний акт огляду.

13 листопада 2015 року ОСОБА_2 повідомив Новоселицький відділ поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області про настання дорожньо-транспортної пригоди, проте встановити особу, винну у скоєнні цього правопорушення не вдалося.

Згідно з актом виконання робіт товариством з обмеженою відповідальністю «Олімп Моторс» від 29 січня 2016 року № ОМ-М-150088 вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 156 456 грн 85 коп.

Посилаючись на те, що 15 грудня 2015 року позивач отримала лист ПрАТ «СК «Провідна» про відмову у здійсненні виплати страхового відшкодування у зв`язку з тим, що завдані збитки належному їй автомобілю не можна віднести до страхового випадку, ОСОБА_1 просила задовольнити позовні вимоги, стягнувши вартість ремонту автомобіля та неустойку (пеню) несвоєчасне здійснення страховиком страхової виплати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Справа розглядалась судами неодноразово.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівців від 21 серпня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив з недоведеності ОСОБА_1 того, що подія, внаслідок якої було пошкоджено застрахований автомобіль, відповідно до умов укладеного договору страхування є страховим випадком, оскільки повідомлені відомості щодо обставин ДТП є суперечливими та не дають можливості з`ясувати обставини пошкодження транспортного засобу.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 19 жовтня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_3 , відхилено, рішення Першотравневого районного суду м. Чернівців від 21 серпня 2017 року залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновком місцевого суду про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 та її представник - адвокат Косовський М. В. подали до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, ухваливши нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій помилково проігноровано покази ОСОБА_2 з посиланням на те, що час реєстрації події пояснення писав працівник поліції. Відповідно до п. 34.2 умов укладеного договору страхування від 05 листопада 2015 року невизначеність обставин пошкодження автомобіля є тільки підставою для усунення такого недоліку, а не для відмови у виплаті страхового відшкодування. Судами не з`ясовано своєчасність звернення ОСОБА_2 до органів поліції та не встановлено доказів подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей. Крім того, предметом цього позову є відшкодування витрат, у той час як суду апеляційної інстанції встановлював обставини винуватості відповідача.

Короткий зміст відзиву на касаційної скарги та узагальнення його доводів

У березні 2018 року до суду касаційної інстанції надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому ПрАТ «СК «Провідна» просить касаційну скаргу відхилити, а оскаржувані судові рішення - залишити без змін.

Відзив ПрАТ «СК «Провідна» на касаційну скаргу мотивовано тим, що опис обставин події позивачем, яка є власником автомобіля, та відповідачем, який керував автомобілем, не встановлює причини пошкодження транспортного засобу, внаслідок якого ризику нанесено збиток майновим інтересам страхувальника, а також те, чи мав місце страховий випадок. Вирішуючи спір, судами попередніх інстанцій враховано висновки та мотиви скасування судових рішень попередніх інстанцій, викладені в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 лютого 2017 року.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі і витребувано цивільну справу № 725/1522/16-ц з суду першої інстанції.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

26 березня 2018 року вказана справа передана до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суд установив, що ОСОБА_1 на праві власності належить автомобіль марки «Toyota Lend Cruiser», 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

05 листопада 2015 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «СК «Провідна» укладено договір добровільного комплексного страхування наземного транспорту, водіїв і пасажирів від нещасних випадків на транспорті та відповідальності власників наземних транспортних засобів.

12 листопада 2015 року ОСОБА_2 повідомив страховика про настання страхового випадку, який стався за невідомих йому обставин і в невстановленому місці. Пошкодження авто були виявлені ним вранці 12 листопада 2015 року. Цього ж дня представником страхової компанії оглянуто вказаний транспортний засіб та складено відповідний акт огляду.

13 листопада 2015 року ОСОБА_2 повідомив Новоселицький відділ поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області про настання дорожньо-транспортної пригоди у с. Динівці Новоселицького району Чернівецької області, проте встановити особу, винну у скоєнні цього правопорушення не вдалося.

Згідно акту виконання робіт товариством з обмеженою відповідальністю «Олімп Моторс» від 29 січня 2016 року № ОМ-М-150088 вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 156 456 грн 85 коп.

