Постанова

Іменем України

03 липня 2019 року

м. Київ

справа № 591/608/16-ц

провадження № 61-24155св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І.,

Кривцової Г. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідачі - фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , фізична особа-підприємець ОСОБА_4 ,

представник відповідачів - ОСОБА_5 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 - ОСОБА_5 , на рішення Апеляційного суду Сумської області від 26 грудня 2016 року у складі колегії суддів: Кононенко О. Ю., Рибалки В. Г., Ткачук С. С.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України

у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який було уточнено, до фізичної особи-підприємця (далі - ФОП) ОСОБА_3 , фізичної особи-підприємця (далі - ФОП) ОСОБА_4 , в якому просив стягнути з відповідачів на свою користь матеріальну шкоду

у розмірі 5 199,00 грн та відшкодувати 15 000,00 грн моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 06 січня 2016 року, заходячи в магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1, в приміщенні магазину, з вини працівників магазину зламав ногу. У той день температура повітря була нижче 10-ти градусів, прибиральниця магазину мила підлогу в тамбурі, яка одразу ж перетворювалась на ковзанку, а напису чи таблички про слизьку підлогу не було. Таким чином, ОСОБА_1 на рівному місці послизнувся та впав, зламавши ногу.Після цього він лікувався й зазнав майнових й моральних втрат.

З урахуванням наведеного просив позов задовольнити.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 03 листопада 2016 року

у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що доводи позивача про його травмування в приміщенні магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» де здійснюють торгівельну діяльність ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4 , об`єктивно нічим не підтверджені. Акт про нещасний випадок комунальною установою «Сумська міська клінічна лікарня №1» (далі - Сумська міська клінічна лікарня) складено не було. Повідомлення про нещасний випадок до виконавчого комітету Сумської міської ради не подавалося.

Позивачем не надано доказів, які б доводили наявність обставин завдання йому майнової шкоди саме неналежним виконанням своїх обов`язків відповідачами щодо прибирання приміщення магазину. Вимога позивача щодо відшкодування йому моральної шкоди є необґрунтованою, причинно-наслідковий зв`язок між отриманою травмою внаслідок дій відповідачів та моральними стражданнями не доведений.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 26 грудня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 03 листопада 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 в солідарному порядку грошові кошти у розмірі 4 089,01 грн у рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 4 000,00 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір у розмірі 2 315,04 грн,

тобто по 1 157,52 грн з кожного.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що ушкодження здоров`я позивач отримав в приміщенні магазину, орендарями якого є відповідачі та які повинні були дотримуватися нормативно - правових актів, які регулюють торгівельну діяльність, зокрема, і забезпечення приміщення необхідними санітарними нормами при здійсненні торгівлі та правилами техніки безпеки.

Обставина, що розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем

у приміщенні магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1, не проведено згідно з Порядком розслідування та обліку нещасних випадків невиробничого характеру, затвердженого постановою КМУ від 22 березня 2001 року № 270(далі - Порядок), не є підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки не свідчить, що шкода, заподіяна позивачеві, не з вини відповідачів.

Між діями відповідачів щодо недотримання правил техніки безпеки та незабезпечення торгівельного приміщення належними санітарними нормами і ушкодженням здоров`я відповідача є прямий причинний звязок.

Визначаючи відшкодування майнової шкоди у розмірі 4 089,01 грн, апеляційний суд врахував надані позивачем копії фіскальних чеків, квитанцій на придбання медичних препаратів та набору металоконструкцій для остеосинтезу малогомілкової кістки.

При визначенні розміру моральної шкоди суд апеляційної інстанції зазначив, що повною мірою враховував наведені позивачем обставини, які стосуються характеру і ступеню моральних страждань, позбавлення можливості відновити здоров`я, та посилався на засади розумності, виваженості та справедливості

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у січні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, представником ФОП ОСОБА_3 - ОСОБА_5 , посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить судове рішення Апеляційного суду Сумської області від 26 грудня 2016 року скасувати і залишити в силі рішення Зарічного районного суду м. Суми від 03 листопада 2016 року.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 березня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу

№ 591/608/16-ц із Зарічного районного суду м. Суми.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справа передана до Верховного Суду.

У червні 2019 року згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді-доповідачеві.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що висновок суду апеляційної інстанції про прямий причинний зв`язок між діями відповідачів щодо недотримання правил техніки безпеки та незабезпечення торгівельного приміщення належними санітарними нормами і ушкодженням здоров`я відповідача не доведено.

Вважає, що суд апеляційної інстанції допустив порушення норм матеріального права, які полягають у неправильному застосуванні статей 322, 1166, 1167 ЦК України та положень Порядку. Місце падіння позивача не встановлено, обставини нещасного випадку не підтверджені, а належне розслідування нещасного випадку не проведено.

Висновки суду апеляційної інстанції про те, що відповідальність мають нести відповідачі, а не власник майна, не ґрунтуються на доказах та нормах матеріального права. Також наголошує на тому, що витрати на повторне лікування позивача не пов`язані з фактом отримання перелому, а спричинені лікарями внаслідок неналежного операційного втручання.

