Справа №461/9399/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2019 року. м.Львів

Галицький районний суд міста Львова

в складі:

головуючого судді Юрківа О.Р.,

за участю:

секретаря судового засідання Кузьми Д.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Бондар Н.М. ,

представника відповідача Мартин О.В. ,

представника відповідача Шагай О. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», Львівської міської ради, Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про визнання частково незаконним, часткове скасування рішення про приватизацію та свідоцтва про право власності на житло, визнання права власності -

В С Т А Н О В И В:

позивачі звернулися до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», Львівської міської ради, Галицької районної адміністрації Львівської міської ради покликаючись на те, що проживають в квартирі АДРЕСА_1 , яка належить їм на праві спільної сумісної власності. Згідно свідоцтва про право власності загальна площа квартири становить 67,50 м.кв., про те, комора в підвалі, площею 15,5 м.кв. , яка зазначена в поверховому плані під літ XXIII, площею 14,7 м.кв. та під літерою XXIV, площею 0,8 м.кв., якою позивачі користуються протягом багатьох років, помилково, на їх думку, в свідоцтво не була включена. Користування коморою в підвалі, площею 15,5 м.кв., яка знаходиться під квартирою та зазначена в поверховому плані підтверджуються довідкою Державного територіально-галузевого об`єднання «Львівська залізниця» № 1/55 від 18.12.2006 року, довідкою ЛКП «Старий Львів» № м-155 від 10.08.2007 року, актом від 10.08.2007 року, допоміжною таблицею № 1. Просять визнати незаконним та скасувати розпорядження органу приватизації № 2544 від 04.04.1996 року, Свідоцтво про право власності на житло - квартиру АДРЕСА_1 від 16.04.1996р., в частині невключення відомостей про комору в підвалі, площею 15.5 м.кв., та визнати за позивачами право спільної сумісної власності на комору в підвалі, площею 15,5 м.кв.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, давши пояснення, аналогічні викладеним у фабулі позовної заяви. Просять позов задовольнити. Проти задоволення заяви представника відповідача про застосування строку позовної давності заперечили покликаючись на те, що строку давності не пропустили.

Представник відповідача АТ «Українська залізниця» - Бондар Н.М. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила, покликаючись на їх безпідставність, надала пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву. Зокрема, пояснила, що у філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» АТ «Укрзалізниця» відсутні правові підстави (відсутність органу приватизації житла) для внесення змін у свідоцтво на право власності на квартиру АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_7 та ОСОБА_1 від 04.04.1996 року № 2504.

Також, вважає, що сплив строк позовної давності щодо пред`явлення позову, оскільки перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до документів, що додані до позовної заяви, а саме довідки від 18.12.2006р № 1/55 виданої Державним територіально-галузевим об`єднанням «Львівська залізниця», довідки ЛКІІ «Старий Львів» № м-155 від 10.08.2007 та Акту від 10.08.2007 позивачі дізнались про порушення своїх прав, у зв`язку з чим, починається дія трьохрічного строку права звернення до суду з вимогою захисту своїх інтересів. Вважає граничним терміном пред`явлення позову 10.08.2010 року.

Представник відповідача ЛМР у судовому засіданні проти задоволення позову заперечила, покликаючись на те, що свідоцтво про право власності вже анульовано та, на підставі наказу №1504-Ж-Г, квартиру №12-в, загальна площею 67,50 м.кв . , реорганізовано в квартиру №12-в , загальною площею 39,4 м. кв. та офіс, загальною площею, 19,5 м.кв. Просить у задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача, Галицької районної адміністрації ЛМР проти задоволення позову заперечила, покликаючись на його безпідставність. Зазначила, що будинок АДРЕСА_1 переданий до комунальної власності міста Львова.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивачам на праві спільної сумісної власності належить кв. АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 345 ЦКУ фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.

Суд встановив, що свідоцтво про право власності на житло від 16.04.1996 року, видане Львівським бюро приватизації відомчого житла Львівської залізниці на підставі наданих заявниками документів, які просили приватизувати лише квартиру, без підвального приміщення, на що і була спрямована їх воля. З довідки про склад сім`ї наймача та займані ними приміщення від 31.01.1996 року, Експлікації внутрішніх площ до плану житлового будинку та Розрахунку площі квартири (будинку), що безоплатно приватизовується, затвердженим розпорядженням від 04.04.1996 №2544 вбачається, що за заявниками комора не закріплена та чітко вказана площа, яка підлягала приватизації. З цим погодились позивачі, свідоцтво про право власності на житло від 16.04.1996 року позивачами не оскаржувалося і квартира АДРЕСА_1 була прийнята у власність без підвального приміщення.

ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , згідно матеріалів справи, тимчасово користуються коморою в підвалі, площею 15,5 м.кв., яка розташована під їх квартирою відповідно до довідки Державного територіально-галузевого об`єднання «Львівська залізниця» № 1/55 від 18.12.2006 року, довідки ЛКП «Старий Львів» № м-155 від 10.08.2007 року та долученого до неї акту від 10.08.2007 року, допоміжної таблиці № 1, виданої КП ЛОР БТІ.

Також, наказом №1504-Ж-Г від 06.11.2007 року, виданим УКВ ДЕП ЛМР, оформлено право спільної сумісної власності в будинку АДРЕСА_1 , загальна площею 67,50 м.кв., та офіс, загальною площею 39,4 кв.м. без підвального приміщення, з чим позивачі також погодились.

Наказом начальника залізниці від 01.02.1993 року № 24у для забезпечення виконання Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» з 10 лютого 1993 року створено бюро приватизації житла.

Наказом начальника залізниці від 10.01.1994 року № 9/Н з 01 січня 1994 року ліквідоване бюро приватизації житла при управлінні Львівської залізниці та створені органи приватизації житла відповідно при Львівській та Стрийській дистанціях цивільних споруд.

Наказом начальника залізниці від 30.01.1995 року № 27/Н бюро приватизації житла при дистанціях цивільних споруд з 01.02.1995 року реорганізовано та створено на їх базі Бюро приватизації житла служби цивільних споруд при управлінні залізниці. Правонаступником реорганізованих бюро є Львівська залізниця.

Наказом начальника залізниці від 18.01.2000 року № 20/Н з 15 березня 2000 року будівельно-монтажний трест та госпрозрахункова служба цивільних споруд і водопостачання реорганізовані в госпрозрахункову службу будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд. Бюро приватизації житла передане в оперативне підпорядкування служби будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд.

Наказом начальника залізниці від 06.11.2003 року № 498/Н ліквідоване Бюро приватизації житла. Наказом начальника залізниці від 06.11.2003 року № 499/Н створений в приписному штаті управління залізниці самостійний сектор оренди і приватизації майна залізниці за рахунок ліквідації Бюро приватизації житла.

Наказом начальника залізниці від 27.02.2004 року № 95/Н з 01 липня 2004 року ліквідовано Львівську дистанцію цивільних споруд та Стрийську дистанцію цивільних споруд - на базі майна ліквідованих відособлених структурних підрозділів створити Управління будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд № 6 Львівської державної залізниці з місцезнаходженням у м. Львові.

Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 31.01.2006 року № 80 затверджено нову редакцію Статуту Львівської залізниці, яка зареєстрована 06.02.2006 державним реєстратором Виконавчого комітету Львівської міської ради Львівської області. В новій редакції Статуту змінена назва Львівської державної залізниці на Державне територіально-галузеве об`єднання «Львівська залізниця».

На підставі наказу начальника залізниці від 23.03.2006 року № 264/Н змінено назви: госпрозрахункової служби будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд Львівської державної залізниці на відокремлений підрозділ «Служба будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд» Державного територіально-галузевого об`єднання «Львівська залізниця»; Управління будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд № 6 Львівської державної залізниці на відокремлений підрозділ «Управління будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд № 6» Державного територіально-галузевого об`єднання «Львівська залізниця».

На підставі наказу начальника залізниці від 06.05.2011 року № 395/Н з метою реалізації прав на приватизацію житла мешканців квартир (будинків), які проживають в житлових будинках, що перебувають на балансі відокремлених підрозділів залізниці, забезпечення проведення роботи ДТГО «Львівська залізниця» з приватизації державного житлового фонду за місцем його знаходження, керуючись Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» покладено функції з приватизації квартир (будинків), що перебувають на балансі відокремлених підрозділів залізниці на:- відокремлений підрозділ «Управління будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд № 6» ДТГО «Львівська залізниця» щодо квартир (будинків), що знаходяться у Львівській області.

Наказом начальника залізниці від 18.05.2012 року № 388/Н (із змінами внесеними наказом начальника залізниці від 13.06.2012 року № 456/Н) з 01.07.2012 року реорганізовано відокремлений підрозділ «Будівельне управління № 1» та відокремлений підрозділ «Управління будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд № 6» шляхом об`єднання та створення на їх базі відокремленого підрозділу «Будівельно-монтажне експлуатаційне управління №1» з місцезнаходженням м. Львів, вул. Таллінська, 3.

На підставі наказу начальника залізниці від 04.09.2012 року № 615/Н у зв`язку з реорганізацією відокремлених підрозділів внесені зміни до наказу від 06.05.2011 №395/Н та викладені у наступній редакції : «функції з приватизації квартир (будинків), що перебувають на балансі відокремлених підрозділів покласти на: - відокремлений підрозділ «Будівельно-монтажне експлуатаційне управління № 1» ДТГО «Львівська залізниця» щодо квартир (будинків), що знаходяться у Львівській області».

