Справа № 522/9923/18
Провадження № 2/522/1578/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2019 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Бондар В.Я.

за участі секретаря судового засідання Грищук В.О.,

розглянувши у судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди в порядку суброгації, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 06.06.2018 року звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди в порядку суброгації у розмірі 17 582,23 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між позивачем ПАТ «СК «АХА Страхування» та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №228030Га/14оАС р., згідно якого ПАТ «СК «АХА Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Mini Cooper», д/н НОМЕР_1 , його окремих частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 12.06.2015 року сталася ДТП, за участю транспортних засобів «Mini Cooper», д/н НОМЕР_1 , яким керувала ОСОБА_2 та «Hyundai», д/н НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 , у результаті даної ДТП було пошкоджено застрахований у ПАТ «СК «АХА Страхування» марки «Mini Cooper», д/н НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_2 Винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, постановою Приморського районного суду м. Одеси визнано ОСОБА_1 , який керував автомобілем «Hyundai», д/н НОМЕР_2 . Відповідачем застраховано цивільну-правову відповідальність за шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «Hyundai», д/н НОМЕР_2 , шляхом укладення з ПАТ «ХДІ страхування» полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. ПрАТ «АХА Страхування» надіслало заяву про виплату страхового відшкодування, яку ПАТ «ХДІ Страхування» визнало частково та сплатила на користь ПрАТ «АХА страхування» суму страхового відшкодування у розмірі 23 779,24 грн. Позивач отримав право вимоги на залишок суми, що ставить 17 582,23 грн. (41 361,47 грн. - 23 779,24 грн.).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 03.10.2018 року провадження у справі відкрите, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 06.12.2018 року.

У підготовчому засіданні 06.12.2018 року, відкладено розгляд справи, з урахуванням стану здоров`я відповідача, якому потрібна допомога фахівця, на 18.02.2019 року.

Ухвалою суду від 18.02.2019 року було закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 03.04.2019 року.

До суду 02.04.2019 року надійшли письмові пояснення відповідача від його представника Бикова Д.Ю. , згідно яких вказано, що позивач набув право регресу, а застосування суброгації є недоцільним. Шкода не може бути відшкодована, адже мало місце ненавмисне заподіяння школи, що підтверджується постановою Приморського районного суду м. Одеси №522/12540/15-п від 09.07.2015 року. ПАД «ХДІ страхування» є належним відповідачем по справі та має здійснювати повне відшкодування шкоди.

У судовому засіданні 03.04.2019 року представника відповідача Бикову Д.Ю. було поновлено процесуальні строки для подання відзиву, розгляд справи відкладено до 12.06.2019 року.

У судове засідання 12.06.2019 року учасники справи не з`явилися. Представник відповідача Биков Д. Ю просив відкласти розгляд справи. Розгляд справи було відкладено на 09.07.2019 року.

До суду 02.07.2019 року надійшов відзив ОСОБА_1 в особі адвоката Бикова Д.Ю., згідно якого підтримали позицію викладену у поясненнях та вказали, що ПАТ «ХДІ страхування» називається ПрАТ «СК «Євроінс Україна».

У судове засідання 09.07.2019 року учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце судового засідання повідомлялися належним чином, причини неявки не повідомили.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між ПрАТ «Страхова компанія «Аха Страхування» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» серії №228030ГА/14оАС від 09.09.2014 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією транспортного засобу марки Mini Cooper D Countryman, державний номер НОМЕР_1 (а.с.6-17).

12.06.2015 року ОСОБА_2 подала повідомлення ПрАТ «СК» АХА страхування» про настання події, що має ознаки страхового випадку та заяву про виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу (а.с.18).

Відтак, 12.06.2015 року о 15 год. 20 хв. ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Хюндай», номерний знак НОМЕР_2 , по вул. Сегедській в м. Одесі та виконуючи маневр заднім ходом не впевнився, що це буде безпечно та не звернувся за допомогою до інших осіб, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем Мітсубісі НОМЕР_1. ОСОБА_1 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що вбачається з Постанови Приморського районного суду м. Одеси у справі №522/12540/15-п від 09.07.2015 року (а.с.25).

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню.

Таким чином винна ОСОБА_1 є преюдиційним фактом та доказуванню не підлягає.

Згідно страхового акта №1.003.15.08633/VESKO15153 від 10.047.2015 року комісія вирішила сплатити ОСОБА_2 суму страхового відшкодування у розмірі 41 361,47 грн. (а.с.35-36).

З платіжного доручення №184 865 від 13.07.2015 року вбачається, що АТ «СК «АХА страхування» здійснило переказ коштів «Емерлад Моторс ДП» у розмірі 41 361,47 грн. (а.с.38).

