Справа № 639/2987/19
Провадження № 2/639/1337/19
РІШЕННЯ

(Заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2019 року Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі: головуючого - судді Труханович В.В. за участю секретаря - Кричевської В.М.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 639/2987/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суд

ВСТАНОВИВ :

10 травня 2019 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся ОСОБА_1 із позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якій просив суд визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 20.05.2017 ОСОБА_1 уклав з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 договір міни, серія та номер: 1285, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Бистрицькою А.П., за яким поміняв належну йому кватиру АДРЕСА_2 на належну ОСОБА_4 та ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.05.2017, ОСОБА_1 є єдиним власником квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 15.04.2019, адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , зареєструвався за вказаною адресою 28.07.2017 року.

Позивач зазначає, що він є власником квартири, а відповідач, в свою чергу, порушує його право на користування квартирою, без відповідних на те підстав, будучі зареєстрованим у ній.

Вказані обставини і вимусили позивача звернутися до суду з зазначеною позовною заявою.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 травня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Призначено судове засідання.

Клопотання позивача про виклик та допит свідків в судовому засіданні - задоволено.

Вирішено викликати та допитати в судовому засіданні свідків:

- ОСОБА_6 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 ;

- ОСОБА_7 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_5 .

Позивач та його представник - ОСОБА_2, який діє на підставі Ордеру Серії ХВ № 1689 000135 від 12.06.2019 року, в судовому засіданні заявлений позов підтримали, просили суд його задовольнити.

Відповідач по справі в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. Відзив на позовну заяву до суду також не надходив. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і представник позивача та позивач по справі.

Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, допитавши свідків, дослідивши надані сторонами та долучені до матеріалів справи докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

В судовому засіданні було встановлено, що 20.05.2017 ОСОБА_1 уклав з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 договір міни, серія та номер: 1285, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Бистрицькою А.П., за яким поміняв належну йому кватиру АДРЕСА_2 на належну ОСОБА_4 та ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_1 . (а.с. 13)

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.05.2017, ОСОБА_1 є єдиним власником квартири АДРЕСА_1 . (а.с. 14)

Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 15.04.2019, адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , зареєструвався за вказаною адресою 28.07.2017 року. (а.с. 15)

Позивач в судовому засіданні пояснив, що реєстрація відповідача за адресою: АДРЕСА_1 носить у собі формальний характер, оскільки він ніколи не проживав за спірною адресою, у квартирі відсутні його речі, він не сплачує житлово комунальні послуги, що порушує права позивача, як власника квартири.

Відповідно до частини 1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі статтею 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316, 317, 319, 321 Цивільного кодексу України).

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Права власника жилого будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Стаття 150 ЖК України передбачає, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом, а припинення права власності можливе лише з підстав, передбачених статтею 346 ЦК України.

Оскільки право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом, то власник житла має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, згідно з положеннями ст. 391 ЦК України.

У пункті 33 ППВССУ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності (законного володіння).

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Отже, відповідно до вказаних положень закону, підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є дії (бездіяльність) відповідача, не пов`язані з позбавленням володіння, якими порушується право власності власника чи наймача житла.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пояснили, що відповідач у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 підтвердили, що відповідач по справі, з моменту його реєстрації, у квартирі ніколи не проживав, особистих речей у квартирі немає, місце знаходження відповідача по справі невідоме.

Враховуючи те, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності позивачу по справі, відповідач по справі у квартирі ніколи не проживав, його особисті речі у квартирі відсутні, його реєстрація за вказаною адресою носить лише формальний характер, суд приходить до висновку, що для забезпечення конституційних прав позивача, як власника квартири, необхідно визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з викладеним позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягає задоволенню.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 23, 76-81, 82, 133, 141, 247, 265, ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст. ст. 11, 15, 16, 316, 321, 346, 383, 391, 396 ЦК України, ст. ст. 72, 150 ЖК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 11.07.2019 року

Суддя В.В. Труханович