РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2019 року

м. Рівне

Справа № 569/11741/18

Провадження № 22-ц/4815/721/19

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Ковальчук Н. М.

суддів: Хилевича С. В., Шимківа С. С.,

секретар судового засідання Пиляй І. С.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Служба Безпеки України,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Служби безпеки України на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 21 лютого 2019 року у складі судді Кучиної Н.Г., ухвалене в м. Рівне об 09 год. 30 хв.,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Центрального управління Служби безпеки України, в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення житлово-побутової комісії ЦУ СБ України, оформлене протоколом № 13 від 16.10.2015 року в частині відмови в погодженні клопотання Управління СБ України в Рівненській області щодо погодження рішення керівництва про виключення двокімнатної квартири АДРЕСА_1 з числа приміщень УСБУ в Рівненській області та надання її ОСОБА_1 для постійного проживання, із зняттям з квартирного обліку; зобов`язати житлово-побутову комісію ЦУ СБ України повторно розглянути клопотання УСБУ в Рівненській області щодо погодження рішення керівництва про виключення двокімнатної квартири АДРЕСА_1 зі службового фонду Управління та надання її для постійного проживання, із зняттям з квартирного обліку Управління та погодити, після чого направити дане рішення зі всіма необхідними документами до виконавчого комітету Рівненської міської ради.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 21 лютого 2019 року вказаний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення житлово-побутової комісії ЦУ СБ України, оформлене протоколом № 13 від 16.10.2015 року в частині відмови в погодженні клопотання Управління СБ України в Рівненській області щодо погодження рішення керівництва про виключення двокімнатної квартири АДРЕСА_1 з числа службових житлових приміщень УСБУ в Рівненській області та надання її ОСОБА_1 для постійного проживання, із зняттям з квартирного обліку. Зобов`язано житлово-побутову комісію ЦУ СБ України повторно розглянути клопотання Управління СБ України в Рівненській області щодо погодження рішення керівництва про виключення двокімнатної квартири АДРЕСА_1 зі службового фонду Управління та надання її для постійного проживання, із зняттям з квартирного обліку Управління та погодити, після чого направити дане рішення зі всіма необхідними документами до виконавчого комітету Рівненської міської ради.

Рішення суду першої інстанції мотивоване конституційно гарантованим правом особи на житло і обґрунтовано тим, що позивач та його сім`я мають право на отримання квартири для постійного проживання та виключення її зі службового фонду Служби безпеки України, оскільки ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку, інше житло в нього відсутнє, разом із сім`єю проживає у спірній квартирі, яка має статус службової. Судом також враховано, що відмова відповідача у виключенні квартири, в якій проживає позивач, із числа службових порушує право останнього на одержання у безстрокове користування житла та його приватизацію.

Вважаючи рішення суду незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права та з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, Служба безпеки України оскаржила його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі зазначає, що календарна вислуга років підполковника ОСОБА_1 станом на 05.09.2017 року становить 19 років 00 місяців 19 днів, що підтверджується довідкою УСБУ в Рівненській області від 05.09.2017 року №10/341. Відповідно до витягу з протоколу №2 спільного засідання керівництва Управління та житлово-побутової комісії №6580 ОСОБА_1 та його сім?ї у складі 3-х чоловік було надано службову двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 а (ордер № 6580 від 26.02.2007 року). Відповідно до п.4.3 Інструкції, співробітникам, які мають вислугу 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Визначена умова про вислугу років на військовій службі не застосовується при забезпеченні житловими приміщеннями для постійного проживання співробітників, що перебували на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, до набрання чинності Законом України від 24.06.2004 року №1865-ІУ «Про внесення змін до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». В даному випадку умова про вислугу років не застосовується при забезпеченні житловими приміщеннями для постійного проживання, оскільки ОСОБА_1 був прийнятий на квартирний облік з 20.05.2003 року, тобто до набрання чинності Закону України від 24.06.2004 року №1865-ІУ «Про внесення змін до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Квартири АДРЕСА_1 , не є вільною, в ній проживає сім`я ОСОБА_1 , а тому на неї не може бути виданий ордер на вселення іншим особам. Вказує, що 03.06.2014 року ОСОБА_1 звернувся до керівництва УСБУ в Рівненській області із заявою про виключення його квартири із числа службових, яка була розглянута ЖПК ЦУ СБУ і в задоволенні якої було відмовлено. Вважає, що відмова ЖКП ЦУ СБУ в клопотанні УСБУ в Рівненській області про розгляд питання про виключення даної квартири із службового фонду є обґрунтованою, оскільки площа квартири АДРЕСА_1 згідно ордера складає 48,6 кв.м., що становить по 16,2 кв.м. на кожного члена сім`ї і на 2,55 кв.м. перевищує норму на кожного члена сім`ї, а в цілому на 7,65 кв.м. на сім`ю. Також вказує, що засідання житлово-побутової комісії ЦУ СБ України відбулось 16.11.2015 року, а технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 , виготовлений ТзОВ «Голдтех» де вказано, що розмір житлової площі зазначеної квартири по факту є меншим на 6 кв.м. ніж той, що зазначений в ордері, виготовлений станом на 23.10.2017 року, а тому не міг бути взятий до уваги ЖПК ЦУ СБУ. Вважає, що посилання суду на положення абзацу 4 ст. 49 Житлового Кодексу Української РСР про те, що жиле приміщення може бути надано з перевищенням норми жилої площі, якщо воно складається з однієї кімнати (однокімнатна квартира) або призначається для осіб різної статі, є безпідставним, оскільки згідно ордеру № 6580 від 26.02.2007 року та технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 , виготовленого ТзОВ «Голдтех», зазначена квартира складається з двох кімнат. З наведених міркувань просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду до скасування із ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 31 грудня 2001 року проходив військову службу в Управлінні СБ України в Рівненській області. Календарна вислуга років підполковника ОСОБА_1 станом на 05 вересня 2017 року становить 19 років 00 місяців 19 днів, що підтверджується довідкою Управління Служби безпеки України в Рівненській області від 05.09.2017 року №10/341.

