Єдиний унікальний номер 227/6490/15-ц Номер провадження 22-ц/804/1869/19
Єдиний унікальний номер: 227/6490/15-ц
Номер провадження: 22-ц/804/1869/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2019 року

Донецький апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Халаджи О.В.,

суддів: Азевича В.Б., Кішкіної І.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Бахмут Донецької області цивільну справу 227/6490/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на заочне рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 15 лютого 2016 року (суддя Діденко С.О., рішення ухвалено в приміщенні суду в м. Добропілля Донецької області 15 лютого 2016 року),-

В С Т А Н О В И В:

28 грудня 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» (на час розгляду справи апеляційним судом - Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 4 363,00 доларів США.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач зазначив, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та фізичною особою - ОСОБА_1 , 14 листопада 2007 року укладено кредитний договір №ЕХ 095-07 за яким позичальник отримав кредит у розмірі 651 780,00 доларів США на термін до 25 листопада 2012 року. Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строку та в порядку, встановлених кредитним договором.

Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, та станом на 06 листопада 2015 року має заборгованість в розмірі 2 142 326,38 доларів США, яка складається з наступного: - 547 608,50 доларів США, - заборгованість за кредитом; - 784 887,65 доларів США, - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 809 830,23 доларів США,- пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором;

Банк зазначив, що від вказаної заборгованості слід відрахувати суму, яка була стягнута з відповідача рішенням Харцизького міського суду Донецької області від 04 червня 2011 року, що станом на 18 травня 2010 року становила 773 232,45 доларів США, з яких: - 547 608,50 доларів США - заборгованість за кредитом; - 159 904,52 доларів США - заборгованість за процентами за користування кредитом; - 37 957,63 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; - 32,79 доларів США - штраф (фіксована частина); - 29 016,48 доларів США - штраф (процентна складова), різниця становить 1 396 855,73 долара США.

Банк визначив остаточно суму заборгованості 4 363,00 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, що за курсом 22,92 відповідно до службового розпорядження НБУ від 06 листопада 2015 року складає 99 999,96 грн., яку разом з судовими витратами просив стягнути з відповідача.

Заочним рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 15 лютого 2016 року позовні вимоги банку задоволено.

Стягнуто з Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №ЕХ 095-07 від 14 листопада 2007 року у розмірі 4 363,00 доларів США, що за курсом 22,92 відповідно до службового розпорядження НБУ від 06 листопада 2015 року складає 99 999грн. 96 коп.

На вказане судове рішення відповідач через свого представника подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Обґрунтовуючи доводи скарги зазначає, що його повідомлення шляхом розміщення оголошення у газеті «Урядовий кур`єр» не можна вважати належним сповіщенням про час та місце розгляду справи, оскільки це суперечить нормам статті 74 ЦПК України (в редакції чинній на час розгляду справи судом першої інстанції) та частині 1 статті 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції».

Щодо вирішення справи по суті вказує, що рішенням Харцизького міського суду Донецької області від 07 червня 2011 року з нього була стягнута кредитна заборгованість 6 731 733,33 грн., що за курсом НБУ станом на 17.05.2010 року складало 773 232,45 доларів США.

При цьому банк зазначив загальну суму заборгованості станом на 06 листопада 2015 року - 2 142 326,38 доларів США, а враховуючи рішення суду від 07 червня 2011 року просив стягнути 4 363, 00 доларів США.

Суд першої інстанції, стягуючи з нього вказану суму боргу, не навів мотивів того, яким чином суд встановив вказану суму заборгованості і якими доказами підтверджується її розмір.

Також суд не врахував того, що звернувшись з позовом до суду про дострокове стягнення заборгованості банк втратив право на нарахування процентів за кредитом, оскільки скористувавшись своїм правом на дострокове повернення кредиту відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України змінив строк виконання зобов`язань за договором. На підтвердження своїх доводів посилався на висновки Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постановах при розгляді справ про стягнення кредитної заборгованості.

Відзив на апеляційну скаргу від банку до суду апеляційної інстанції не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою «Апеляційне провадження».

В частині 1 статті 274 ЦПК України зазначено, що в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи та справи, що виникають з трудових відносин.

Крім того, згідно із ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Виходячи зі змісту позовних вимог, дана справа є малозначною, а ціна позову - менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 4 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, зокрема, є: порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Ухвалюючи заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд першої інстанції виходив з того, що відповідач в установленому законом порядку належним чином повідомлений про розгляд справи, що підтверджується публікацією оголошення в газеті «Урядовий Кур`єр» - №14 від 23 січня 2016 року.

