Провадження №2/522/1030/19
УХВАЛА

про залишення позову без руху

17 липня 2019 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання - Вадуцкої В.І.,

розглянувши у підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про встановлення факту родинних стосунків, визнання недійсним заповітів, визнання недійсним договорів дарування, визнання права власності в порядку спадкування, визнання недійсним договорів іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м.Одеси (с.Загороднюка В.І.) перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про встановлення факту родинних стосунків, визнання недійсним заповітів, визнання недійсним договорів дарування, визнання права власності в порядку спадкування, визнання недійсним договорів іпотеки.

Ухвалою суду від 28 грудня 2016 року по справі було відкрито провадження.

Ухвалою суду від 13.11.2018 року провадження по зазначеній справі зупинено.

На підставі Рішення Вищої ради правосуддя від 27 грудня 2018 року № 4049/0/15-18 про звільнення ОСОБА_8 з посади судді Приморського районного суду міста Одеси у зв`язку з поданням заяви про відставку, з метою забезпечення дотримання прав та законних інтересів сторін по справі, а також дотримання розумних строків розгляду справи, та на підставі службової записки помічника судді ОСОБА_8 - ОСОБА_9 здійснено повторний авторозподіл справи.

У порядку повторного авторозподілу надійшла до провадження Домусчі Л.В. 18.02.2019р..

Ухвалою суду від 26.02.2019 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 02.05.2019 року.

У підготовче засідання призначене на 02.05.2019 року ОСОБА_1 не з`явився, представником позивача адвокатом Веселовою О.О. надано суду клопотання в якому просила витребувати у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Чередніченко Г.А. відомості щодо кола осіб, які зверталися до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , та копію зазначеної спадкової справи. Також ОСОБА_10 надала суду заяву щодо розгляду вищевказаної справи та клопотання про витребування доказів за її відсутністю.

У підготовче засідання відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не з`явилися, представниками відповідачів адвокатами Карпенко В.І. та Деркач І.Е. надані зави, в яких вони не заперечували проти задоволення клопотання про витребування доказів, а саме, спадкової справи після померлої ОСОБА_4 , також просили справу розглядати за їх відсутністю.

Інші учасники справи у підготовче засідання не з`явилися, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином.

Ухвалою суду від 06.05.2019 року було розглянуто та задоволено клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_10 про витребування доказів. Розгляд справи відкладено на 03.06.2019 року.

03.06.2019 року розгляд справи був відкладений на 15.07.2019 року у зв`язку з поданням представником позивача клопотання про відкладення слухання справи.

У судовому засіданні представник ОСОБА_6 адвокат Терзіанова К.В. просила прийняти до розгляду зустрічну позовну заяву ОСОБА_6 , пред`явлену до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 . ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог ОСОБА_7 , про визнання недійсним шлюбу, визнання недійсним заповітів, визнання недійсними договорів, скасування державної реєстрації та визнання права власності на рухоме та нерухоме майно.

При цьому, заявила також до суду клопотання, згідно якого просила звільнити від сплати судового збору, з посиланням на те, що судовий збір, який вона має сплатити, перевищує 5% розмір річного доходу за попередній календарний рік.

У судовому засіданні 15.07.2019 року була присутня представника позивача адвокат Веселова О.О.представники відповідачів ОСОБА_11 .В.. ОСОБА_12 , Карпенко ОСОБА_13 .І ОСОБА_14 , Деркач І.Є..

Вирішуючи дане питання суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог п.3 ч.2 ст.49 ЦПК України відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

У відповідності до ст.193 ЦПК України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

У відповідності до ч.1 ст.194 ЦПК України, зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу.

Суд вбачає, що зустрічні позовні вимоги ОСОБА_6 стосується наступного рухомого та нерухомого майна:

- житлового будинку АДРЕСА_1 ;

- земельної ділянки АДРЕСА_2 (кадастровий номер НОМЕР_1 );

- нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_3 ;

- нежитлового приміщення магазину за адресою: АДРЕСА_4 ;

- приміщення магазину АДРЕСА_5 НОМЕР_2 ;

- нежитлового приміщення №101 за АДРЕСА_6 : АДРЕСА_7 ;

- нежитлових приміщень за адресою АДРЕСА_8 ;

- квартири АДРЕСА_9 ;

- квартири АДРЕСА_10 ;

- автомобіль марки, Лексус, RX350, н.з. НОМЕР_3 ;

- автомобіль марки Nissan Patrol, н.з. НОМЕР_4 ;

- автомобіль марки Porshe Cayenne, н.з. НОМЕР_5 ;

- автомобіль марки ГАЗ 21, н.з. НОМЕР_6 , 1960 р.в..

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.

Позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.175-177 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивачем за зустрічним позовом визначену ціну позову у розмірі 1 000 000, 00 грн., між тим доказів на підтвердження такої ціни позову нею суду не надано.

Між тим, зустрічна позовна заява не містить ані вартість об`єктів нерухомого майна, ані рухомого майна.

Відповідно до п.п.2, 10 ч.1 ст.176 ЦПК України ціна позову визначається:

- у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна;

- у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

У відповідності до п.п.10 ч.1 ст.176 ЦПК України у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, ціна позову визначається загальною сумою всіх позовних вимог.

Таким чином, із урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що зустрічна позовна заява ОСОБА_6 не відповідає вимогам ст.175 ЦПК України, зокрема, в ній не зазначена вартість об`єктів рухомого та нерухомого майна, з сумарної складання визначається і ціна позову, яка, у відповідності до ст. 176 ЦПК України, має складатись з загальної суми всіх позовних вимог.

За змістом ч.4 ст.177 Цивільного процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Оплата судового збору за подання до суду позовної заяви здійснюється у розмірах визначених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22 травня 2015 року №484-VIII, який набрав чинності з 1 вересня 2015 року та яким внесено зміни до Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно до ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

За подання до суду позовної заяви немайнового характеру, судовий збір становить - 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, тобто 768.40 грн..

Суд вбачає, що зустрічний позов ОСОБА_6 містить 39 вимог немайнового характеру, за які позивачка мала сплатити судовий збір у розмірі 29 967, 60 грн. (39 вимог х 768,40 грн.).

Також вимогу майнового характеру щодо визнання права власності на вищевказане рухоме та нерухоме майно.

За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем справляється судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до положень ст.6 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання позову майнового характеру, визначається із дійсної вартості спірного майна на день подання позову.

Відповідно до ч.13 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року якщо в позовній заяві об`єднано кілька самостійних вимог майнового характеру, пов`язаних між собою, то, враховуючи, що об`єктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог. При цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Між тим позивачкою за зустрічним позовом судовий збір не сплачено взагалі, навіть мінімальний судовий збір у розмірі 768, 40 грн..

Подано клопотання, згідно якої просила звільнити її від сплати судового збору.

У відповідності до ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

За загальними правилами цивільного судочинства судовий збір належить до судових витрат, судів усіх рівнів, коли розглядають позовну заяву, апеляційну, касаційну скаргу чи заяву про перегляд судових рішень Верховним Судом.

Обов`язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір - це процесуальний обов`язок, визначений нормами процесуального права.

У відповідності до п.29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно із ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

З урахуванням вимог ЦПК суд не вправі вчиняти дії, про які йдеться у статті 8 Закону № 3674-VI, з власної ініціативи.

Дослідивши клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, суд вважає за необхідне відмовити у його задоволенні, оскільки клопотання обґрунтовується лише однією обставиною, а саме: що судовий збір перевищує 5% розміру річного доходу за попередній рік.

При цьому, надано до клопотання відомості з Держаного реєстру фізичних осіб-підприємців про суми виплачених доходів та утримання податків станом на 05.07.2019 року, згідно яких ОСОБА_6 за 4й квартал 2018 року було отримано заробітну плату 11 400 грн., за 1й квартал 2019 року 12 900 грн..

Будь яких інших доказів щодо майнового стану заявника суду не надано.

З огляду на викладене, підстава, за яких заявник просила звільнити її від сплати судового збору не знайшла свого підтвердження за розглядом заяви. У суду відсутні відомості щодо річного доходу заявнику та інші докази майнового стану заявника, та неможливості сплати нею судового збору. Останньою не надано до суду належних доказів на підтвердження обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору, а тому, суд не має можливості встановити достатні правові підстави для можливості застосування судом приписів ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи, що безпідставне ненадходження до державного бюджету коштів за сплату судового збору порушує інтереси держави, суд вважає, що у задоволенні клопотання заявника про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

Згідно ч.ч.1 та 2 ст.185 Цивільного процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, враховуючи відмову у задоволені заяви про звільнення від сплати судового збору, суддя залишає зустрічну позовну заяву без руху, і надає строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів, з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

При цьому суд роз`яснює заявниці право на розстрочку (або відстрочку) судового збору.

Ще раз суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Практикою Європейського суду з прав людини (див. рішення у справі «Мельник проти України» (Melnyk v.Ukraine), заява № 23436/03, пункти 22-23, від 28 березня 2006 року) встановлено, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг.

Норми, що регулюють правила подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

З урахуванням викладеного, суд вбачає, що позивачу за зустрічною позовною заявою необхідно усунути вказані недоліки зустрічного позову, а саме: визначити вартість нерухомого та рухомого майна виходячи з його дійсної вартості на час подачі позову ; з врахуванням визначеної дійсної вартості майна та грошових коштів, зазначити ціну кожної позовної вимоги та сплатити судовий збір.

Заяву про усунення недоліків разом з долученими документами необхідно надати до Приморського районного суду м.Одеси через канцелярію суду з урахуванням кількості сторін.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 10-13, 43, 89, 174, 175-177,187, 194, 185, 258-260, 354 ЦПК України, ст.4, 6 ч.2 Законом України «Про судовий збір», суд,

УХВАЛИВ:

Зустрічний позов ОСОБА_6 , пред`явлену до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 . ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог ОСОБА_7 , про визнання недійсним шлюбу, визнання недійсним заповітів, визнання недійсними договорів, скасування державної реєстрації та визнання права власності на рухоме та нерухоме майно - залишити без руху.

Встановити десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків. У разі не усунення зазначених недоліків у встановлений строк позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено 17.07.2019 року.

Суддя Домусчі Л.В.