ПрАТ «СК «АХА Страхування» звернулося до ПАТ «HDI Страхування» з заявою про стягнення заборгованості в порядку регресу за вих. №10263/18/ЦВ від 09.12.2015 року, якою просили страхову компанію ОСОБА_1 . відшкодувати в порядку регресу 41 361,47 грн. (а.с.39).

ПАТ «СК «HDI страхування» здійснило виплату ПрАТ «СК «АХА страхування» в порядку регресу у розмірі 23 779,24 грн. (а.с.40).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (колишня назва - ПАТ «HDI Стархування»), що не заперечується сторонами.

Суд не погоджується з доводами представника позивача, що між сторонами виникли правовідносини, пов`язані з регресом, з огляду на наступне.

Основною характерною ознакою суброгації є збереження того зобов`язання, яке виникло із заподіяння шкоди і у зв`язку з яким було виплачене страхове відшкодування, й зміна в ньому кредитора. Натомість регрес - право відповідальної особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким відповідальна особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим і виникло нове - пов`язане саме з регресною вимогою.

Завдання майнової шкоди страхувальнику слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором майнового страхування, в якому кредитором є страхувальник, а боржником - страховик.

Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, підставою виникнення якого є завдання шкоди. Одержання страхувальником повного відшкодування збитків від особи, яка їх завдала, припиняє деліктне зобов`язання, що тягне за собою припинення обов`язку страховика здійснити страхову виплату (п. 4 ч. 1 ст. 991 ЦК України), але не навпаки.

Виплата страховиком страхувальнику страхового відшкодування є обов`язком страховика за договором (ст. 988 ЦК України). Така виплата не припиняє деліктного зобов`язання і не може вважатися відшкодуванням шкоди потерпілому в цьому зобов`язанні, оскільки страховик у правовідносинах добровільного майнового страхування не є боржником у деліктному зобов`язанні. Тобто заподіювач шкоди залишається зобов`язаним відшкодувати завдану ним шкоду незалежно від того, чи звертався до нього з відповідною вимогою сам потерпілий, чи страховик після виплати потерпілому відшкодування за договором майнового страхування.

Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між сторонами у даній справі є суброгацією.

Норми частини 1 ст. 1188 ЦК України передбачають відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки. Така шкода відшкодовується на загальних підставах, а саме 1.) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2.) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3.) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно зі ст.ст. 979, 980 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Так, постановою Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження №14-17цс18) зроблено правовий висновок, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди.

Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він сплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком замість завдавача шкоди. За умов, передбачених у ст. 38 вказаного Закону та ст. 1191 ЦК України, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Згідно із ч.ч. 5, 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Суд вважає, що при вирішенні спірних прав та обов`язків слід застосувати саме наведену правову позицію Великої Палати Верховного Суду, оскільки дія цієї постанови спрямована на приведення судової практики у подібних правовідносинах до її однаковості та єдності цілому.

Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Разом із тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

З огляду на зазначені положення ЦК України факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання.

ПАТ «HDI Страхування» сплатило 23 779,24 грн., хоча ПАТ «СК «АХА страхування» здійснило виплату у розмірі 41361, 47 грн. З боку ПАТ «HDI Страхування» не вбачається обґрунтованості та правомірності зменшення суми відшкодування.

Крім того, матеріалами справи також не підтверджується правомірність вказаної позивачем суми відшкодування. Розрахунок страхового відшкодування поданий до суду не підписаний та не містить необхідних реквізитів, зокрема вказано, що є додатком до договору та такого договору не відзначено.

У зв`язку з чим, позивач мав право звернутися до страхової компанії винної особи, але всупереч позиції Верховного суду, звернувся до винної у дорожньо-транспортній пригоді особи.

Згідно п. 9.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Ліміт відповідальності ПрАТ «СК «Євроінс Україна» (колишня назва - ПАТ «ХДІ Стархування») не може бути меншим ніж 50 000 грн., в той час як ПАТ «СК «АХА Страхування» вимагало відшкодування шкоди у розмірі меншому страхової суми.

Враховуючи ліміт відповідальності страховика, суд приходить висновку, що ПрАТ «СК «АХА Страхування» може стягувати всю суму страхового відшкодування зі страховика ОСОБА_1 , а не нівелювати інститут страхування, звертаючись з позовом до винної особи.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 27, 64, 76, 81, 95, 258-259, 263-265, 268, 274, 279, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (04070, м. Києв, вул. Іллінська, 8, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 від 21.10.1998 року) про відшкодування матеріальної шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди в порядку суброгації - залишити без задоволення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга подається шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 22.07.2019 року.

Суддя: В.Я. Бондар