Справа № 442/3879/19
Номер провадження 2/438/363/2019
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

15 липня 2019 року суддя Бориславського міського суду Львівської області Слиш А.Т. вивчивши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, -

в с т а н о в и в:

До Бориславського міського суду Львівської області з Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області передана за підсудністю, в порядку встановленому ст.31 ЦПК України, цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу.

Відповідно до ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Оглянувши матеріали справи, вважаю, що дану справу слід прийняти до свого провадження.

Разом з тим, приходжу до висновку, що позовна заява подана з порушенням вимог ст.ст.175-177 ЦПК України та підлягає залишенню без руху.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України в позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

В порушення вказаних вимог, позивач ОСОБА_1 не зазначиласвій та відповідача ОСОБА_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі).

Також, в порушення п.6, п.7 ч.3 ст.175 ЦПК України позивачем ОСОБА_1 не вказано у позовній заяві відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; не зазначено відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову, якщо такі здійснювалися.

Крім цього, в порушення п.10 ч.3 ст.175 ЦПК України позивачем ОСОБА_1 не вказано у позовній заяві підтвердження про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Крім цього, відповідно до вимог п.9 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. В порушення даного пункту ст.175 ЦПК України позивачем ОСОБА_1 у позовній заяві вказано, що судові витрати, які позивач планує понести складаються лише з судового збору, однак при цьому не зазначено суми судових витрат та не долучено до позовної заяви доказів сплати судового збору.

Також, відповідно до ч.2, ч.4, ч.5 ст.95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Однак, як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем ОСОБА_1 надано до позовної заяви копії документів, які не засвідчені підписом позивача і без зазначення дати такого засвідчення, а також не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких нею додані до позовної заяви.

Згідно вимог п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України в позовній заяві зазначаються: ціна позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно, або його витребування вартістю майна.

Так, позивач ОСОБА_1 у своїй позовній заяві просить: визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 15 грудня 2010 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 ; зобов`язати відповідача ОСОБА_2 повернути їй квартиру АДРЕСА_1 . Однак ціну позову, всупереч вимогам п.3 ч.3 ст. 175 ЦПК України позивачем ОСОБА_1 не зазначено, тому позивачу слід зазначити у позовній заяві ціну позову.

Крім цього, відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, згідно ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий та немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Підпунктом 2 пункту 1 частини 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою належить сплатити судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 768,40 грн.

Підпунктом 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою належить сплатити судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пунктом 16 Постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» визначено, що розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов`язок покладається на позивача. Проте, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд (частина друга статті 80 ЦПК). Остаточне визначення в процесі розгляду справи ціни позову (дійсної вартості спірного майна), а отже, і суми судового збору, здійснюється судом із наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору.

Крім цього, відповідно до ч.2 ст.176 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Таким чином, суд наділений правом попередньо визначити позивачу розмір судового збору в межах максимальної ставки, встановленої Законом України «Про судовий збір» з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Враховуючи ті обставини, що позовна заява позивача ОСОБА_1 має одночасно майновий та немайновий характер, а позивачем не додано до позовної заяви оригіналу квитанції про сплату судового збору, тому позивачу належить зазначити ціну позову, надати оцінку вартості майна та надати документ, що підтверджує оплату судового збору за позовну вимогу немайнового характеру, що становить 768,40 грн., а також за позовну вимогу майнового характеру у розмірі 1 відсоток ціни позову. Якщо встановити точну ціну майна неможливо, то сплатити судовий збір в межах максимальної ставки, встановленої Законом України «Про судовий збір» з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

З урахуванням вищенаведеного вважаю, що позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху з наданням позивачу строку у п`ять днів з дня отримання нею ухвали для усунення недоліків, що зазначені у даній ухвалі.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З врахуванням наведеного та керуючись ст. 185 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Позовну заяву за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені в ухвалі недоліки позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання позивачем копії даної ухвали.

Роз`яснити позивачеві, що у випадку неусунення зазначених в ухвалі недоліків, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.Т.Слиш