ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/3100/17 Номер провадження 22-ц/814/1518/19Головуючий у 1-й інстанції Сьоря С.І. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Дорош А.І., Карпушина Г.Л.,

при секретарі Ачкасовій О.Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 квітня 2019 року про скасування заходів забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку,

В С Т А Н О В И В :

11 березня 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, відповідно до якої, з урахуванням поданих уточнень, просив скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30 жовтня 2017 року по цивільній справі №537/3100/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі продажу житлового будинку.

Клопотання обґрунтовував тим, що ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30 жовтня 2017 року до вирішення по суті цивільної справи №537/3100/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі продажу житлового будинку, накладено арешт на будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 .

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 21 лютого 2018 року, яке набрало законної сили, його позов задоволено, а тому на даний час у застосуванні заходу забезпечення позову не має потреби.

Він звернувся до реєстраційної служби для реєстрації належної йому 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , однак отримав відмову, так як на вказаний житловий будинок накладено арешт вказаною ухвалою суду.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 квітня 2019 року клопотання ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову - задоволено.

Заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1 ., що вжиті відповідно до ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30 жовтня 2017 року по цивільній справі №537/3100/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку скасовано.

Знято арешт із будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1 ., який накладено ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30 жовтня 2017 року по цивільній справі №537/3100/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку.

Не погодившись з даною ухвалою її в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 Посилалася на те, що вона не була повідомлена про час і місце розгляду заяви про скасування забезпечення позову, а тому не могла реалізувати своє право на участь у судовому засіданні. При цьому зазначила, що ухвала суду винесена з порушенням норм процесуального права, а саме судом першої інстанції не взято до уваги, що справа перебуває на розгляді в суді касаційної інстанції тобто остаточне рішення за наслідками розгляду справи ще не ухвалено. Просила ухвалу суду скасувати, а у задоволенні заяви про скасування забезпечення позову відмовити.

Сторони в судове засідання не з`явилися, будучи повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення рекомендованих поштових відправлень.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 158 ЦПК України клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

За правилами ч. 1 ст. 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Європейський суд з прав людини вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (No. 2), № 38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 08 квітня 2010 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене п. 1 ст. 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).

Матеріли справи не містять доказів повідомлення ОСОБА_1 про час і місце розгляду справи, тоді як в апеляційній скарзі остання зазначає, що вона не була належним чином повідомлена та не знала про подачу позивачем клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

Відтак, вказана обставина є обов`язковою підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового по суті справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, відповідно до якого просив суд ухвалити рішення, яким визнати договір купівлі продажу житлового будинку №3903 від 16 грудня 2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В., що знаходиться по АДРЕСА_1 .недійсним з моменту укладення.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30 жовтня 2017 року, заяву ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову задоволено та до вирішення по суті цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання договору купівлі - продажу будинку недійсним - накладено арешт на будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 .

Заочним рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21 лютого 2018 року, яке набрало законної сили 12 грудня 2018 року, позов ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку задоволено та визнано недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями, який розташований по АДРЕСА_1 .від 16 грудня 2016 року, що укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , посвідчений 16 грудня 2016 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В., зареєстровано в реєстрі за №3903. Дане рішення залишено без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 12 грудня 2018 року.

06 березня 2019 року ОСОБА_2 звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області по питанню скасування запису про право власності/внесення запису про скасування державної реєстрації права власності за номером 18088343 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером/ спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Скакун В.І., виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області №45836522 від 06 березня 2019 року, відмовлено у скасуванні запису про право власності/внесення запису про скасування державної реєстрації право власності за номером 18088343 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером/ спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у зв`язку з тим, що в ході розгляду заяви ОСОБА_2 державним реєстратором було виявлено запис №23305604 від 10 листопада 2017 року, про накладення арешту на підставі ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області по справі №537/3100/17 від 30 жовтня 2017 року.

Відповідно до ч.1 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

У п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» викладена права позиція, згідно якої заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З даної норми вбачається, що вжиття заходів забезпечення позову застосовується саме з метою захисту прав позивача, при цьому, як вбачається з матеріалів справи підставою для подачі клопотання про скасування заходів забезпечення позову стала саме не можливість позивача оформити та реалізувати своє право власності на будинок.

Зважаючи на зазначене колегія суддів вважає, що на момент подачі клопотання ОСОБА_2 мав всі підстави звернутися до суду враховуючи, що потреба в забезпеченні позову для захисту його прав відпала.

При цьому, слід звернути увагу, що на момент розгляду апеляційної скарги ухвалою Верховного суду від 18 квітня 2019 року зупинено дію заочного рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21 лютого 2018 року.

Враховуючи зупинення дії рішення скасування заходів забезпечення позу жодним чином не порушує права ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 квітня 2019 року - скасувати.

Клопотання ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову - задовольнити.

Заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1 , що вжиті відповідно до ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30 жовтня 2017 року по цивільній справі №537/3100/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку - скасувати.

Зняти арешт із будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1 , який накладено ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30 жовтня 2017 року по цивільній справі №537/3100/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку.

Постанова набирає законної сили з дня проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текс постанови виготовлено 22 липня 2019 року

Головуючий В.П. Пікуль

Судді А.І. Дорош

Г.Л. Карпушин