Номер провадження: 22-ц/813/3828/19
Номер справи місцевого суду: 522/8016/18
Головуючий у першій інстанції Науменко А.В.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Дрішлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Таварткіладзе О.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» про зобов`язання здійснити перерахунок, -

ВСТАНОВИВ:

08 травня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із позовною заявою, в якій просить суд зобов`язати ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» здійснити перерахунок нарахованої плати за водопостачання та водовідведення за договором № 138163/ОВ-СДВ від 29.06.2016 року з урахуванням встановленого обмеження на водопостачання у розмірі 90 відсотків починаючи з 20.10.2016 року та зобов`язати ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» здійснювати подальше нарахування плати за водопостачання та водовідведення за вказаним договором з урахуванням встановленого обмеження на водопостачання у розмірі 90 відсотків. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до договору № 138163/ОВ-СДВ від 29.06.2016 року відповідач надає позивачу послуги з водопостачання та водовідведення, в період дії якого відповідач безпідставно нарахував позивачу заборгованість у розмірі 6551,30 грн, при цьому відповідачем не було роз`яснено з яких причин виникла така заборгованість. У зв`язку з чим, відповідач обмежив ОСОБА_1 водопостачання на 90 відсотків, та починаючи з 20.10.2016 року надає послуги у розмірі 10 відсотків від обумовленої норми. Проте, відповідач продовжує здійснювати нарахування плати за послуги за встановленими тарифами у повному обсязі, у зв`язку з чим, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав (а.с.2-4).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 було вирішено задовольнити частково, зобов`язати ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» здійснити перерахунок нарахованої плати за водопостачання та водовідведення за договором № 138163/ОВ-СДВ від 29.06.2016 року з урахуванням встановленого обмеження на водопостачання у розмірі 90 відсотків починаючи з 20.10.2016 року, в іншій частині позовних вимог вирішено відмовити (а.с.84-87).

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» звернулося до суду із апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати оскаржуване рішення. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом першої інстанції не було враховано доводи відповідача та не надано їм належної правової оцінки, а саме тому факту, що згідно звернення позивача було узгоджено виїзд бригади ЦРМ спільно з метрологічною службою для проведення обстеження, проте ОСОБА_1 не надав доступу для проведення даного обстеження та в телефонному режимі відмовився від його проведення. Крім того, суд помилково посилається на акт, складений комісією у складі сусіда та депутата щодо виміру витрат води, адже згідно з положеннями ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність» зазначені особи позбавлені можливості встановлювати дані обставини, оскільки для такого обстеження потрібні відповідні знання та навички. Також апелянт зазначає, що відповідно до п. 7 Розділу «Перерахунок за надання послуг з централізованого постачання холодної води», обов`язок виконавця проводити перерахунок розміру плати за надання послуг з централізованого постачання холодної води не в повному обсязі виникає лише за наявності перерв у цілодобовому централізованому постачанні холодної води тривалістю понад 6 годин на добу більше ніж два рази на місяць (а.с.90-94).

Ухвалою судді Одеського апеляційного суду Калараша А.А. від 14 березня 2019 року, було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2018 року та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.109-110).

11 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із відзивом на апеляційну скаргу ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал», в якому зазначає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного: по-перше, доводи апелянта щодо законності нарахування заборгованості взагалі не стосуються заявлених позовних вимог та не розглядалися судом першої інстанції; по-друге, твердження відповідача про неможливість посилання на акт виміру витрат води від 20.10.2018 року не є вірними, адже виміри проводилися відповідно до пунктів 33-38 (Порядок перевірки якісних та/або кількісних показників надання послуг) Постанови КМУ № 630 від 21 липня 2005 року, та згідно зазначених пунктів особливі навички для проведення даного виду перевірки не потрібні. Крім того, позивач також зазначає, що твердження апелянта про не допуск його комісії та відмову від обстеження не мають жодного підтвердження, та згідно п. 38 Постанови КМУ № 630, представник водоканалу повинен був з`явитися протягом 3-х днів з моменту звернення з проханням направити представника Водоканалу для виміру витрат води, проте апелянтом дане звернення від 27 вересня 2018 року було проігнороване (а.с.115-120).

24 квітня 2019 року до Одеського апеляційного суду надійшла відповідь на відзив від Товариства з обмеженою відповідальності «Інфокс» в особі філії «Інфокс водоканал», в якому відповідач зазначає, що нарахування за послуги водопостачання здійснювалося позивачу з 01.06.2013 року по особовому рахунку № НОМЕР_1 з урахуванням діючих тарифів на послуги водопостачання. 29 червня 2016 року між ОСОБА_1 та апелянтом було укладено договір № 138163/ОВ-СВД на основі вільного волевиявлення, який є чинним та підлягає виконанню, та у зв`язку з наявною заборгованістю 20 жовтня 2016 року співробітником відповідача було проведено обмеження послуги водопостачання, про що складено відповідний акт № 02005. Щодо проведення перерахунку, апелянт у відзиві посилається на п. 7 Розділу «Перерахунок за надання послуг з централізованого постачання холодної води», та зазначає, що проведення перерахунку розміру плати за надання послуг з централізованого постачання холодної води не в повному обсязі при відсотковому обмеженні послуг водопостачання не передбачено діючим законодавством України (а.с.122-125).

В зв`язку із призначенням судді Калараша А.А. 07 травня 2019 року на посаду судді Верховного суду у Касаційний цивільний суд, протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа була розподілена колегії суддів Одеського апеляційного суду в складі головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М. Ухвалою судді Одеського апеляційного суду Дрішлюка А.І. від 05 червня 2019 року справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 була прийнята до провадження (а.с.137-138). Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями було вилучено суддю Заїкіна А.П. зі складу колегії суддів, та здійснено заміну на суддю Драгомерецького М.М. (а.с.139).