Відповідно до витягу з протоколу № 2 спільного засідання керівництва Управління та житлово-побутової комісії №6580, ОСОБА_1 та його сім`ї у складі трьох чоловік було надано службову двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 (а.с. 7).

Зідно ордеру на житлове приміщення, виданого 26 лютого 2007 року виконавчим комітетом Рівненської міської ради, на ім`я ОСОБА_1 на житлове приміщення № 6580, вбачається, що йому та його сім`ї у складі трьох чоловік було надано службову двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 (а.с. 8).

09 грудня 2010 року ОСОБА_1 було подано рапорт заступнику начальника УСБУ в Рівненській області голові житлово-побутової комісії полковнику ОСОБА_2 ., в якому він просив розглянути на житлово-побутовій комісії питання щодо внесення змін в його особову справу квартирного обліку в зв`язку з одруженням та народженням сина (а.с. 11).

Як вбачається із Витягу з протоколу №7 спільного засідання керівництва та житлово-побутової комісії УСБУ в Рівненській області від 17 грудня 2010 року за результатами вказаного рапорту прийняте рішення: «вважати, що склад сім`ї перебуваючого на квартирному обліку майора ОСОБА_1 - три особи: він, дружина, син» (а.с. 13).

03 червня 2014 року ОСОБА_1 подав рапорт про виведення даного приміщення із складу службового фонду УСБУ в Рівненській області (а.с. 12).

Згідно витягу спільного засідання керівництва та житлово-побутової комісії управління СБУ в Рівненській області від 18 червня 2014 року керівництвом та житлово-побутовою комісією Управління СБ України в Рівненській області було рекомендовано начальнику Управління порушити клопотання перед СБ України щодо виключення кв. АДРЕСА_1 , в якій проживає сім`я ОСОБА_1 , зі службового фонду Управління (а.с. 15).

Начальником Управління було виконано вище вказані рекомендації та було направлено клопотання до СБ України щодо погодження рішення керівництва про виключення кв. АДРЕСА_1 зі службового фонду Управління та надання її для постійного проживання із зняттям з квартирного обліку Управління, проте дане рішення на засіданні житлово-побутової комісії ЦУ СБ України погоджено не було.

Згідно з протоколом №13 від 16.10.2015 року, відсутність погодження була зумовлена тим, що це буде суперечити вимогам пункту 53 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP», затверджений постановою Ради Міністрів України PCP і Управління від 11.12.1984 №470, згідно з яким, жиле приміщення надається громадянам у межах 13,65 кв.м жилої площі на одну особу, але не менше рівня середньої забезпеченості громадян жилою площею в одному населеному пункті» (а.с. 16).

Спірні правовідносини в даній справі врегульовані, зокрема, Житловим кодексом Української PCP, Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Інструкцією про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Служби безпеки України та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженою наказом Служби безпеки України № 792 від 06.11.2007р., Положенням «Про порядок забезпечення жилою площею в Збройних силах України», затвердженим наказом Міноборони України від 03 лютого 1995 року № 20 (зі змінами), «Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в УРСР», затвердженими Постановою Ради Міністрів УРСР та Української Республіканської Ради професійних спілок від 11 грудня 1984 року № 470 (зі змінами), Положенням «Про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР», затвердженим постановою Ради Міністрів УРСР від 04 лютого 1988 року № 37 (зі змінами).

Стаття 47 Конституції України гарантує кожному право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Згідно ч. 4 ст. 43 ЖК УРСР громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень).