15 грудня 2015 року ОСОБА_1 отримала лист від ПрАТ «СК «Провідна» про відмову у здійсненні виплати страхового відшкодування у зв`язку з тим, що страхувальником не виконано зобов`язання, визначені п. 33.1.1.4 договору страхування. Пошкодження застрахованого транспортного засобу при невстановлених обставинах не підпадає ні під один із страхових ризиків, що передбачені умовами договору, на підставі п. 37.1.3, 37.1.4 договору добровільного комплексного автострахування від 05 листопада 2015 року, відсутні підстави вважати даний випадок страховим та здійснити виплату страхового відшкодування.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

За правилами статті 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За частиною першою статті 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно із частиною другою статті 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

У пункті 39.1 укладеного між сторонами договору визначено, що страховий випадок - це подія, передбачена договором, що виникла внаслідок настання зазначеної у договорі події (страхового ризику), що фактично сталася в період дії договору та не підпадає під виключення зі страхових випадків і обмеження страхування, передбачені договором, внаслідок чого виникає зобов`язання страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальникові або вигодо набувачу.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 988 ЦПК України, пункту 3 частини першої статті 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 589 ЦК України, пункту 5 частини першої статті 21 Закону України «Про страхування» страхувальник зобов`язаний повідомити страховика про настання страхового випадку в строк, передбачений умовами страхування.

У п.33.1.1.1 договору страхування сторони дійшли згоди про те, що при настанні події, що має ознаки страхового випадку, страхувальник або водій застрахованого транспортного засобу, зобов`язаний повідомити страховика одразу після настання Події, але не пізніше 24 годин з моменту, коли страхувальнику стало відомо про її настання.

За п. 33.1.1.4 договору негайно, але не пізніше 24 годин з моменту, коли страхувальнику (водію) стало відомо про її настання, повідомити про подію в органи Міністерства внутрішніх справ України, дочекатися реєстрації факту настання події й одержати від них документи, що підтверджують факт, час та обставини настання події. До прибуття представників компетентних органів не переміщувати транспортний засіб, не змінювати картину події, за винятком дій пов`язаних з рятуванням людей, майна або запобігання надзвичайним ситуаціям.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 26 Закону України «Про страхування» підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування є несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків.

Згідно з п. 34 договору страхування сторонами договору визначено перелік документів, які підтверджують настання страхового випадку і розмір збитку (шкоди).

Зокрема, згідно п. 34.1.6 цього договору страхувальник (одержувач страхового відшкодування) повинен надати страховику, зокрема: довідку компетентних органів про факт та обставини настання події (довідка з ДАІ встановленого зразка, довідка підрозділу ДСНС тощо).

Згідно з п. 37.1.3 договору страхування подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору, в тому числі про ступінь страхового ризику та інші відомості, що могли би вплинути на розмір страхового платежу або на розмір страхового відшкодування, або про обставини події та факт настання страхового випадку, в тому числі про приховування такої інформації є підставою для відмови у здійсненні виплати страхового відшкодування.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, врахував мотиви скасування судових рішень, викладені в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 лютого 2017 року, та виходив з того, що довідка поліції не містить інформації про дійсні обставини ДТП, а повідомлені ОСОБА_2 відомості про ДТП є суперечливими, у зв`язку з чим дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність позивачем того, що подія, унаслідок якої було пошкоджено застрахований автомобіль, є страховим випадком, що свідчить про правомірність відмови страхової компанії у виплаті страхового відшкодування.

Доводи касаційної скарги з посиланням на п. 34.2 укладеного між сторонами договору, яким передбачено, що невизначеність обставин пошкодження автомобіля є тільки підставою для усунення такого недоліку, а не для відмови у виплаті страхового відшкодування, є безпідставними, оскільки з наявного у матеріалах справи договору добровільного страхування вбачається, що вказаним пунктом передбачено дії страховика у разі надання страхувальником документів у формі копії.

Інші доводи касаційної скарги також не спростовують висновків судів, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині судових рішень, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів щодо їх оцінки.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду - без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 та її представника адвоката Косовського Максима Вікторовича залишити без задоволення.

Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівців від 21 серпня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 19 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. С. Жданова
Судді:В. М. Ігнатенко
В. О. Кузнєцов