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, Одеський апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Згідно з ч.4 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, здійснюючи нарахування плати за водопостачання у повному обсязі, надаючи при цьому лише 10 відсотків послуг, відповідач порушує діюче законодавство та права позивача, як споживача комунальних послуг, адже згідно постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 «Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», виконавець у разі надання послуг не в повному обсязі зобов`язаний здійснювати перерахунок розміру плати за фактично надані послуги (а.с.84-87).

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно ч. 4 ст. 26 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», виконавець комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу електричної енергії та природного газу) має право обмежити (припинити) надання відповідної комунальної послуги її споживачу незалежно від обраної моделі організації договірних відносин у разі непогашення в повному обсязі заборгованості за спожиті комунальні послуги протягом 30 днів з дня отримання споживачем попередження від виконавця.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовується апелянтом, 20 червня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання послуг з водопостачання та водовідведення № 138163/ОВ-СДВ, згідно якого ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» здійснює надання послуг з водопостачання та водовідведення за особовим рахунком № 205459. У зв`язку з несвоєчасною та не в повному обсязі сплатою послуг за водопостачання та водовідведення за період з 01.06.2013 року по 20.10.2016 року, в позивача утворилася заборгованість у розмірі 6551,30 грн. Позивач відмовився сплачувати зазначену заборгованість, у зв`язку з чим 20.10.2016 року відповідач обмежив ОСОБА_1 водопостачання на 90 відсотків, що підтверджується актом опломбування № 02005 від 20.10.2016 року. Тобто, починаючи з 20.10.2016 року, позивачу здійснювалося надання послуг з водопостачання та водовідведення у розмірі 10 відсотків від обумовленої норми.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», виконавець комунальної послуги або управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний самостійно здійснити перерахунок вартості комунальної послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком за весь період їх ненадання, надання не в повному обсязі або невідповідної якості, а також сплатити споживачу неустойку (штраф, пеню) у порядку та розмірі, визначених законодавством або договором. П. 5 ч.1 ст. 7 зазначеного Закону передбачає, що споживач комунальних послуг має право на зменшення у встановленому законодавством порядку розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх ненадання, надання не в повному обсязі або зниження їхньої якості.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України № 630 Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, від 21 липня 2005 року, а саме п. 29, споживач має право на зменшення розміру плати уразу надання послуг не в повному обсязі, зниження їх якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання; п.23 зазначеної постанови, у разі перерви в наданні послуг, ненадання або надання їх не в повному обсязі, зниження якості, зокрема відхилення їх кількісних і якісних показників від нормативних, виконавець проводить перерахунок розміру плати за фактично надані послуги в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, та виплачує споживачеві компенсацію за перевищення встановлених строків проведення аварійно-відбудовних робіт відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що незважаючи на встановлене відповідачем обмеження щодо надання послуг з водовідведення та водопостачання у розмірі 90 відсотків та в порушення вищенаведених норм законодавства, Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал», з 20.10.2019 року та на момент звернення ОСОБА_1 до суду із позовною заявою, здійснювало нарахування плати позивачу за користування комунальними послугами з водопостачання при постачанні 10 відсотків від нормативів як за 100 відсоткове надання послуг. Крім того, зміст договору про надання послуг з водопостачання та водовідведення № 138163/ОВ-СДВ від 29 червня 2106 року, а саме п.4.2.4, укладений та підписаний ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» та ОСОБА_1 , також містить положення стосовно зобов`язання водоканалу здійснювати перерахунок розміру плати за послуги у разі їх ненадання або надання не в повному обсязі.

Стосовно посилання апелянта на п. 7 Розділу «Перерахунку за надання послуг з централізованого постачання холодної води» Постанови КМУ № 151 від 17 лютого 2010 року Про затвердження Порядку проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості, слід зазначити, що воно є безпідставним, адже зазначена норма регулює порядок проведення перерахунку розміру плати у разі наявності перерв у надані комунальних послуг, що перевищують допустимий строк, а не у випадку надання їх не в повному обсязі.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово звертався до відповідача із листами стосовно здійснення перерахунку плати за надання послуг в неповному обсязі, з метою врегулювання зазначеного спору. Відповідно до договору укладеного між сторонами, Водоканал зобов`язаний у визначений законодавством строк розглядати претензії та скарги споживача, та згідно постанови КМУ № 630 Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, від 21.07.2005 року, представник виконавця, якщо йому відомі причини неналежного надання або ненадання послуги, зобов`язаний невідкладно повідомити про це споживача та зробити відповідну відмітку в журналі реєстрації заявок, або у разі, якщо зазначені причини невідомі - зобов`язаний узгодити з виконавцем точний час та дату перевірки кількісних та/або якісних показників надання послуг.Проте, відповідачем були проігноровані зазначені претензії позивача, у зв`язку з чим акт виміру води від 20.10.2018 року вважається дійсним, адже відповідно до п. 38 зазначеної постанови КМУ, був підписаний не менш як двома споживачами. Тому доводи апелянта, стосовно неможливості посилання на акт виміру води від 20.10.2018 року, не мають правового підтвердження, адже зазначена перевірка була здійснена відповідно до пунктів 33-39 Постанови Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року.

Таким чином, судом першої інстанції дійшов правильного висновку щодо задоволення позовних вимог в частині зобов`язанням ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» здійснити перерахунок нарахованої плати за водопостачання та водовідведення з урахуванням встановленого обмеження у розмірі 90 відсотків починаючи з 20.10.2016 року, адже доводи апелянта не мають правового підтвердження. Тому суд на підставі ст.375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» про зобов`язання здійснити перерахунок - залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький

О.М. Таварткілдзе