Провадження № 2/761/4682/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі головуючого судді Макаренко І.О. розглянувши в приміщенні суду, в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, та підписав заяву б/н від 21 листопада 2012 року, згідно з якою отримав кредит в розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Зобов`язання щодо повернення кредитних коштів відповідач не виконує, у зв`язку з чим у останнього станом на 30 травня 2015 року виникла заборгованість у розмірі 19498,71 грн., яка складається з: 3651,25 грн. - тіло кредиту, 6608,06 грн. - відсотки за користування кредитом, 7834,70 грн. - пеня, 500 грн. - штраф (фіксована складова), 904,70 грн. - штраф (процентна складова), яку просить суд стягнути.

На адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено. що позовні вимоги є необґрунтованими та не відповідають обставинам справи, оскільки відповідач не виявляв бажання на отримання кредитного ліміту по платіжній картці, а в графі бажаний кредитний ліміт зазначено нуль грн. Окрім того, в анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 21 листопада 2012 року не зазначено номера платіжної картки, не вказано умов надання кредиту, розмір ліміту суперечить тому, який зазначений позивачем в позові, наданий банком витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» не містить підпису відповідача, а тому не може вважатися доказом на підтвердження того, що відповідачу для ознайомлення було надано саме ці умови та правила надання кредиту, та містить посилання на тарифні ставки, які починають діяти з 01 січня 2013 року, 01 вересня 2014 року, 01 квітня 2015 року, тоді як тарифів, які діяли на час підписання анкети-заяви 21 листопада 2012 року банком не надано.

Крім того, додана позивачем виписка з особового рахунку не відповідає вимогам Положення про організацію операційної діяльності в банках України затвердженому постановою Правління НБУ від 18 червня 2003 року №254, зокрема не містить належних відомостей і даних про дату, місце і час її складання як первинного документа, посад та підписів осіб відповідальних за здійснення банківської операції та правильність її оформлення.

На підставі викладеного у відзиві, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

23 травня 2019 року на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості є належними та допустимими доказами, та містять всю інформацію про рух коштів та про всі операції за картковим рахунком. Всі інші обставини дублюються з тими, що викладені в позові.

З урахуванням викладено, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено.

21 листопада 2012 року ОСОБА_1 було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, згідно з вказаною анкетою-заявою сума встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом становить нуль гривень.

Відповідно до наданого розрахунку, станом на 21 серпня 2018 року заборгованість відповідача по кредиту становить 19498,71 грн., яка складається з: 3651,25 грн. - тіло кредиту, 6608,06 грн. - відсотки за користування кредитом, 7834,70 грн. - пеня, 500 грн. - штраф (фіксована складова), 904,70 грн. - штраф (процентна складова).

Як визначено ч.1 ст. 626, ч.1 ст. 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови(пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Згідно із частиною першою статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку (надалі також - Умови) розміщені на сайті Приват Банку www.privatbank.ua, а їх витяг містяться в матеріалах справи. Як визначено у вказаних Умовах (в редакції на час укладення договору) Банк: Публічне Акціонерне Товариство Комерційний Банк "Приватбанк", що діє на підставі Ліцензії Національного банку України № 22 від 29.07.2009, керуючись законодавством України, публічно пропонує широкому та необмеженому колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує Умови та правила надання банківських послуг.

Отже, подавши анкету-заяву від 21 листопада 2012 року, відповідач прийняв пропозицію позивача про укладення договору про надання банківських послуг. Однак в позовній заяві позивач зазначає про укладення кредитного договору, на виконання якого ним надавалися відповідачу кредитні кошти.

Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно із ч., ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Однак зі змісту анкети - заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку не вбачається жодної інформації, яка б свідчила про укладення саме кредитного договору, в ній не міститься інформації про його істотні умови.

Окрім того в позивач зазначає, що відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту, тоді як зі змісту наданої анкети-заяви вбачається, що відповідачу було встановлено нуль гривень встановленого кредитного ліміту, при цьому в наданій суду анкеті-заяві не зазначено строку дії картки, та інших істотних умов, які є обов`язковими при укладенні кредитного договору.

Позивачем також надано Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», разом з тим, доказів про те, що саме з цими тарифами було ознайомлено відповідача суду не надано.

В поданій анкеті-заяві вбачається, що відповідач виявив намір отримати на своє ім`я платіжну картку кредитка «Універсальна», разом з тим позивачем та не надано суду відповідних доказів, що підтверджують факт отримання відповідачем такої картки, а з наданої роздруківки фото особи з кредитною карткою, не зрозуміло чи є особа зображена на фото відповідачем у справи, та не зрозуміло, яка карта зображена на фото, а тому суд позбавлений можливості встановити достовірність поданих суду доказів на підтвердження заявлених позовних вимог.

Позивачем надано суду довідку, яка складена та підписана представником банку, про те, що ОСОБА_1 отримав картки № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , зі строком дії пере випущеної картки до останнього дня травня 2022 року. Разом з тим, вказана довідка не може бути прийнята судом до уваги, оскільки з наданої довідки не зрозуміло яка картка була випущена першою, та на який строк, окрім того, суду не надано належних та допустимих доказів, які підтверджуються факт отримання відповідачем у справі вказаних кредитних карток.

Суду також було надано виписку про рух коштів за період з 01 листопада 2012 року по 07 травня 2019 року, разом з тим надана позивачем виписка не може бути належним та допустимими доказом, яким підтверджується факт заборгованості відповідача у справі, оскільки з виписки не зрозуміло про який рух коштів та по яким картковим рахункам надано виписку.

Не містять матеріали справи і докази волевиявлення відповідача про укладення кредитного договору з відповідними істотними умовами щодо виду кредитної картки, кредитного ліміту, розміру процентів.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості, які б свідчили про умови кредитування відповідача під час підписання анкети-заяви від 21 листопада 2012 року.

Зазначені позивачем у позовній заяві та надані до справи докази не можуть беззаперечно свідчити про укладення між сторонами кредитного договору від 21 листопада 2012 року, та досягнення сторонами всіх істотних його умов.

Зокрема, банк не надав доказів на підтвердження видачі відповідачеві кредитної картки, строку її дії, розміру наданого банком кредитного ліміту, розміру процентів за користування кредитом та інших тарифів банку.

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Оцінивши всі зібрані у справі докази, суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів досягнення між позивачем та відповідачем згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, зокрема щодо суми кредиту, розміру та порядку сплати процентів за користування ним, строку дії договору. Підписання однієї анкети-заявки з відміткою про ознайомлення з Умовами та Правилами кредитування не може свідчити про зворотнє, оскільки ні вказані Умови та Правила, ні Тарифи обслуговування кредитних карт «Універсальна» не містять підпису відповідача. Докази, які б вказували на те, що саме ці Умови та Правила, разом з Тарифами є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови і Тарифи були узгоджені між сторонами правочину, відсутні.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду України від 22.03.2017 року в справі №6-2320цс16 та в постанові Верховного Суду від 23 травня 2018 року в справі №756/15188/16-ц.

Таким чином, враховуючи відсутність належних доказів щодо досягнення сторонами кредитного договору згоди щодо всіх істотних умов на момент його укладання, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Згідно ст. 141 ЦПК України у зв`язку із відмовою в позові судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 526, 549, 610, 624, 1049, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 141, 258, 263-265, 274-279, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 - відмовити.

Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України рішення суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: