_________________________________________________________________________________________________________________ справа № 520/1082/14-ц
провадження № 6/520/389/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2019 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Літвінової І.А.,

секретар судового засідання Молодов В.С.

розглянув в залі суду у місті Одесі у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНАНС ГРУП» про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) по цивільній справі № 520/1082/14-ц,

ВСТАНОВИВ:

11.07.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНАНС ГРУП» (далі ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП») звернулось до Київського районного суду м. Одеси з заявою про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) у цивільній справі № 520/1082/14-ц, посилаючись на укладення 13 червня 2019 року договору відступлення прав вимоги № 1514/К з ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ДЕЛЬТА БАНК» та ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП». За умовами відбулось відступлення права вимоги і у відношенні ОСОБА_1 за кредитним договором № від 09 лютого 2009 року.

Вказана заява прийнята до розгляду ухвалою судді від 18.07.2019 року.

Зі сторони ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» надійшла заява про проведення розгляду за відсутності представника заявника.

За приписами статті 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

В ході розгляду справи судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходилась цивільна справа № 520/1082/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , третя особа: Державна реєстраційна служба України про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі та набуття у власність.

Розгляд справи закінчено постановленням рішення суду від 29 квітням 2014 року.

Вказаним рішенням позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено частково. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 1, укладеним 09 лютого 2009 року між Акціонерним інноваційним комерційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «Дельта банк») та ОСОБА_1 у розмірі 783664 (сімсот вісімдесят три тисячі шістсот шістдесят чотири) гривні 50 копійок вирішено звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме - квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 87,20 кв.м., житловою площею 49,00 кв.м., яка належить ОСОБА_1 . Суд вирішив визначити спосіб реалізації предметів іпотеки шляхом застосування процедури продажу, встановленої статтею 41 Закону України «Про іпотеку», а саме шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» за початковою ціною, визначеною на підставі оцінки майна, що буде проведена незалежним суб`єктом оціночної діяльності на стадії виконавчого провадження. Також з ОСОБА_1 присуджено стягнення судового збору в розмірі 3654 (три тисячі шістсот п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк». В решті вимог відмовлено.

23 вересня 2014 року судова колегія судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі: головуючого - Гайворонського С.П., суддів: Сегеди С.М., Кононенко Н.А. постановила ухвалу, якою апеляційну скаргу Мухи Павла Валерійовича в інтересах Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - відхилила, заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 квітня 2014 року по цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, визнання права власності та припинення права власності залишила без змін.

Рішення набрало законної сили.

Право стягнення за вказаним рішенням до цього часу належало Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк».

13 червня 2019 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» уклало договір № 1514/К про відступлення прав вимоги з ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП». За умовами договору до ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» перейшли права вимоги за кредитним договором, а також всі інші пов`язані з ним права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, в тому числі право звернення стягнення. Відповідно до витягу з додатку № 1 до договору № 1514/К від 13 червня 2019 року відступлено було також і право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 1 від 09.02.2009 року.

Таким чином, відбулася заміна кредитора у зобов`язанні. Отже, ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» є новим кредитором у фінансових правовідносинах з боржником ОСОБА_1 , а також новим стягувачем у виконавчому провадженні.

Статтею 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Частина 5 цієї статті вказує, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За приписами статей 512, 514 ЦК України - кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги є правонаступництвом і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року №6-122-цс13.

Слід зазначити, що заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися не лише у відкритому виконавчому провадженні, тому що процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою, у зв`язку з вибуттям попередника після ухвалення щодо нього судового рішення і заміни його правонаступником. Тобто, підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки, або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Тому, навіть якщо виконавче провадження відсутнє, заміна сторони виконавчого провадження можлива та необхідна, так як не замінивши сторону, вона не зможе повторно звернутися до державної виконавчої служби, що передбачено Законом.

Відповідно до статті 124 Конституції України всі судові рішення, є обов`язковими до виконання на всій території України.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

Керуючись ст.ст. 55, 442 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНАНС ГРУП» про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) по цивільній справі № 520/1082/14-ц - задовольнити.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНАНС ГРУП» (; адреса: 01014, м. Київ, вул. Звіринецька, буд. 63) у виконавчому провадженні з примусового виконання заочного рішення Київського районного суду м. Одеси у цивільній справі № 520/1082/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , третя особа Державна реєстраційна служба України, про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвала набирає законної сили з моменту її складення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Літвінова І. А.