Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.06.2019 Справа №1915/11828/2012

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

Головуючого Дзюбича В.Л.

за участю секретаря Зубко О.Я.

представника позивача Молинь Р.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» в особі відділення №71/19 АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором кредиту,-

в с т а н о в и в:

Позивач Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк»(надалі-ПАТ АБ «Укргазбанк») в особі відділення №71/19 АБ «Укргазбанк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором №56 від 07.06.2007 року в сумі 84134,10 доларів США, з яких: 76178,80 доларів США заборгованість за основною сумою боргу; 2645,10 доларів США несплачена заборгованість по тілу кредиту; 872,23 доларів США нараховані відсотки; 4438,27 доларів США несплачені відсотки по кредиту, а також 47,23грн. пені за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом. В рахунок погашення вказаної заборгованості просить звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 99,0 кв.м., житловою площею 63,4 кв.м., що належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 07.06.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Мартюк Л.О. за реєстром № 2676.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 07.06.2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк» на підставі Статуту та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №56, згідно якого остання отримала кредит у розмірі 107920,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом з розрахунку 13,5% річних з кінцевим терміном повернення до 07.06.2024 року. Для забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 за вищевказаним кредитним договором 07.06.2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк`та відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено договори поруки № 26 та № 27, відповідно до умов яких останні виступили поручителями ОСОБА_2 по даному кредиту. Крім цього, 07.06.2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк`та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки № б/н, посвідчений нотаріально за реєстровим номером 2628. Проте, умови кредитного договору порушені, зобов`язання по договору відповідачі не виконують, в результаті чого станом на 01.07.2012 року загальна заборгованість за кредитним договором становить 84134,10 доларів США та 47,23 грн. пені за порушення строків повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, а тому позивач просить солідарно стягнути з відповідачів зазначену суму заборгованості, в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки.

В ході розгляду справи позивач подав заяву про уточнення позовних вимог відповідно до якої просить стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заборгованість за договором кредиту в сумі 84134,40 доларів США, з яких: 76178,80 доларів США заборгованість за основною сумою боргу; 2645,10 доларів США несплачена заборгованість по тілу кредиту; 872,23 доларів США нараховані відсотки; 7738,27 доларів США несплачені відсотки по кредиту, а також 47,23 грн. пені за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом.

28.04.2017 року ПАТ АБ «Укргазбанк» подало заяву про збільшення позовних вимог відповідно до якої просить стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором №56 від 07.06.2007 року, що утворилася станом на 22.03.2017 року у сумі 121035,38 доларів США та 1484176,50 грн. з яких: заборгованість по кредиту строкова-46024,66 доларів США; заборгованість по кредиту прострочена-27154,44 долари США; заборгованість по процентах поточна-595,46 доларів США; заборгованість про процентах прострочена -47260,82 долари США; пеня за несвоєчасне погашення кредиту-524675,62 грн.; заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів-959500,88 грн.

Згідно заяви про збільшення позовних вимог від 21.06.2018 року ПАТ АБ «Укргазбанк» просить стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором №56 від 07.06.2007 року, що утворилася станом на 04.05.2018 року у сумі 131907,79 доларів США з яких: заборгованість по кредиту строкова-38618,38 доларів США; заборгованість по кредиту прострочена-34407,80 доларів США; заборгованість по процентах поточна-108,04 доларів США; заборгованість про процентах прострочена-58773,57 долари США.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на мотиви викладені в позовній заяві.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, не повідомивши причин неявки, хоча про день та час слухання справи повідомлялися належним чином.

Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як встановлено судом, 07.06.2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк» та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №56 за умовами якого банк зобов`язувався надати відповідачу кредит у розмірі 107 920,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом з розрахунку 13,5% річних з кінцевим терміном повернення до 07.06.2024 року для придбання чотирикімнатної квартири АДРЕСА_2 , заставною вартістю 545000,00 грн. а ОСОБА_2 зобов`язувалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у терміни, передбачені договором.

Пунктами 1.1 та 3.3.2. кредитного договору було встановлено зобов`язання позичальника щомісячно, у ті ж самі строки, сплачувати проценти за користування кредитними коштами виходячи із 13,5% річних, а по простроченій заборгованості, згідно п. 3.2.8. кредитного договору, процентна ставка на залишок простроченої заборгованості нараховується, виходячи із 13,5% річних починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості.

Крім цього пунктом 5.3 кредитного договору встановлено, що за порушення строків (термінів) повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, позичальник зобов`язаний сплатити банку пеню в розмірі 0,1% річних від суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості, але в межах строків позовної давності.

Відповідно до п. 3.2.7 кредитного договору у разі невиконання позичальником зобов`язань, передбачених дійсним договором, відшкодування заборгованості за дійсним договором здійснюється банком шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки згідно договору іпотеки від 07.06.2007 року, укладеному банком із позичальником, у порядку, встановленому чинним законодавством.

Пунктом 5.1 кредитного договору передбачено, що у випадку порушення позичальником зобов`язань, банк має право відмовитися від виконання своїх зобов`язань та/або розірвати цей договір, при цьому позичальник зобов`язаний відшкодувати банку збитки в розмірі неповернутої суми кредиту, процентів за користування кредитом та витрат, понесених банком за цим договором, а також повернути банку заборгованість по кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, неустойку та інші видатки, понесені банком за цим договором.

Крім цього, пунктом 5.3 кредитного договору встановлено, що за порушення строків (термінів) повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, позичальник зобов`язаний сплатити банку пеню в розмірі 0,1% річних від суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості, але в межах строків позовної давності.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором 07.06.2007 року між ВАТ АБ "Укргазбанк" (Іпотекодержатель) та ОСОБА_2 (Іпотекодавець) був укладений договір іпотеки б/н згідно якого ОСОБА_2 передала в іпотеку банку чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 99,0 кв.м., житловою площею 63,4 кв.м., що належить їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 07.06.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Мартюк Л.О. за реєстром № 2676.

Пунктом 3.1.5 вказаного договору іпотеки передбачено, що у випадку, якщо в момент настання терміну виконання будь-якого зобов`язання за кредитним договором(сплата процентів та/або повернення кредиту), зобов`язання іпотекодавцем в повному обсязі або в частині виконано не буде, іпотеко держатель має право одержати задоволення своїм вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: за рахунок коштів, виручених від реалізації предмета іпотеки, одержати задоволення своїх вимог на свій розсуд переважно перед іншими кредиторами або залишити у своїй власності предмет іпотеки шляхом погашення заборгованості за кредитним договором за рахунок власних коштів у відповідності з цим договором.

Відповідно до п.4.3 договору іпотеки у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених цим договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання кредитного договору,а в разі невиконання кредитного договору-звернути стягнення на предмет іпотеки.

Окрім цього, 07.06.2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» та відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладено договори поруки №26 та № 27, відповідно до яких останні виступили поручителями ОСОБА_2 за виконання нею зобов`язань по кредитному договору №56 від 07.06.2007 року.

Згідно п.1.1-1.3 договору поруки поручителі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зобов`язалися відповідати перед кредитором солідарно із боржником в повному обсязі за своєчасне виконання ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором №56 від 07.06.2007 року.

Відповідно до п.п. 5.1 договорів поруки дійсний договір набуває юридичної сили з моменту підписання сторонами і діє до припинення забезпеченого ним зобов`язання прозичальника за кредитним договором.

Пунктом 5.2 договорів поруки передбачено, що порука також припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання зобов`язання позичальника за кредитним договором не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк виконання зобов`язання не зазначений або визначений моментом вимоги, то відповідальність поручителя перед кредитором припиняється після закінчення одного року з дня укладання цього договору.

Судом встановлено, що позивач у повному обсязі виконав свої зобов`язання за кредитним договором №56 від 07.06.2007 року та надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 107920,00 доларів США.

Зобов`язання позивача щодо видачі кредиту було виконано шляхом зарахування коштів на поточний рахунок відповідача ОСОБА_2 , що підтверджується розпорядженням № 56 від 07.06.2007 року та випискою з особового рахунку ОСОБА_2 за період з 01.01.2005 року по 14.06.2012 року, в якій відображено операцію про зарахування на вказаний рахунок 07.06.2007 року валютних коштів у сумі 107920,00 доларів США.