На час розгляду справи судом першої інстанції судові виклики і повідомлення здійснювалися у порядку, визначеному главою 7 розділу І Цивільного процесуального кодексу України в редакції 2004 року.

Так, за правилом частини дев`ятої статті 74 цього Кодексу відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи.

В позовній заяві банк вказав останню відому адресу позичальника: м. Харцизьк Донецької області.

Відповідно до Додатку 1 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», місто Харцизьк входить в Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відкриваючи провадження у справі суд не перевірив, чи є відповідач тимчасово переміщеною особою у зв`язку з АТО.

У даному випадку виклик відповідача можна вважати належним, якщо дотримані вимоги частини 1 статті 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» від 12 серпня 2014. Вказана норма передбачає, якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться в районі проведення антитерористичної операції, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень), яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень), яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

З огляду на викладене, довід апеляційної скарги щодо не належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи є обґрунтованим, тобто суд першої інстанції порушив норми процесуального права.

Щодо розгляду справи по суті апеляційний суд зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 , 14 листопада 2007 року укладено кредитний договір №ЕХ 095-07 за яким позичальник отримав кредит у розмірі 651 780,00 доларів США на термін до 25 листопада 2012 року. Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строк та в порядку, встановлених кредитним договором.

У порушення умов договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконував, тому станом на 06 листопада 2015 року має заборгованість в розмірі 2 142 326,38 доларів США, яка складається з наступного: 547 608,50 доларів США - заборгованість за кредитом; 784 887,65 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 809 830,23 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором;

Рішенням Харцизького міського суду Донецької області від 04 червня 2011 року з відповідача ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» стягнута заборгованість за цим кредитом, яка станом на 18 травня 2010 року становила 773 232,45 доларів США, з яких: 547 608,50 доларів США - заборгованість за кредитом; 159 904,52 доларів США - заборгованість за процентами за користування кредитом; 37 957,63 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 32,79 доларів США - штраф (фіксована частина); 29 016,48 доларів США - штраф (процентна складова). Враховуючи вказане рішення різниця становить 1 396 855,73 долара США.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором, що підтверджується розрахунком заборгованості, станом на 06 листопада 2015 року він має борг в розмірі 4 363,00 доларів США, що за курсом 22,92 відповідно до службового розпорядження НБУ від 06 листопада 2015 року складає 99 999,96 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом.

З вказаним висновками суду не можна погодитися з огляду на таке.

Згідно частини 1статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.

Позивач обов`язки за умовами договору виконав, надавши кредитні кошти відповідачеві. Термін повернення кредиту, відсотків і винагороди був визначений п. 1.3 Договору, а саме - відповідно до Графіку погашення кредиту, відсотків і винагороди, але не пізніше 25 листопада 2012 року (а. с. 12).

Як визначено ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

У відповідності зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Підпунктом 2.3.3 (п. а) кредитного договору №ЕХ 095-07 банк за своїм розсудом має право, зокрема, вимагати від позичальника дострокового повергнення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов`язань за даним договором у повному обсязі шляхом надання повідомлення.

Оскільки відповідач не виконував свої зобов`язання за договором банк звернувся до суду і на підставі рішення Харцизького міського суду Донецької області від 07 червня 2011 року (суд помилково зазначив дату рішення - 04 червня 2011 року) з позичальника була стягнута кредитна заборгованість у розмірі 6 731 733,33 грн.

Тобто банк скористався своїм право на дострокове повернення непогашеної частини кредиту та стягнення процентів шляхом звернення з позовом до суду.

У постанові від 14 липня 2018 року по справі №310/1153/13-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

У постанові від 28 березня 2018 року при розгляді справи №444/9519/12 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Вказані обставини є підставою для відмови у задоволенні позову банку.

З огляду на викладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України.

Згідно з частинами першою, другою, тринадцятою статті 141 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відповідно змінює розподіл судових витрат і покладає на позивача судові витрати, понесені особою, яка подала апеляційну скаргу, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки відповідач за подання апеляційної скарги сплатив 1 827 грн., тому вказана сума підлягає стягненню з позивача - АТ КБ «Приватбанк»

Керуючись статтями 369, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, Донецький апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 15 лютого 2016 року скасувати.

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», , на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя - доповідач О.В. Халаджи

Судді: В.Б. Азевич

І.В. Кішкіна