Постанова

Іменем України

10 липня 2019 року

м. Київ

справа № 127/9013/17

провадження № 61-26135св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Кузнєцова В. О.,

суддів: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Вінницької області,

третя особа 1 - Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури м. Києва,

представник третьої особи 1 - ОСОБА_2 ,

третя особа 2 - Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатів,

представник третьої особи 2 - ОСОБА_3 ,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області у складі судді Ан О. В. від 07 липня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області у складі колегії суддів: Стадника І. М., Міхасішина І. В., Войтка Ю. Б. від 05 вересня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Вінницької області (далі - КДКА Вінницької області), змінивши в ході розгляду справи предмет позову, та остаточно просив:

- визнати незаконним рішення КДКА Вінницької області від 12 травня 2017 року про відмову в порушенні дисциплінарної справи відносно нього як адвоката з адресою робочого місця адвоката у м. Києві;

- визнати за ним як адвокатом з робочою адресою у м. Києві особисте немайнове право на здійснення дисциплінарного провадження за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України.

Позов мотивовано тим, що 21 березня 2017 року на підставі відомої інформації про ініціювання щодо нього дисциплінарного провадження ОСОБА_1 звернувся до відповідача з проханням направити наявну колективну скаргу адвокатів за належністю до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури міста Києва (далі - КДКА м. Києва).

ОСОБА_1 вказував, що 28 березня 2017 року відповідач повторно надіслав йому копію скарги з супровідними документами та пропозицією надати письмові пояснення по суті порушених у скарзі питань, на що позивач, вважаючи, що лише КДКА м. Києва за адресою його робочого місця є повноважним органом приймати до розгляду скарги та вирішувати питання про дисциплінарне провадження, направив КДКА Вінницької області лист-вимогу з ґрунтовними поясненнями.

Вважаючи, що КДКА Вінницької області не мала повноважень вирішувати питання про притягнення адвоката Трускавецького Р. С. до дисциплінарної відповідальності, останній просив задовольнити позовні вимоги.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 07 липня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції врахував правомірність розгляду КДКА Вінницької області відповідно до статті 52 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон) скарги на дії адвоката Трускавецького Р. С., а також виходив з того, що посилання позивача на порушення його особистого немайнового права суперечить пункту 2 частини першої статті 1 Закону.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 05 вересня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 07 липня 2017 року залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновком місцевого суду, оскільки чинним законодавством, яке регулює порядок здійснення дисциплінарного провадження щодо адвокатів, не передбачено можливості КДКА регіону, на розгляд якої надійшла скарга, скерована Вищою кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатів (далі - ВКДКА), відмовитися від її розгляду, чи спрямувати на розгляд КДКА іншого регіону, в тому числі за місцем знаходження робочого місця цього адвоката.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У вересні 2017 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, ухваливши нове рішення.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її з суду першої інстанції.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Справа передана до Верховного Суду.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 26 червня 2019 року справу за позовом ОСОБА_1 до КДКА Вінницької області, треті особи: КДКА м. Києва, ВКДКА, про припинення дій, що порушують право, визнання рішення незаконним, визнання особистого немайнового права, призначено до розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що предметом заявленого позову у цій справі є незаконне рішення відповідача, ухвалене всупереч імперативно встановленим нормам Закону за дискримінаційними ознаками, а не за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України, що підтверджено наявними у матеріалах справи належними та допустимими доказами. Судами не враховано, що адвокат ОСОБА_1 ніколи не мав адресу робочого місця у м. Вінниці та інших населених пунктах Вінницької області. Дисциплінарне провадження здійснювалось КДКА Вінницької області поза межами наданих актами цивільного законодавства прав, що порушує особисте немайнове право адвоката.

Короткий зміст відзиву на касаційну скаргу

У січні 2018 року КДКА м. Києва подала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, у якому просила оскаржувані судові рішення залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення, посилаючись правильність висновків судів попопередніх інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною третьою статті 400 ЦПК України передбачено, що суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною третьою статті 2 ЦПК України 2004 року визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Аналогічна за змістом частина третя статті 3 ЦПК України.

Згідно із частиною першою статті 15 ЦПК України 2004 року, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Аналогічна норма закріплена в частині першій статті 19 чинного ЦПК України.

Згідно із частиною другою статті 2 КАС України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

На підставі пункту 7 частини першої статті 3 КАС України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини другої статті 4 КАС України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Пунктом 1 частини другої статті 17 КАС України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Наведені норми узгоджуються з положеннями статей 2, 4 та 19 чинного КАС України, якими визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Як установлено матеріалами справи, адвокат ОСОБА_1, не погоджуючись з рішенням КДКА Вінницької області рішенням від 12 травня 2017 року про відмову в порушенні відносно нього як адвоката дисциплінарної справи, з метою захисту особистого немайнового права адвоката, звернувся до суду з цим позовом до КДКА Вінницької області.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон.

Згідно із статтею 2 вказаного Закону - недержавний самоврядний інститут, що забезпечує здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі, а також самостійно вирішує питання організації і діяльності адвокатури в порядку, встановленому цим Законом. Адвокатуру України складають всі адвокати України, які мають право здійснювати адвокатську діяльність.

Таким чином, діяльність адвокатури, реалізація нею функцій захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги на професійній основі невизначеному колу осіб свідчить про суспільний інтерес, а отже, і публічно-правовий характер правовідносин.

Цей висновок підтверджується законодавчим урегулюванням порядку набуття статусу адвоката, гарантіями незалежності його діяльності та особливим порядком притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до статті 33 Закону адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом. Дисциплінарне провадження - процедура розгляду письмової скарги, яка містить відомості про наявність у діях адвоката ознак дисциплінарного проступку. Дисциплінарне провадження стосовно адвоката здійснюється КДКА за адресою робочого місця адвоката, зазначеною в Єдиному реєстрі адвокатів України.

Згідно із частинами першою та п`ятою статті 50 Закону КДКА утворюється з метою визначення рівня фахової підготовленості осіб, які виявили намір отримати право на заняття адвокатською діяльністю, та вирішення питань щодо дисциплінарної відповідальності адвокатів.

До повноважень КДКА належать:

1) організація та проведення кваліфікаційних іспитів;

2) прийняття рішень щодо видачі свідоцтва про складення кваліфікаційного іспиту;

3) прийняття рішень про зупинення або припинення права на заняття адвокатською діяльністю;

4) здійснення дисциплінарного провадження стосовно адвокатів;

5) вирішення інших питань, віднесених до повноважень КДКА цим Законом, рішеннями конференції адвокатів регіону, Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, Ради адвокатів України, з`їзду адвокатів України.

Аналізуючи наведені норми матеріального та процесуального права, враховуючи мету створення та коло повноважень КДКА, суд касаційної інстанції враховує, що КДКА наділена владними управлінськими повноваженнями щодо набуття особою статусу адвоката та притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності.

Зазначене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верхового Суду, викладеними у постановах від 29 березня 2018 року у справі № 640/12325/15-ц (провадження № 14-44цс18), від 29 серпня 2018 року у справі № 804/11334 (провадження № 11-617апп18) та від 07 листопада 2018 року (провадження № 14-346цс18).

Враховуючи, що предметом спору є рішенням КДКА Вінницької області рішенням від 12 травня 2017 року про відмову в порушенні дисциплінарної справи відносно адвоката Трускавецького Р. С. та захист особистих немайновий прав адвоката, тобто відповідач, яким є КДКА Вінницької області, наділений владними управлінськими функціями щодо набуття особою статусу адвоката та притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду приходить до висновку, що спір має публічно-правовий характер і повинен розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити заяву без розгляду у відповідній частині.

Відповідно до частини першої статті 414 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в касаційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України).

Ураховуючи викладене, касаційний суд дійшов висновку про те, що касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, оскаржувані судові рішення - скасуванню, а провадження у справі за скаргою - закриттю.

Керуючись статтями 255, 256, 400, 409, 414, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 07 липня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 05 вересня 2017 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Вінницької області, треті особи: Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури м. Києва, Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатів України, про припинення дій, що порушують право, визнання рішення незаконним, визнання особистого немайнового права, закрити.

Повідомити ОСОБА_1 , що розгляд цієї справи віднесений до юрисдикції адміністративного суду.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. О. Кузнєцов
Судді:В. С. Жданова
В. М. Ігнатенко
С. О. Карпенко
М. Ю. Тітов