КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/8922/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Андрієнко А.М., Шахової О.В.

за участю секретаря судового засідання Голопапи Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Деснянського районного суду міста Києва, ухвалене під головуванням судді Саламон О.Б. 24 жовтня 2018 року,

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів,-

встановив:

В серпні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому просив змінити розмір аліментів, які з нього стягуються на підставі рішення Деснянського районного суду міста Києва від 27 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом зменшення до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 27 квітня 2018 року вирішено про стягнення з нього аліментів у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) на утримання дитини та 1/8 на утримання ОСОБА_3

Вказує, що 06 січня 2018 року він зареєстрував шлюб з іншою жінкою, ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народилася дитина, дружина та дитина перебувають на його утриманні, у зв`язку із чим майновий стан змінився.

Вказує, що його щомісячний дохід становить 12000 грн., 1/6 на утримання ОСОБА_4 становитиме 2000 грн., що уважає достатнім.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2018 року позовні вимоги задоволено частково, змінено розмір аліментів та вирішено стягувати аліменти в розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) платника.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду змінити та стягувати з платника аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу).

В апеляційній скарзі зазначає, що визначений судом новий розмір аліментів є необґрунтованим та порушує права дитини. Зазначає, що аліменти платник почав сплачувати лише після пред`явлення рішення до виконання, заборгованість з аліментів на дитину станом на 01 серпня 2018 року становить 84141,66 грн., що утворилось з 05 жовтня 2016 року. Також має заборгованість по сплаті коштів на її утримання.

Звертає увагу, що дитина має діагноз: мінімальна мозкова дисфункція, затримка психо-мовного розвитку. У зв`язку із цим дитина потребує уваги та лікування, на що необхідні витрати. Вказує, що у зв`язку із станом здоров`я дитини не може стати до роботи.

Позивач всіляко ухиляється від свого обов`язку від утримання дитини, оспорював батьківство.

В судовому засіданні представник відповідача адвокат Ковальова Я.В. доводи апеляційної скарги підтримала.

Позивач проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції. Зазначив також, що вживає заходи до погашення заборгованості, його заробітна плата натепер збільшилась і становить близько 18000 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до части 1 та 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції установлено, що рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 27 квітня 2018 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти: на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 05 жовтня 2016 року і до 07 липня 2017 р. та в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 08 липня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття; стягнуто на утримання ОСОБА_3 до досягнення дитиною 3-х річного віку в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи з 05 жовтня 2016 року.

06 січня 2018 року ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народився син.

Згідно даних довідки УПСЗН Броварської міської ради від 18 травня 2018 року ОСОБА_8 не отримує ніяких видів державних соціальних допомоги.

Згідно із довідкою про доходи ОСОБА_2 від 01 жовтня 2018 року його щомісячна заробітна плата становить 12492 грн.

Установлено, що ОСОБА_4 має діагноз: мінімальна мозкова дисфункція, затримка психо-мовного розвитку.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що з моменту ухвалення рішення суду про стягнення аліментів матеріальний стан ОСОБА_2 змінився, оскільки в останнього на утриманні, окрім відповідача та сина Тимура , перебуває дружина ОСОБА_8 та їхній син ОСОБА_9 . Суд вказав також на наявну заборгованість по сплаті аліментів.

Відповідно ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Ураховуючи той факт, що у позивача відбулись зміни сімейного стану, а саме народилась дитина, яка також перебуває на його утриманні, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для зменшення розміру аліментів.

Окрім того, колегія суддів погоджується із визначеним судом за наслідками зменшення розміром аліментів, ураховуючи, що аліменти мають своєю метою забезпечити нормальні умови життя дитини.

Доводи апеляційної скарги в частині наявності заборгованості по аліментам відхиляються колегією суддів, оскільки на вирішення цієї справи така обставина не впливає.

Посилання скаржника на ту обставину, що дитина має ряд захворювань, може свідчити про наявність особливих обставин та давати підстави для вирішення питання у відповідності до ст.185 СК України, проте такі вимоги не заявлено.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не установлено.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Деснянського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2018 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 липня 2019 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді А.М. Андрієнко

О.В. Шахова