Справа №296/6099/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2019 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Чішман Л.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВСУ в Житомирській області про визнання незаконним звільнення з роботи,-

ВСТАНОВИВ:

09.07.2019 року до Богунського районного суду м. Житомира передано матеріали цивільної справи №295/6099/19 за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВСУ в Житомирській області про визнання незаконним звільнення з роботи.

Так, позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати дії начальника Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВСУ в Житомирській області Васьківського О.П. незаконними та зобов"язати його призначити позивача на посаду лікарів (психіатра, чи фізичної та реабілітаційної медицини), надавши можливість пройти курси спеціалізації.

При цьому, позивачем подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову, в якому просила заборонити начальнику Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВСУ в Житомирській області вчиняти дії по призначенню на посади лікарів (психіатра, чи фізичної та реабілітаційної медицини) до вирішення по суті заявлених позовних вимог. Заяву мотивовано тим, що невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити виконання рішення про поновлення прав позивача на працю.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частина перша ст. 150 ЦПК передбачає види забезпечення позову, а саме: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до ч.ч. 5,6 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.01.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову», у справах про захист трудових чи корпоративних прав не

допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення про звільнення позивача з роботи та зобов`язання відповідача й інших осіб не чинити перешкод позивачеві у виконанні ним своїх попередніх трудових обов`язків, оскільки таким чином фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті.

За наведених обставин, вжиття заявленого позивачем заходу забезпечення позову не відповідає меті відповідного інституту, та заборона відповідачу призначати на посаду лікаря, на думку судді, буде свідчити про фактичне ухвалення рішення без розгляду справи по суті з огляду на предмет заявленого позову, буде втручанням в здійснення діяльності установи. У зв`язку з чим, у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 149, 156 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд м. Житомира протягом п`ятнадцяти днів, з дня її проголошення.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.М. Чішман