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про Службу безпеки України» держава забезпечує соціальний і правовий захист військовослужбовців і працівників Служби безпеки України. Військовослужбовці Служби безпеки України користуються політичними, соціально-економічними та особистими правами і свободами, а також пільгами відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», цього Закону, інших актів законодавства. Право на пільги зберігається за військовослужбовцями Служби безпеки України, яких звільнено зі служби за віком, через хворобу або за вислугою років.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.

Згідно ч. 1 ст. 118 ЖК України службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службового рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті ради. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири.

Відповідно до п.6 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988 р. №37, жиле приміщення виключається з числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні, а також у випадках коли в установленому порядку воно виключено з числа жилих.

Як встановлено судом, потреба у спірному помешканні не відпала, оскільки в ньому постійно проживає позивач та члени його сім`ї.

Механізм та порядок виключення квартир із числа службових регулюється також Інструкцією про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Служби безпеки України та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженою наказом Служби безпеки України № 792 від 06.11.2007р.

Відповідно до п.5.15 Інструкції, рішення про виключення з числа службових житлових приміщень приймається керівниками відповідних органів, закладів та установ СБ України на підставі пропозицій житлово-побутової комісії та за погодженням з житлово-побутовою комісією Центрального управління СБ України, що затверджується заступником Голови СБ України, до функціональних обов`язків якого належить координація господарського забезпечення, з наданням необхідних документів для його вивчення.

Відповідно до п.4.3 Інструкції, співробітникам, які мають вислугу 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.

Забезпечення за рахунок СБ України співробітників та членів їх сімей житлом для постійного проживання провадиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту на будівництво (купівлю) житла в установленому порядку.

Визначена в абзаці першому цього пункту умова про вислугу років на військовій службі не застосовується при забезпеченні житловими приміщеннями для постійного проживання співробітників, що перебували на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, до набрання чинності Законом України від 24 червня 2004 року № 1865-IV "Про внесення змін до статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Відповідно до п.5.23 Інструкції, житлове приміщення виключається з числа службового у випадках: якщо в Центральному управлінні, органі, закладі чи установі СБ України відпала потреба в його використанні; якщо в установленому порядку його виключено з числа житлових приміщень.

Пунктом 5.21 зазначеної Інструкції передбачено, що за бажанням співробітника або особи, звільненої з військової служби в СБ України, що перебуває на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, та проживає у службовому житловому приміщенні, це житлове приміщення може бути надано для постійного проживання шляхом виключення його з числа службових у випадках, якщо ця особа: а) має вислугу на військовій службі 20 років і більше; б) звільнена з військової служби за вислугою років, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, унаслідок інвалідності, захворювання, отриманого при виконанні обов`язків військової служби; в) перебувала на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, до набрання чинності Законом України від 24 червня 2004 року "Про внесення змін до статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" і належить до категорії осіб, які не можуть бути виселені зі службових приміщень без надання іншого житлового приміщення.

Звертаючись до суду з позовом про зобов`язання відповідача прийняти рішення про виключення із числа службових квартири, в якій він проживає із сім`єю, позивач покликався на гарантоване Конституцією України право громадянина на житло, на норми Житлового кодексу України, які гарантують заборону виселення осіб, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації, що надали їм службове житлове приміщення, не менш як десять років, без надання іншого житлового приміщення, вказуючи також і на порядок виключення із числа службових квартир. Разом з тим, позовна заява не містить доводів про те, що відповідач ставить питання про виселення позивача і його сім`ї із займаного помешкання чи іншим чином порушує їхнє право на проживання у службовій квартирі, а позовна заява зводиться до зобов`язання відповідача змінити правовий статус спірної квартири, виключивши її із службового житлового фонду. При цьому, жодної правової норми, яка б встановлювала обов`язок власника службового житлового приміщення виключити службову квартиру із службового житлового фонду, позивачем не наведено.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, апеляційний суд приходить до переконання, що оскільки в чинному законодавстві України відсутні правові норми, які зобов`язували б власника житлового приміщення, яке належить до службового житлового фонду, виключити його із цього фонду, а сам лише факт проживання особи в службовому житловому приміщенні не є підставою для виключення його із числа службових, то позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та не підлягають до задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з наведеним, з позивача на користь відповідача підлягає до стягнення судовий збір, сплачений ним за подачу апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції в сумі 1 057,20 грн. (а.с. 104).

Керуючись ст. ст. 141, 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Служби безпеки України задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 21 лютого 2019 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Центрального управління Служби безпеки України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання АДРЕСА_3 ) на користь Управління Служби безпеки України (01034 м.Київ, вул. Володимирська, 33, ) судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1 057 (одна тисяча п`ятдесят сім) гривень 20 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 липня 2019 року.

Головуючий суддя підпис Ковальчук Н. М.

Судді: підпис Хилевич С. В.

підпис Шимків С. С.

Копія вірна: суддя

Рівненського апеляційного суду Ковальчук Н. М.