Дата документу 12.07.2019
Справа № 501/1800/17
У Х В А Л А

09 липня 2019 року м. Чорноморськ Одеської області

Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

Головуючого судді Смирнова В.В.,

при секретарі Кочкіній О.В.,

справа № 501/1800/17

за участю сторін:

заявника ОСОБА_1 ,

представник заявника Бойко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Чорноморську Одеської області заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 19 листопада 2018 року за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення та повернення до постійного місця проживання малолітніх дітей, про негайне відібрання малолітніх дітей, стягнення моральної шкоди,

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

ВСТАНОВИВ:

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 19.11.2018 року, по цивільній справі № 501/1800/17 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення та повернення до постійного місця проживання малолітніх дітей, про негайне відібрання малолітніх дітей, стягнення моральної шкоди, в якій зазначив, що після винесеного рішення по справі відповідачем була подана апеляційна скарга, та від 08.05.2019 року рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 19.11.2018 року за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення та повернення до постійного місця проживання малолітніх дітей, про негайне відібрання малолітніх дітей, стягнення моральної шкоди залишено без змін. У зв`язку з неможливістю виконання рішення в частині відібрання у ОСОБА_1 та повернення ОСОБА_2 малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 через категоричну відмову дітей проживати з матір`ю, вважає, що вказане рішення підлягає перегляду за нововиявленими обставинами.

Представник заявника ОСОБА_1 ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, просив суд задовольнити заяву, скасувати рішення та призначити до розгляду.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Судом встановлено, що рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 19.11.2018 року по справі 501/1800/17 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення та повернення до постійного місця проживання малолітніх дітей, про негайне відібрання малолітніх дітей, стягнення моральної шкоди задоволено (т. 4 а.с. 30-48).

Відповідно апеляційної скарги від 05.12.2018 відповідач ОСОБА_1 звернувся до Апеляційного суду Одеської області, просив скасувати рішенняІллічівського міського суду Одеської області від 19.11.2018 року, по цивільній справі № 501/1800/17 (т.4 а.с.76-82).

08.05.2019 року постановою Апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 19.11.2018 року залишено без змін (т.4 а.с. 206-219).

20.05.2019 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд вказаного рішення за нововиявленими обставинами (т. 5 а.с. 2-4).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 21.05.2019 року призначено до розгляду заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами (т.5 а.с. 23).

21.05.2019 року заявником ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову (т. 5 а.с. 25-27).

22.05.2019 року ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 22.05.2019 року заяву про забезпечення позову задоволено частково (т.5 а.с.36).

Згідно п. З ч. 1 ст. 43 ЦГІК України учасники справи мають право: подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Згідно ч. 1, 2 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Дана норма закону надає можливість перегляду судом рішення у зв`язку із виявленням істотних обставин, що існували, але не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі заявнику на час вирішення справи, тобто перегляд справи за нововиявленими обставинами має на меті перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставин про існування яких стало відомо після ухвалення судового рішення.

Із аналізу даної правової норми випливає, що нововиявленою може бути визнана лише та обставина, яка існувала в об`єктивній дійсності на момент ухвалення рішення; не можуть бути визнані нововиявленими нові, тобто, такі, що виникли чи змінилися після постановлення рішення обставини, а також обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях. Під істотними для справи обставинами законодавець розуміє такі обставини та факти, що якби вони були відомі при розгляді справи, то суд ухвалив би принципово інше рішення.

Таким чином, можна зробити висновок, що вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів). Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Згідно роз`яснень, викладених в пункті 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справа "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами" № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільною процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» перегляд судових рішень, що набрали законної сили, у зв`язку з нововиявленими обставинами є самостійною стадією цивільного процесу, в яком) судом перевіряється наявність чи відсутність правових підстав для цього юридичних фактів, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, хоча їх подання до суду могло потягти ухвалення іншого за змістом судового рішення.

У пункті 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справа "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами" № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» вказано, зокрема, що відповідно до частини першої статті 423 ЦПК у зв`язку з нововиявленими обставинами можуть бути переглянуті рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ. У зв`язку із цим такому перегляду підлягають рішення суду першої інстанції (у тому числі заочне або додаткове рішення), ухвалене за будь-яким видом судового провадження, що набрало законної сили, а також рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції, якими рішення було змінено або ухвалено нове рішення.

Згідно роз`яснень, що містяться у пункті 3 вищевказаної постанови необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, частини другої статті 423 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1 ) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Передбачений ст. 423 ЦПК України перелік підстав для перегляду рішень і ухвал у зв`язка з нововиявленими обставинами є вичерпним, проте, у зв`язку з неможливістю виконання рішення в частині відібрання у ОСОБА_1 та повернення ОСОБА_2 малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 через категоричну відмову дітей проживати з матір`ю не є нововиявленою обставиною в розумінні сі 423 ЦПК України та не може слугувати підставою для перегляду судового рішення

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 19.11.2018 року ґрунтується зокрема на принципі правової визначеності, та набуло законної сили 10.05.2019 року. Крім того, ОСОБА_1 та його представник, які приймали участь у судовому процесі у судді першої інстанції, надавали пояснення та заперечення, на підставі чого, судом було оцінено належність та допустимість доказів окремо та в їх сукупності, на підставі внутрішнього переконання та дослідження матеріалів справи.

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати пере остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Винятки із цього принципу можуть місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.

Слід зазначити, що 11.07.2018 року по справі № 2-1948/11 (джерело отримання hitp.//www.reyestr.cowt.gov.ua/Review/75528598) Верховний Суд у складі колегії Першої судової палати Касаційного цивільного суду за аналогічно схожих обставин дійшов до наступних правових висновків;

«Посилання заявника на те, що при розгляді справи у судах попередніх інстанцій, не погоджувалася з нарахованою ОНУ ім. І.І. Мечникова заборгованістю по оплаті проживання в гуртожитку, але відсутність квитанцій про здійснення нею таких плат позбавила її можливості документально підтвердити свої заперечення, не можуть і підставою для перегляду судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинам пунктом І частини другої статті 361 ЦПК України 2004 року, оскільки про відсутність зазначених квитанцій ОСОБА 4 знала під час розгляду справи по суті, а відтак не позбавлена можливості заявити клопотання про витребування у позивача чи у відповів банку відомостей про оплату за проживання в гуртожитку (виписки по рахунку тощо).

Доводи касаційної скарги про те, що суди залишили поза увагою її твердження наявність в ОНУ їм. І.І.Мечникова іншого розрахунку заборгованості, колегія су касаційного суду не приймає до уваги, оскільки процесуальні недоліки розгляду справи, а також неналежне користування заявником своїми процесуальними правами вважаються нововиявленими обставинами.

Зважаючи на викладене, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для перегляду рішення Київського районного суду м. Одеси від 09 червня 20І5 року у зв`язку з нововиявленими обставинами, оскільки вказані заявником обставини у розмінні пункту І частини другої статті 361 ЦГІК України 2004 року не є нововиявленими. Доводи касаційної скарги законність та обґрунтованість висновків судів попередніх інстанцій не спростовують.»

Відповідно до ч.4.5,6 ст .13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язкові для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно- правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Також враховуючи рішення ЄСПЛ у справі «Христов проти України» (Khristov v. Ukraine, заява № 24465/04) від 19.02.2009, де в п. 33 зазначено, що «Суд повторює, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], заява № 28342/95. п. 61, ECHR 1999-VII). 34. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata (див. там же, и. 62), тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для новою розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. справу «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, п. 52, ECНR 2003-ІХ).

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE. № 3236/03, § 40, ЄСПЛ. від 03 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доги, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ від 18 листопада 2004 року).

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Па підставі викладеного та враховуючи те, що обставини, на які посилається заявник не підпадають під визначення нововиявлених, суд вважає, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 257 ч.1 п.3, 260, 261, 352 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 19 листопада 2018 року за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення та повернення до постійного місця проживання малолітніх дітей, про негайне відібрання малолітніх дітей, стягнення моральної шкоди відмовити.

Залишити рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 19 листопада в силі.

Повний текст складено та підписано 12 липня 2019 року.

Повідомити осіб, що беруть участь у справі, які не з`явилися в судове засідання, про ухвалене рішення, виславши їм копії ухвали, і роз`яснити позивачу, що він має право повторно звернутися до суду за захистом своїх прав із заявою у встановленому порядку.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом 15 днів з дня проголошення ухвали, або отримання її копії.

Суддя Іллічівського міського

суду Одеської області Смирнов В.В.