Справа № 715/1113/19
Провадження № 2/715/500/19
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 липня 2019 року Глибоцький районний суд Чернівецької області
в складі: головуючого судді Григорчака Ю.П.
секретаря судового засідання Ткач О.М.
розглянувши у відкритому судовому засiданнi в смт. Глибока в залі суду справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , який діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_4 , третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Глибоцького районного відділу Управління Державної міграційної служби у Чернівецькій області та служби у справах дітей Глибоцької РДА Чернівецької області про втрату права користування житловим приміщенням, усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом виселення,-
ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 27 березня 2015 року відбулися електронні торги із реалізації житлового будинку загальною площею 280, 3 кв.м., в тому числі житловою площею 114, 5 кв. м. та господарських будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане житлове приміщення належало ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 10 липня 2006 року виконавчим комітетом Чагорської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, серії НОМЕР_1 , зареєстроване Глибоцьким комунальним районним бюро технічної інвентаризації 19 липня 2006 року, реєстраційний номер 15336051. Зазначає, що за результатами проведених торгів житлове приміщення було реалізовано, переможцем торгів визнано її - ОСОБА_1 . У подальшому було внесено визначену під час проведення торгів суму на відповідний рахунок та після проведення повної оплати за житлове приміщення нею було отримано свідоцтво про право власності, видане 24 вересня 2015 року приватним нотаріусом Глибоцького районного нотаріального округу Чернівецької області. Протягом часу, що минув після проведення торгів, відповідачами результати цих електронних торгів та її право власності на житлове приміщення не оспорювалося. Вказує, що, не зважаючи на офіційне та законне оформлення правовстановлюючих документів на житлове приміщення, колишніми власниками вчиняються дії, що перешкоджають їй у користуванні житловим приміщенням. Зокрема, у житловому приміщення до цього часу зареєстрована колишня власниця, а також члени її сім`ї, а також в приміщенні знаходяться їх особисті речі, що свідчить про порушення її прав та законних інтересів на право власності. Не зважаючи на неодноразові звернення та прохання, відповідачі не надають можливості користуватися житловим приміщенням. Зазначає, що вона має намір провести у житловому приміщенні ремонтні роботи та здавати його в оренду, а перешкоджання відповідачів у доступі до приміщення позбавляє її такого права, як і можливості в повній мірі розпоряджатися нерухомим майном. На підставі викладеного просить суд визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - житловим будинком, який розташований в АДРЕСА_1 ; усунути їй перешкоди у користуванні житловим приміщенням - житловим будинком, який розташований в АДРЕСА_1 , шляхом виселення ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 з вказаного будинку та стягнути з відповідачів судові витрати.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд позов задовольнити та справу розглядати у її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Вiдповiдачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час і місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомили і не просили суд відкласти розгляд справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Представник третьої особи Глибоцького районного відділу Управління ДМС у Чернівецькій області в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, згідно якої просив суд справу розглядати у його відсутності.
Представник третьої особи Служби у справах дітей Глибоцької РДА Чернівецької області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи.
Дослiдивши матерiали справи, суд дiйшов висновку, що позовнi вимоги пiдлягають задоволенню з огляду на наступне.
Як вбачається з довідок № 1147 від 10 липня 2018 року та № 1025 від 22 травня 2019 року, виданих Чагорською сільською радою Глибоцького району Чернівецької області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є власником житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 . У вказаному житловому будинку зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
12.07.2018 року ОСОБА_1 зверталася до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з проханням виселитись з нерухомого майна належного їй, що розташоване в АДРЕСА_1 , знятись з реєстрації у вказаному житловому будинку та звільнити нерухоме майно від власних речей, що підтверджується наявним в матеріалах справи листом від 12.07.2018 року. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Згідно ст. 45 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб. Виходячи із загальних положень права власності, власнику належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами Цивільного кодексу України.
Частиною 1 ст. 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч.1 ст.321 ЦК право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
Власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.
Аналізуючи правовідносини, що виникли між позивачкою та відповідачами, суд приходить до висновку, що з моменту набуття позивачкою ОСОБА_1 права власності на спірне нерухоме майно право користування житловими приміщеннями колишнього власника та членів його сім`ї, які є відповідачами по справі, за своєю правовою природою є сервітутним, а тому може бути припинене на підставі ч. 2 ст. 406 Цивільного кодексу України.
Так, відповідно до ч.1 ст. 403 ЦК України сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном.
Згідно ч. 1 ст. 402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду.
Ч.ч. 4-5 ст. 9 Житлового кодексу України визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.
Відповідно до ч. 2 ст. 406 Цивільного кодексу України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.
З матеріалів справи вбачається, що наявна на даний час реєстрація місця проживання відповідачів у належному на праві власності позивачці ОСОБА_1 житловому будинку створює перешкоди для вільного використання, користування та розпорядження нею цим майном.
Разом з тим, вирішуючи по суті заявлені позивачкою позовні вимоги, суд приходить до висновку про відсутність підстав для їх задоволення в частині визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, оскільки належним способом захисту порушеного права позивачки буде саме спосіб, визначений в п.2 позовної заяви.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 3-13, 19, 23, 76-81, 141, 259, 265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , який діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_4 , третіх осіби, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Глибоцького районного відділу Управління Державної міграційної служби у Чернівецькій області та служби у справах дітей Глибоцької РДА Чернівецької області про втрату права користування житловим приміщенням, усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом виселення - задовольнити частково.
Усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 , жителькою АДРЕСА_2 , житловим приміщенням - житловим будинком який розташований в АДРЕСА_1 , шляхом виселення з вказаного будинку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок з кожного з них.
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається через суд першої інстанції.

СУДДЯ: