печерський районний суд міста києва
02 грудня 2019 року Печерський районний суд м. Києва
суддя: Матійчук Г.О.,
секретар: Хабеця О.О.,
учасники справи:
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння, -
В подальшому ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02.12.2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - відділ реєстраційної служби м. Києва, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням залишено без розгляду (т. 2, а.с. 107-108).
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння розглядаються по суті. Зокрема, позивач звернулась до суду із вказаним позовом в обґрунтування якого зазначила, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 23.03.1999 року на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 . В серпні 2015 року їй стало відомо, що належна їй квартира вибула з її володіння поза її волею, спочатку на підставі договору купівлі-продажу від 17.04.2015 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , згодом на підставі договору купівлі-продажу від 11.06.2015 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Згідно даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно спірна квартира належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 18.09.2015 року.
Зазначила, що майно вибуло із її володіння незаконно, вона не мала наміру відчужувати квартиру та не робила цього. Починаючи з 1999 року по спірний період - 2015 р., утримувала своє майно.
Крім того, факт вибуття майна з її володіння встановлено рішенням Печерського районного суду м. Києва від 21.07.2016 року та ухвалою апеляційного суду м. Києва від 13.09.2016 року.
Просила суд витребувати майно з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 .
Ухвалою від 04.06.2018 року справу прийнято до свого провадження та вирішено розглянути її за правилами загального провадження (т.2, а.с. 31-32).
Представник позивача просив розгляд справи провести у його відсутність в разі неявки відповідача в судове засідання. Щодо заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлялась за адресою місця реєстрації, вказаною у позовній заяві ( АДРЕСА_2 ). До суду неодноразово повертались конверти, направлені судом на адресу відповідача з поміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» (т.2, а.с.42, 63, 75, 82, 88-89) та конверт за відміткою «адресат відсутній» (т.2, а.с. 96).
Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку (ч.ч.2, 4, 7 ст. 128 ЦПК України).
Таким чином, відповідач вважається належно повідомленим про розгляд даної справи.
За таких обставин, суд розглянув справу у відсутність учасників справи в порядку заочного провадження відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, а позивач не заперечує щодо такого вирішення справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Стаття 41 Конституції України проголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст.ст. 317, 319 ЦК України власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.
Статтею 387 ЦК України визначено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
За ч. 1 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:
1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;
2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;
3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.
Отже, важливою умовою звернення з віндикаційним позовом (ст. 388 ЦК України) є відсутність між позивачем і відповідачем зобов`язально-правових відносин.
Добросовісним повинен вважатися той набувач, який не знав і не повинен був знати, що набуває майно в особи, яка не має права його відчужувати, а недобросовісним володільцем - та особа, яка знала або повинна була знати, що її володіння незаконне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 23.03.1999 року належить квартира АДРЕСА_1 (т.1, а.с. 105-106).
Цим же рішенням встановлено також, що 17.04.2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , укладено договір купівлі-продажу спірної квартири, який посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Ричкою Ю.О.
Реєстрація права власності на квартиру за ОСОБА_3 до укладення оспорюваного договору не проводилася.
Згідно даних Київського міського БТІ КВ-2015 спірна квартира на праві власності зареєстрована за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого Української біржею «Десятинна» від 23.03.1999 року.
Встановлено, що ОСОБА_1 проживала в квартирі, сплачувала за комунальні послуги і в подальшому не відчужувала належну їй квартиру, а отже належне їй на праві власності майно вибуло поза її волею (т.1, а.с.121-128).
В силу ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Отже, в судовому засіданні встановлено наступні обставини:
-17.04.2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 (т.1, а.с.96-98, 121-128);
-11.06.2015 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено договір купівлі -продажу квартири АДРЕСА_1 (т.1, а.с.99-102);
-18.09.2015 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 (т.1, а.с.6-13).
12.08.2016 року ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 18.09.2015 року звернулась до Печерського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_1 про визнання останню такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, що в свою чергу підтверджує факт добросовісного набуття ОСОБА_2 майна.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02.12.2019 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - відділ державної реєстраційної служби м. Києва, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням залишено без розгляду (т.2, а.с. 107-108).
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи викладене, судом було повно всебічно та об`єктивно досліджено наявні в матеріалах справи докази, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивачем ОСОБА_1 доведено, що квартира АДРЕСА_1 вибула із її власності без її волі, без законних правових підстав, та була набута ОСОБА_3 на підставі рішень судів, які не ухвалювались Дарницьким районним судом м. Києва у справі 2-1237/2001 та Київським обласним судом у тій же справі, та в подальшому була відчужена на користь ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 на підставі договорів купівлі-продажу квартири від 17.04.2015 р., 11.06.2015 року та 18.09.2015 року, тому - є правомірним застосування п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України.
За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_1 в повному обсязі.
На підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сума судових витрат - 6 890,00 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст.ст. 16, 316, 317, 321, 328, 330, 346, 377, 387, п.3 ч. 1 ст. 388 Цивільного кодексу України, ст. 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 267, 273, 274, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння - задовольнити.
Витребувати на користь ОСОБА_1 з незаконного володіння ОСОБА_2 нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 , яка складається із двох житлових кімнат, загальною площею 48,5 кв.м., та належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 23.03.1999 року, зареєстрованого Українською товарною біржею «Десятинна» за номером 0951-А/487.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 6 890,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. В такому випадку рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 );
Відповідач: ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).
Суддя Г.О. Матійчук