16.03.2011 року у зв`язку з невиконанням ОСОБА_2 своїх зобов`язань за кредитним договором і наявністю простроченої заборгованості, що виникла з грудня 2010 року у розмірі 4445,13 доларів США, ПАТ АБ «Укргазбанк» надіслало письмову претензію відповідачам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про дострокове повернення кредиту та процентів за користування кредитом та нарахованих штрафних санкцій у сумі 88573,94 долари США протягом 10 днів від дати отримання цієї вимоги.

18.05.2012 року позивач повторно направив боржнику та поручителям вимогу про про погашення протягом 10 днів календарних днів від дати отримання цієї вимоги всієї боргової суми за договором кредиту.

Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строку та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою ст..553 ЦК України передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки -ч.ч.1,2 ст.554 ЦК України.

Припинення поруки пов`язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

За змістом частини четвертої ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Отже, порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора.

Аналіз частини четвертої ст. 559 ЦК України дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб`єктивного права кредитора й суб`єктивного обов`язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Це означає, що зі збігом вказаного строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред`явлення позову), кредитор вчиняти не може.

Отже, виходячи з положень частини четверто ст.559 ЦК України вимога до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинна бути пред`явлена в судовому порядку в межах строку дії поруки, або протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням(якщо умовами договору передбаченого погашення кредиту періодичними платежами), або з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою ст..1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов`язання(у разі, якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).

Як установлено судом, боржник ОСОБА_2 (а відтак і поручителі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ) первинно взяла на себе зобов`язання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 07.06.2024 року, сплачуючи її частинами (щомісячними платежами) згідно з графіком платежів.

Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов`язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов`язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання боржником кожного щомісячного зобов`язання згідно з частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Як вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №56 від 07.06.2007 року, відповідач ОСОБА_2 з грудня 2010 року припинила виконання своїх зобов`язань за договором внаслідок чого станом на 16.03.2011 року прострочена заборгованість за кредитом складала 4445,13 доларів США.

У зв`язку з порушенням боржником графіка погашення платежів та виникненням заборгованості за кредитним договором кредитор використав передбачене частиною другою статті 1050 ЦК України та пунктом 5.1 кредитного договору право на односторонню зміну умов кредитного договору, надіславши поручителю ОСОБА_4 16.03.2011 року( тобто в межах шестимісячного строку з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням) претензію про дострокове повернення всієї суми кредиту та пов`язаних із ним платежів на загальну суму 88573,94 доларів США протягом 10 днів від дати отримання даної претензії.

Таким чином, пред`явивши поручителю вимогу про дострокове повернення заборгованості за кредитом, позивачем було встановлено новий строк виконання зобов`язання.

Пунктом 2.1 договорів поруки №26 та №27, укладених із відповідачами ОСОБА_5 , ОСОБА_4 07.06.2007 року передбачено, що у випадку невиконання позичальником зобов`язань по кредитному договору кредитор звертається із письмовою вимогою про виконання зобов`язань по кредитному договору до позичальника та/або поручителя. У разі одержання вимоги кредитора поручитель зобов`язаний повідомити про це позичальника.

За таких обставин, у зв`язку зі зміною кредитором на підставі ч.2 ст.1050 ЦК України строку виконання основного зобов`язання, змінився відповідно і термін пред`явлення вимоги до поручителя.

Оскільки матеріали справи не містять доказів отримання ОСОБА_4 зазначеної претензії банку, а у заяві про перегляд заочного рішення остання вказала, що отримала дану вимогу в березні 2011 року, суд вважає, що в даному випадку передбачений ч.4 ст.559 ЦК України шестимісячний строк пред`явлення вимоги до поручителів підлягає обчисленню з 01.04.2011 року.

Зазначені висновки суду узгоджуються із правовими позиціями Верховного Суду України, що викладені у постановах від 17 вересня 2014 року у справі № 6-53цс14, від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2662цс15, від 29 березня 2017 року у справі № 6-3087цс16.

З огляду на те, що ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулося до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором №56 від 07.06.2007 року лише 17.07.2012 року, суд приходить до переконання, що у задоволенні позовних вимог в частині солідарного стягнення заборгованості із поручителів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 слід відмовити, оскільки порука є припиненою.

Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитом, долученого позивачем до заяви про збільшення позовних вимог, станом на 04.05.2018 року заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором №56 від 07.06.2007 року становить: 131907,79 доларів США, з яких: заборгованість по кредиту строкова-38618,38 доларів США; заборгованість по кредиту прострочена-34407,80 доларів США; заборгованість по процентах поточна-108,04 доларів США; заборгованість про процентах прострочена-58773,57 доларів США.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12 зробила висновок згідно з яким припис абзацу 2 частини першої ст.1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування . Відтак право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Як встановлено судом, в даному випадку позивач, направивши 16.03.2011 року вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитом у повному обсязі, реалізував своє право на пред`явлення вимоги в порядку частини другої ст.1050 ЦК України, чим змінив строк виконання в повному обсязі кредитного зобов`язання.

З огляду на наведене, після пред`явлення зазначеної вимоги у позивача припинилося право нараховувати проценти за кредитом.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що з відповідача ОСОБА_2 підлягає до стягнення заборгованість за кредитним договором №56 від 07.06.2007 року, що утворилася станом на 01.04.2011 року у сумі 77317,81 доларів США 81 з яких: 38618,38 доларів США -строкова заборгованість по кредиту; 34407,80 доларів США-прострочена заборгованість по кредиту; 108,04 доларів США - поточна заборгованість по процентах та 4183,59 долари США 59 центів- прострочена заборгованість по процентах.

У відповідності до ст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Відповідно до вимог статті 192 ЦК України гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

За змістом статті 524 ЦК України грошовим визнається зобов`язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Загальні положення виконання грошового зобов`язання закріплені у статті 533 ЦК України, зокрема: грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 04.07.2018 року у справі №761/12665/14-ц зазначила, що правовий режим іноземної валюти на території України, хоча і пов`язується з певними обмеженнями в її використанні як платіжного засобу, тим не менше, не виключає здійснення платежів в іноземній валюті.

Таким чином, при визначенні зобов`язання в іноземній валюті суд не вправі змінювати грошовий еквівалент зобов`язання і в резолютивній частині рішення зазначає саме розмір іноземної валюти, що підлягає стягненню.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що оскільки ОСОБА_2 отримала кредит у іноземній валюті, тому до стягнення з неї підлягає борг за кредитом, виражений у валюті зобов`язання -доларах США.

За таких обставин, суд на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приходить до переконання, що заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача ОСОБА_2 в користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором №56 від 07.06.2007 року в сумі 77317,81 доларів США з яких: 38618,38 доларів США-строкова заборгованість по кредиту; 34407,80 доларів США-прострочена заборгованість по кредиту; 108,04 доларів США 04 центи- поточна заборгованість по процентах; 4183,59 доларів США - прострочена заборгованість по процентах.

В силу ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача 3306 грн. сплаченого судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 280-283, 289, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 524, 526, 530, 533, 549-551, 610-612, 624, 626-628, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» в особі відділення №71/19 АБ «Укргазбанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) в користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» (03087, вул. Єреванська,1 м. Київ, , рахунок № НОМЕР_2 в АБ «Укргазбанк», МФО 320478) заборгованість за кредитним договором №56 від 07.06.2007 року в розмірі 77317(сімдесят сім тисяч триста сімнадцять) доларів США 81 цент з яких: 38618(тридцять вісім тисяч шістсот вісімнадцять) доларів США 38 центів-строкова заборгованість по кредиту; 34407(тридцять чотири тисячі чотириста сім) доларів США 80 центів-прострочена заборгованість по кредиту; 108(сто вісім) доларів США 04 центи- поточна заборгованість по процентах; 4183(чотири тисячі сто вісімдесят три) долари США 59 центів- прострочена заборгованість по процентах.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) в користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» (03087, вул. Єреванська,1 м. Київ, , рахунок № НОМЕР_2 в АБ «Укргазбанк», МФО 320478) 3306(три тисячі триста шість)гривень сплаченого судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог-відмовити.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному п. 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» адреса: 03087, вул. Єреванська,1 м. Київ, , рахунок № НОМЕР_2 в АБ «Укргазбанк», МФО 320478.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 .

Відповідача: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає: АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 .

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич