ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6689/19 Справа № 212/6600/18 Суддя у 1-й інстанції - Ваврушак Н. М. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Барильської А.П.

суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.

секретар судового засідання - Голуб О.О.

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Приватне акціонерне товариство «Суха Балка»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційні скарги ОСОБА_2 , який діє в інтересах та від імені ОСОБА_1 та Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 травня 2019 року, яке ухвалено суддею Ваврушак Н.М. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 08 травня 2019 року, -

ВСТАНОВИВ :

В вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» (надалі - ПрАТ «Суха Балка») про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю його сина внаслідок нещасного випадку на виробництві, посилаючись на те, що 04 грудня 2019 року з його сином - ОСОБА_3 під час виконання трудових обов`язків майстра гірничої дільниці № 1 шахти «Ювілейна», ПАТ «Євраз Суха Балка», правонаступником якого є ПрАТ «Суха Балка» стався нещасний випадок, внаслідок чого він загинув.

Посилаючись на те, що внаслідок смерті сина, йому завдано моральної шкоди, оскільки втрата сина має незворотні негативні зміни, які відбулись у його особистому житті, просив суд стягнути з відповідача на свою користь в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої загибеллю його сина, розмір якої він визначив у 478 934 гривень.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 травня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «Суха Балка» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 100 000 грн. без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб.

Стягнуто з ПрАТ «Суха Балка» на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача просить змінити рішення суду в частині розміру стягнутої судом моральної шкоди, задовольнивши позовні вимоги у повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт вказує на те, що визначений судом розмір моральної шкоди є значно заниженим, таким, що не відповідає роз`ясненням, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної шкоди».

На думку представника позивача суд першої інстанції не врахував, що звістка про смерть сина завдала йому глибоких моральних так душевних страждань, оскільки за життя сина позивач перебував з ним в тісних сімейних стосунках, він завжди допомагав позивачу у складних життєвих ситуаціях. Після загибелі сина нормальні життєві зв`язки позивача були втрачені, він постійно відчуває почуття туги та самотності і до теперішнього часу не може оговтатись від осягнутого лиха, досі перебуває у напруженому психічному стані, адже думки про сина постійно переслідують його. У зв`язку з чим вважає, що сума стягнутої моральної шкоди не відповідає принципу розумності, виваженості і справедливості.

В апеляційній скарзі представник відповідача ПрАТ «Суха Балка», посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, оскільки судом першої інстанції залишено поза увагою роз`яснення, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної шкоди».

Так, представник відповідача ПрАТ «Суха Балка» вважає, що судом не взято до уваги, що основною причиною нещасного випадку, в результаті якого загинув син позивача є гостра ішемічна хвороба серця та порушення ним вимог законодавства про охорону праці та посадових обов`язків. Інших виробничих факторів, які сприяли настанню нещасного випадку таких як несприятливе або шкідливе виробниче середовище не встановлено.

Крім того, визначений судом розмір відшкодування моральної шкоди є необґрунтованим та не відповідає вимогам розумності, виваженості і справедливості.

Відзиви на апеляційні скарги не подано.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, який підтримав доводи своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити, проти апеляційної скарги ПрАТ «Суха Балка» заперечував, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника позивача підлягає частковому задоволенню, апеляційна скарга відповідача ПрАТ «Суха Балка» підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивач ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_3 , відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 29).

Потерпілий ОСОБА_3 за життя працював гірничим майстром дільниці № 1 шахти «Ювілйна» ПАТ «Євраз Суха Балка», правонаступником якого є ПрАТ «Суха Балка».

04 грудня 2014 року при виконанні трудових обов`язків з ОСОБА_3 стався нещасний випадок, в результаті якого він загинув.

Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 грудня 2014 року, актовий запис № 1932, ОСОБА_3 помер у віці 33 років (а.с. 9).

По факту нещасного випадку було складено Акт № 9 форми Н-1 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом від 12 січня 2015 року відповідно до якого, зазначено, що 04 грудня 2014 року о 14 годині 45 хвилин на шахті «Ювілейна» дільниця №1, рудо звалювальний підняттєвий №4 1 осі гор.1340м-ІІІ підповерх стався нещасний випадок, в результаті якого ОСОБА_3 помер.

Згідно п. 6 Акту причинами нещасного випадку є несанкціоноване, тобто без письмового завдання начальника дільниці, знаходження потерпілого в підняттєвому РЗ №4, гостра ішемічна хвороба серця, яка призвела до подальшої зупинки серцевої діяльності при пересуванні ОСОБА_3 , низька виробнича і трудова дисципліна інженерно-технічних працівників дільниці.

Відповідно до п. 10 Акту особами, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці є ОСОБА_3 , гірничий майстер дільниці №1 шахти «Ювілейна» ПАТ «Євраз Суха Балка», який здійснюючи безпосереднє керівництво роботами у зміні, не дотримався правил особистої безпеки під час обстежування рудо звалювального підняттєвого та виконував роботи не пов`язані з виданим нарядом на дану зміну, чим порушив ст. 14 Закону України «Про охорону праці» пар.16 «Єдиних правил безпеки при розробці рудних, нерудних і розсипних родовищ підземним способом» п.1.7 «Посадової інструкції гірничого майстра виробничого дільниці ПАТ «Євраз Суха Балка», начальник дільниці №1 шахти «Ювілейна» ПАТ «Євраз Суха Балка», ОСОБА_4 , який не проконтролював виконання підлеглим персоналом виконання робіт відповідно до вимог з охорони праці, чим порушив п.2.3 «Посадової інструкції начальника прохідничої дільниці шахт ПАТ «Євраз Суха Балка». (а.с.11-17)

Відповідно до Акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку форми Н-5 від 12 січня 2015 року, нещасний випадок, який трапився з гірничим майстром дільниці №1 шахти «Ювілейна» ПАТ «Євраз Суха Балка» ОСОБА_3 , на підставі п.15 «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань, аварій на виробництві» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року №1232, визнано таким, що пов`язаний з виробництвом (а.с.18-26)

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з доведеності позовних вимог позивача та вірно встановив, що відповідно до ст.ст. 1167, 1168 ЦК України, позивач має право на відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю сина, який загинув від нещасного випадку на виробництві відповідача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди, однак не погоджується з визначеним судом розміром моральної шкоди, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Частинам 3 та 4 статті 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

Відповідно ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Виходячи з аналізу зазначеної норм закону, право на відшкодування моральної шкоди чоловікові, дружині, батькам, дітям, а також особам, які проживали з померлим однією сім`єю виникає у разі, якщо встановлено причинний зв`язок між смертю фізичної особи та ушкодженням здоров`я на виробництві.

Як вбачається з матеріалів справи, син позивача загинув на виробництві, під час виконання трудових обов`язків.

Внаслідок його смерті позивачу спричинено моральну шкоду, пов`язану із втратою рідної людини, позбавлено моральної підтримки, що призвело до душевних страждань, порушення нормальних життєвих зв`язків.

Виходячи із наведених вище обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивачу заподіяно моральну шкоду, і він має право на її відшкодування.

Колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги представника відповідача про те, що основною причиною нещасного випадку, в результаті якого загинув син позивача є гостра ішемічна хвороба серця та порушення ним вимог законодавства про охорону праці та посадових обов`язків. Інших виробничих факторів, які сприяли настанню нещасного випадку таких як несприятливе або шкідливе виробниче середовище не встановлено, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до п. 10 Акту особами, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці є крім потерпілого і гірничий майстер дільниці №1 шахти «Ювілейна» ПАТ «Євраз Суха Балка», який здійснюючи безпосереднє керівництво роботами у зміні, не дотримався правил особистої безпеки під час обстежування рудо звалювального підняттєвого та виконував роботи не пов`язані з виданим нарядом на дану зміну, чим порушив ст. 14 Закону України «Про охорону праці» пар.16 «Єдиних правил безпеки при розробці рудних, нерудних і розсипних родовищ підземним способом» п.1.7 «Посадової інструкції гірничого майстра виробничого дільниці ПАТ «Євраз Суха Балка», начальник дільниці №1 шахти «Ювілейна» ПАТ «Євраз Суха Балка», ОСОБА_4 , який не проконтролював виконання підлеглим персоналом виконання робіт відповідно до вимог з охорони праці, чим порушив п.2.3 «Посадової інструкції начальника прохідничої дільниці шахт ПАТ «Євраз Суха Балка». (а.с.11-17)

Відповідно до Акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку форми Н-5 від 12 січня 2015 року встановлено, що нещасний випадок який трапився з гірничим майстром дільниці №1 шахти «Ювілейна» ПАТ «Євраз Суха Балка» ОСОБА_3 , на підставі п.15 «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань, аварій на виробництві», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року №1232, визнано таким, що пов`язаний з виробництвом (а.с.18-26), що передбачає право членів сім`ї померлого на відшкодування їм моральної шкоди.

Право кожного на належні, безпечні і здорові умови праці встановлено ч.4 ст. 43 Конституції України.

Згідно частин 1, 3 ст. 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Статтею 153 КЗпП України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Виходячи з аналізу зазначеної норми закону вбачається, що право на відшкодування моральної шкоди чоловікові, дружині, батькам, дітям, а також особам, які проживали з померлим однією сім`єю виникає у разі, якщо встановлено причинний зв`язок між смертю фізичної особи та ушкодженням здоров`я на виробництві.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно виходив з того, що втрата сина завдає позивачу фізичного болю та душевних страждань, які виникли з вини відповідача, яким не було виконано вимоги законодавства щодо створення на робочому місці працівника умов праці відповідно до нормативно-правових актів.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги представника позивача про те, що розмір відшкодування моральної шкоди не відповідає вимогам розумності, виваженості, справедливості, не ґрунтується на засадах верховенства права, є необґрунтованим.

Так, при вирішенні питання про розмір відшкодування моральної шкоди заподіяної позивачу, суд не в повній мірі врахував роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Так, суд першої інстанції не в повній мірі врахував, щовнаслідок незабезпечення відповідачем безпечних умов праці позивач втратив свого сина. Втрата є такою, що не може бути відновлена, оскільки за життя сина позивача перебував з ним в тісних сімейних стосунках, син завжди допомагав позивачу у складних життєвих ситуаціях, а тому його душевні страждання будуть тривати і надалі, що свідчить про їх тривалість. Після загибелі сина, нормальні життєві зв`язки позивача були втрачені, він постійно відчуває почуття туги та самотності, досі перебуває у напруженому психічному стані. Крім того, особливих моральних страждань позивачу, як батьку загиблого, завдає розуміння, що після смерті його сина в нього залишились малолітні діти - онуки позивача, які будуть зростати без батька.

У зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що належним розміром відшкодування моральної шкоди буде грошова сума у розмірі 200 000 гривень на користь позивача.

Таким чином, доводи апеляційної скарги відповідача про необґрунтованість розміру моральної шкоди, колегія суддів вважає безпідставними.

У зв`язку із збільшенням розміру стягнутої судом першої інстанції моральної шкоди підлягає збільшенню стягнутий судом першої інстанції розмір судового збору, з огляду на наступне.

Згідно положення, закріпленого в п. 2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674 в редакції, чинній на момент постановлення рішення судом першої інстанції, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.

Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду із позовом позивач звільнений від сплати судового збору на підставі положення п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Зі змісту положень п.3 ч. 3 ст. 175, п.1.ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Позивач подав позов про стягнення моральної шкоди, завданої смертю працівника на виробництві та визначив її у грошовому вимірі, тому позовна вимога є майновою.

Такий висновок міститься в Постанові Верховного Суду від 28 листопада 2018 року справа № 761/11472/15-ц.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Так, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника позивача підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга ПрАТ «Суха Балка» залишенню без задоволення, рішення суду зміні в частині збільшення розміру моральної шкоди.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, п. 1 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд,

ПОТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах та від імені ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 травня 2019 року змінити в частині розміру моральної шкоди, стягнутої з Приватного акціонерного товариства «Суха Балка»на користь ОСОБА_1 , збільшивши його з 100 000 грн. до 200 000 (двісті тисяч) грн.

Рішення суду змінити, збільшивши розмір стягнутого з Приватного акціонерного товариства «Суха Балка»на користь держави судового збору з 704 гривень 80 копійок до 2000 (дві тисячі) гривень 00 (нуль) копійок.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному поряду безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18 липня 2019 року.

Головуючий:

Судді: