Справа №478/1137/19 Провадження №2/478/294/2019
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

23 липня 2019 року смт.Казанка

Казанківський районний суд Миколаївської області в складі, судді Томашевського О.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок, -

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок.

Ознайомившись із позовною заявою та доданими до неї документами, вважаю за необхідне залишити її без руху, в зв`язку з наступним.

Згідно ст.175 ЦПК України, позовна заява подається до суду в письмовій формі, з додержанням вимог ст.ст.175-177 ЦПК України.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Заявляючи вимогу про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, позивачем було зазначено ціну позову у сумі 71750 грн. 00 коп., яку визначено відповідно до висновку про вартість об`єкту оцінки від 04.01.2019 року, та сплачено судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання.

Датою оцінки є дата, за станом на яку здійснюються процедури оцінки майна та визначається вартість майна. Нормативно-правовими актами з оцінки майна можуть бути передбачені строки дії звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) від дати оцінки або дати її затвердження (погодження) замовником.

Згідно ст. 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.

Пунктом 23 Методики оцінки майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 10 грудня 2003 року № 1891 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року № 224) визначено, що строк дії висновку про вартість майна, складеного для інших випадків проведення оцінки майна, що передбачаються цією Методикою, може визначатися органом, що використовує результати такої оцінки, суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, що проводить оцінку, з урахуванням строку експозиції об`єкта оцінки, якщо такий строк не визначений законодавством.

Судом встановлено, що згідно висновку про вартість оцінки об`єкту оцінки від 04.01.2019 року, отримана вартість об`єкта (одноповерховий житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ) відображає вартість майна на момент здійснення оцінки і є достовірною протягом 6 місяців від дати оцінки.

Таким чином, враховуючи наведене, наданий позивачем висновок про вартість оцінки об`єкту оцінки від 04.01.2019 року, втратив свою чинність після 01.07.2019 року, а тому не може визначати реальну вартість спірного майна станом на дату звернення позивача до суду з даним позовом, а саме 16.07.2019 року.

Статтею 176 ЦПК України передбачено, що у позовах про визнання права власності на майно ціна позову визначається реальною вартістю майна.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пунктах 11, 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» ціна позову визначається як в іноземній валюті, так і в національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову, і саме з такої ціни позову (в національній валюті), визначається розмір судового збору, що підлягає сплаті.

Відповідно до п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем сплачується судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 2 ст.176 ЦПК України передбачено, що якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Аналогічні положення містяться в ч.2 ст.6 Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, враховуючи наведене, позивачу необхідно зазначити ціну позову, а саме, дійсну вартість спірного майна на момент пред`явлення позову та надати суду документ (в оригіналі), що підтверджує сплату (доплату) судового збору у розмірі, що відповідає ціні позову, а у разі неможливості визначити ціну позову, сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з урахуванням раніше сплаченого судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп., складає 1152 грн. 60 коп.

Крім того, враховуючи вимоги п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України, позивачу також необхідно вказати вірне місце проживання відповідача, оскільки як вбачається з листа Казанківської селищної ради від 19.07.2019 року № 1191/03-15, дані про реєстрацію ОСОБА_2 відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і надає строк для усунення недоліків позовної заяви.

Позивача слід попередити, що в разі не виправлення зазначених недоліків у строк встановлений судом, позовна заява буде визнана неподаною і повернута позивачу.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.185 ЦПК України, суд, -

П о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків десять днів, з дня отримання позивачем копії даної ухвали.

Попередити позивача, що в разі не виправлення зазначених в ухвалі недоліків протягом наданого часу, позовна заява буде визнана неподаною і повернута позивачу.

Ухвала суду оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали складено та підписано 23 липня 2019 року.

Суддя Казанківського районного суду

Миколаївської області О.О. Томашевський