На підставі наказу начальника залізниці від 30.11.2015 року № 671/Н до 01.01.2016 року закрито відокремлені підрозділи Державного територіально-галузевого об`єднання "Львівська залізниця" згідно з додатком: 1 «Служба будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд»; 2 «Будівельно-монтажне експлуатаційне управління № 1».

Документи з приватизації житлового фонду за 1993-2015 роки упорядковані та знаходяться на зберіганні в секторі архіву Господарської служби регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця».

Відповідно до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 року № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» утворене публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» на базі Державної адміністрації залізничного транспорту України, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування які реорганізовуються шляхом злиття та відповідно до додатку 1 цієї постанови Державне територіально-галузеве об`єднання «Львівська залізниця» увійшло до складу ПАТ «Укрзалізниця».

На підставі наказу регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» від 01.12.2015 року № 1-воН/од на виконання рішення правління ПАТ «Укрзалізниця» від 21.10.2015 року, протокол № 1 вважаються такими, що діють у складі регіональної філії «Львівська залізниця» реорганізовані структурні та виробничі підрозділи згідно з переліком, що додається: 61 Структурний підрозділ «Служба будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд»; 63 Виробничий підрозділ «Львівське будівельно-монтажне експлуатаційне управління».

На підставі наказу регіональної філії «Львівська залізниця» від 02.12.2015 року № 7-воН/од (із змінами внесеними наказом від 03.12.2015 року № 29-воН/од) затверджені положення (далі Положення) про виробничі структурні підрозділи регіональної філії «Львівська залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»: Служба будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд; Львівське будівельно-монтажне експлуатаційне управління. У Положеннях немає функцій (повноважень) з приватизації квартир (будинків).

Згідно із наказом регіональної філії «Львівська залізниця» від 27.03.2017 року № 179-воН/од з 01.07.2017 року ліквідовано структурний підрозділ «Служба будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд» та вилучені зі складу регіональної філії «Львівська залізниця» підпорядковані службі виробничі підрозділи в тому числі Львівське будівельно-монтажне експлуатаційне управління.

Наказом ПАТ «Укрзалізниця» від 27.03.2017 року № 180 введена в дію організаційна структура філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель та споруд» ПАТ «Укрзалізниця», у якій значиться виробничий підрозділ «Львівське територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» ПАТ «Укрзалізниця».

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 16.11.2017 року № 2210-VIII 27.11.2018 року проведено державну реєстрацію Статуту АТ «Укрзалізниця» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 року № 735 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 31.10.2018 року № 938 «Деякі питання акціонерного товариства «Українська залізниця» змінено тип товариства з публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» («ПАТ «Укрзалізниця») на приватне та перейменовано в акціонерне товариство «Українська залізниця» (АТ «Укрзалізниця»).

Будинок № 19 на вул. Галицькій у місті Львові переданий до комунальної власності міста Львова.

Відтак, оскільки свідоцтво про право власності на житло від 16.04.1996 року, і час його дійсності, позивачами не оскаржувалося , на даний час розпорядження органу приватизації №2544 від 04.04.1996 року та свідоцтво про право власності на житло від 16.04.1996 року втратили чинність на підставі наказу УКВ ДЕП ЛМР №1504-Ж-Г від 06.11.2007 року; позивачами не надано доказів, що приміщення є вільним і не перебуває у власності інших осіб, у філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» АТ «Укрзалізниця» відсутні правові підстави (відсутність органу приватизації житла) для внесення змін у свідоцтво на право власності на квартиру АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_7 та ОСОБА_1 від 04.04.1996 року № 2504, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок, згідно ст.253 ЦК України.

Суд враховує, що відповідач просить застосувати наслідки спливу строку позовної давності до вимог позивача.

Європейський суд з прав людини наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце в далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту з плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами №22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися», що містяться в частині другій статті 72 СК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 22 лютого 2017 року № 6-17цс17 та постанові Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 705/6597/13-ц.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачі користуються зазначеним приміщенням на правах тимчасового користування, право власності на спірне майно не набули незалежно від часу користування, за відсутністю правових підстав, відтак, виходячи із підстав викладених у позові, цивільне право не порушено, суд приходить до висновку, що строк позовної давності не сплив, а позов до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 19, 81,141, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст.ст.15, 16, 21,182, 316- 319, 321, 325, 328, 345, 386, 391-393 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

у задоволенні цивільного позову ОСОБА_1 , ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», Львівської міської ради, Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про визнання частково незаконним, часткове скасування рішення про приватизацію та свідоцтва про право власності на житло, визнання права власності - відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Повне судове рішення складено 12.07.2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його оголошення до Львівського апеляційного суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.Р. Юрків