Ухвала

16 липня 2019 року

м. Київ

справа № 155/1831/15-ц

провадження № 61-12426ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Горохівського районного суду Волинської області від 06 листопада 2018 року та постанову Волинського апеляційного суду від 04 квітня 2019 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором; та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання нікчемним договору, що обмежує права споживача,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Горохівського районного суду Волинської області від 06 листопада 2018 року та постанову Волинського апеляційного суду від 04 квітня 2019 року у вищевказаній справі.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині вирішення вимог зустрічного позову та ухвалити нове рішення в цій частині, а також скасувати постанову суду апеляційної інстанції у повному обсязі.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

Касаційна скарга ОСОБА_1 надійшла до суду з пропуском строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень, оскільки подана 21 червня 2019 року.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Встановлено, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції прийнята 04 квітня 2019 року, однак в тридцятиденний строк скаржником не було подано ні касаційної скарги на вказане судове рішення, ні заяви про отримання належним чином завіреної копії рішення.

Із вказаною заявою ОСОБА_1 звернулась до Горохівського районного суду Волинської області лише 20 травня 2019 року, тобто поза межами встановленого ЦПК України строку на касаційне оскарження судового рішення.

Зі змісту касаційної скарги, а також доданих до неї документів не вбачається заяви про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Горохівського районного суду Волинської області від 06 листопада 2018 року та постанови Волинського апеляційного суду від 04 квітня 2019 року із зазначенням поважних причин пропуску цього строку.

Чинним ЦПК України не передбачено можливості Верховному Суду поновлювати строк на касаційне оскарження за власною ініціативою, а лише за наявності відповідної про це заяви сторони.

Згідно з вимогами частини 3 статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними.

При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, скаржнику необхідно подати до суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення та вказати обґрунтовані причини пропуску указаного строку, на підтвердження чого надати належні докази.

Крім того, у касаційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що вона є звільненою від сплати судового збору на підставі пункту 3 статті 22 Закону «Про захист прав споживачів».

Необхідно зазначити, що стаття 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку осіб, яким надано пільги щодо сплати судового збору, як і не містить позиції про те, що пільги надаються лише за пред`явлення позову.

У спеціальномузаконі, якийзвільняє споживачів від сплати судового збору за подання позову,зазначено, що вони звільняються з метою захисту своїх порушених прав (стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Приприйнятті Закону України «Про судовий збір» законодавець передбачив можливість застосування Закону України «Про захист прав споживачів» при визначенні пільг певних категорій осіб щодо сплати судового збору.

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 761/24881/16-ц (провадження №14-57цс18).

Отже, споживачі звільняються від сплати судового збору лише у справах за їх позовами за умови, що ці позови стосуються порушення їх прав як споживачів.

Однак, позов ПАТ «УкрСиббанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором не стосується захисту прав споживача, а навпаки пов`язаний з допущеними споживачами порушеннями умов договору по сплаті щомісячних платежів відповідно до графіку погашення боргу.

Отже,при оскарженні рішення суду, яким вирішено зазначений позов, споживач зобов`язаний оплатити скаргу судовим збором в установлених законом порядку і розмірі.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України

від 8 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 1 листопада 2011 року.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом у листопаді 2015 року.

Станом на 1 січня 2015 року розмір мінімальної заробітної плати становив 1 218 грн.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент подання позовної заяви) за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

З оскаржуваних судових рішень вбачається, що первісний позов містить вимогу про стягнення 9 438,74 доларів США заборгованості по кредиту та 6 449,79 грн пені за несвоєчасне погашення боргу.

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 6 564,64 грн (3282,32*200%) та надати оригінал квитанції про сплату судового збору.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача:

Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею

392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Враховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір»,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Горохівського районного суду Волинської області від 06 листопада 2018 року та постанову Волинського апеляційного суду від 04 квітня 2019 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором; та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання нікчемним договору, що обмежує права споживача залишити без руху.

Надати скаржнику для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Коротенко