ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/819/1114/2019 Доповідач Полікарпова О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2019 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючогоПолікарпової О.М.
суддівВоронцової Л.П.
Ігнатенко П.Я.
секретарПісоцька Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Майдан С.І. від 19 лютого 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_1 , про поділ житлового будинку в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою,

встановив:

У грудні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ житлового будинку в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою. ОСОБА_3 звернувся з зустрічним позовом до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою.

Обґрунтовуючи свої вимоги, ОСОБА_2 вказував, що на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 01грудня 1995 року він набув права власності на 45/100 частин домоволодіння в АДРЕСА_1 .

Станом на 2003 рік іншими співвласниками даного домоволодіння були ОСОБА_4 , якій належало 37/100частини, ОСОБА_5 , якій належало 12/100 частин та ОСОБА_3 , якому належало 6/100 частини домоволодіння.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 16 грудня 2003 року було проведено реальний виділ частки ОСОБА_4 , яка становила 30/100 частини, при цьому рішення щодо перерозподілу 7/100 частин домоволодіння на яку зменшилась частка ОСОБА_4 , між іншими співвласниками не перерозподілено. Також було вирішено порядок користування земельною ділянкою.

У 2004 році ОСОБА_4 продала належну їй частину домоволодіння ОСОБА_1 .

У зв`язку з тим, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 постійно виникають суперечки про порядок реалізації правомочностей кожного із співвласників щодо домоволодіння та земельної ділянки, тому виникла необхідність у виділенні в натурі належних йому часток у домоволодінні та земельній ділянці.

У квітні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічним позовом про виділ в натурі частки із спільної сумісної власності та визначення порядку користування земельною ділянкою.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 19 лютого 2019 року затверджено мирову угоду, укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за умовами якої:

-виділено ОСОБА_2 земельну ділянку з боку лівої бокової межі площею 199 кв.м із виходом (входом) на провулок Молодіжний через спільну із ОСОБА_1 земельну ділянку площею 32 кв.м;

-виділено ОСОБА_3 земельну ділянку з боку фасадної межі, лівої бокової межі площею 205 кв.м з виходом (входом) на АДРЕСА_1 ;

-поділено домоволодіння у відповідності до варіанту №2 висновку судової будівельно-технічної експертизи №74 від 23 серпня 2018 року у справі №766/22522/17, а саме: виділено ОСОБА_2 в натурі житловий будинок літ.Е, прибудови літ.е, 1/2 частину хвіртки № АДРЕСА_2 , що становить 11/100 частину від загального домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; виділити ОСОБА_3 в натурі житловий будинок літ.Д, прибудова літ.д, вбиральня літ.Г, водопровід №1, хвіртку №2, огорожу №5, що становить 55/100 частину від загального домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Провадження у справі закрито.

28 травня 2019 року з апеляційною скаргою на вказану ухвалу суду звернувся ОСОБА_1 , в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, як незаконну, посилаюсь на те, що судом невірно розраховано розміри ідеальних часток співвласників спірного домоволодіння. Зазначає, що в результаті затвердженої мирової угоди не враховано 4/100 частин спірного домоволодіння, що унеможливлює у подальшому реалізацію права розпорядження належними співвласникам частками у праві спільної власності.

У судовому засіданні ОСОБА_2 та ОСОБА_6 з доводами апеляційної скарги погодилися, вказавши, що укладення мирової угоди з неврахуванням 4/100 частини домоволодіння, яка не розподілена між співвласниками, позбавляє їх можливості належного оформлення права на виділене майно, а також провести його державну реєстрацію.

Відповідно до ч.1 ст.207 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Частиною 2 ст.207 ЦПК України визначено, що сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

При цьому у відповідності до вимог ч.3 цієї статті суд до ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди має роз`яснити сторонам наслідки такого рішення, перевірити, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

Частиною 5 ст.263 ЦПК України передбачено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Здійснюючи правосуддя і діючи у межах наданих законом повноважень, вирішуючи питання про наявність підстав для затвердження умов мирової угоди, відповідно до ст.207 ЦПК України суд повинен перевірити чи угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Суд не звернув уваги, що дана мирова угода не відповідає вимогам закону, порушує права ОСОБА_1 та унеможливлює реалізацію права на отримання правовстановлюючих документів на їх частини.

Отже, висновки суду першої інстанції про те, що дії сторін відповідають закону, не порушують прав та інтересів інших осіб необґрунтовані, а доводи апеляційної скарги скаржника в цій частині колегія суддів вважає такими, що заслуговують на увагу.

Виходячи з встановлених обставин справи та вимог закону, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 382, ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 19 лютого 2019 року скасувати. Направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.М. Полікарпова

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Л.П. Воронцова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ П.Я. Ігнатенко

Повний текст постанови складений 18 липня 2019 року.

Суддя О.М. Полікарпова