Доводи особи, яка подала заперечення на касаційну скаргу

У квітні 2017 року ОСОБА_1 подав до суду касаційної інстанції заперечення на касаційну скаргу, в якому вказує, що не погоджується з її доводами, вважає рішення Апеляційного суду Сумської області

від 26 грудня 2016 року законним та обґрунтованим. Розмір шкоди визначено лише за перше лікування.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга представника ФОП ОСОБА_3 - ОСОБА_5 , задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Згідно довідки комунального закладу Сумської обласної ради «Сумський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» № 498/6 від 20 квітня 2016 року, бригадою Сумської станції екстреної (швидкої) медичної допомоги 06 січня 2016 року о 13 год. 40 хв. був здійснений виїзд за викликом до ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1». Діагноз: пошкодження зв`язкового апарату лівого гомілко-ступневого суглобу. Після огляду та наданої допомоги потерпілого доставлено до травмпункту Сумської міської клінічної лікарні.

ОСОБА_1 перебував на лікуванні у Сумській міській клінічній лікарні у період з 06 січня по 02 лютого 2016 року, що підтверджується листком непрацездатності серії АГИ № 822198, виданим 08 січня 2016 року. Згідно виписки із історії хвороби № 203 вбачається, що позивач з 11 січня по 22 січня 2016 року перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом: закритий гомілковий перелом медіальної і латеральної щиколоток лівої гомілки зі зміщенням, з пошкодженням дистального синдесмозу.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що за місцем роботи ОСОБА_1 , ліцеєм-інтернатом з посиленою військово-фізичною підготовкою «Кадетський корпус» імені І. Г. Харитоненка, проведено службове розслідування за фактом отримання травми позивачем та складено акт службового розслідування.

За інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, нежиле приміщення площею 2316,1 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві колективної власності товариству з обмеженою відповідальністю «Муссон», а нежиле приміщення площею 1217 кв. м, за цією ж адресою, належить на праві приватної власності приватному підприємству «Сакура»

(далі - ПП «Сакура»), частка власності 52/100.

З листа ПП «Сакура» від 20 квітня 2016 року, вбачається, що приміщення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» та тамбур входу до магазину належить ПП «Сакура».

На приміщення магазину складено два договори оренди нежилого приміщення, а саме: договір оренди від 01 листопада 2013 року з

ФОП ОСОБА_3 із загальною площею користування 55 кв. м та договір оренди від 01 січня 2014 року з ФОП ОСОБА_4 із загальною площею користування 245 кв. м. Частини приміщення, що орендуються, не розмежовані, порядок користування узгоджується орендарями, прибирання здійснюється орендарями самостійно.

Пунктом 2.2.2 вказаних договорів оренди визначено, що орендарі зобов`язуються утримувати приміщення в зразковому санітарному стані згідно з вимогами санітарно-епідеміологічної служби.

З листа ПП «Сакура» від 23 грудня 2016 року вбачається, що тамбур магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» разом із торгівельною площею зданий в оренду відповідачам. Копія плану приміщення знаходиться в матеріалах справи. Здана в оренду площа прибирається найманими працівниками орендаторів.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені статтями 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Частиною першою статті 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача і вину.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов ОСОБА_1 , апеляційний суд правильно врахував вимоги наведених норм закону, визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, надавши їм належну оцінку.

Суд апеляційної інстанції прийшов до вірного висновку, що не проведення розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем, у повній відповідності до положень Порядку, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову, предметом якого є відшкодування шкоди.

ОСОБА_1 звертався до Сумської міської ради з повідомленням про отриману травму невиробничого характеру, що регламентовано пунктом 10 Порядку, а факт того, що акт службового розслідування за фактом отримання травми не надсилався до установ, визначених

пунктом 12 Порядку, не свідчить, що шкода заподіяна позивачу не з вини відповідачів.

Суд апеляційної інстанції правильно врахував, що відповідачі повинні були дотримуватися нормативно-правових актів, яку регулюють торгівельну діяльність, зокрема, забезпечення приміщення необхідними санітарними нормами при здійсненні торгівлі та правилами техніки безпеки, у контексті отримання травми позивачем в приміщенні магазину, орендарями якого вони є. Відтак, суд касаційної інстанції не бере до уваги доводи скаржника про необхідність застосування положень Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення».

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої

статті 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи касаційної скарги про те, що тамбур, який є входом до приміщення, що орендує ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4 , не знаходиться в їхній оренді, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

Не заслуговують на увагу також доводи касаційної скарги про те, що до стягнутої з відповідачів суми майнової шкоди безпідставно включені витрати на повторне лікування, які не пов`язані з фактом отримання перелому, оскільки зі змісту позовної заяви та оскаржуваного судового рішення вбачається, що майнову шкоду стягнуто на підставі фіскальних чеків та квитанцій за первинне лікування.

При визначенні розміру моральної шкоди суд апеляційної інстанції врахував наведені позивачем обставини, які стосуються характеру і ступеню моральних страждань, позбавлення можливості відновити здоров`я, та посилався на засади розумності, виваженості та справедливості.

Інші доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставою для скасування рішення суду апеляційної інстанції, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи й зводяться до переоцінки судом доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 - ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Сумської області від 26 грудня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Г.В. Кривцова