Головуючий у І інстанції Пономаренко Н.В.
Провадження №22-ц/824/8821/2019 Доповідач у ІІ інстанції Матвієнко Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів: Іванової І.В., Мельника Я.С.,

при секретарі: Зубленку Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 квітня 2019 року про відмову у забезпеченні позову ОСОБА_1 до Державного підприємства «Сетам», приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного А.В., третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, про визнання недійсними електронних торгів та протоколу проведення електронних торгів,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Державного підприємства «Сетам», приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного А.В., третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, про визнання недійсними електронних торгів та протоколу проведення електронних торгів.

Разом з позовною заявою позивачка подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просила суд забезпечити її позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 49,8 кв.м.; встановлення заборони відчуження предмету нерухомості - квартири АДРЕСА_1 , та належить їй, ОСОБА_1 , на праві власності; заборони будь-яким третім особам користуватися, володіти та розпоряджатися квартирою АДРЕСА_1 ; заборони будь-яким третім особам проводити ремонтні роботи, реконструкцію, перепланування, здавати в оренду, найм, піднайм, безоплатне користування, укладати договори застави (іпотеки) або іншим способом передавати третім особам у платне або безоплатне користування квартиру АДРЕСА_1 ; заборони спеціально уповноваженому органу знімати з реєстрації вже зареєстрованих осіб та реєструвати нових осіб за адресою: АДРЕСА_2 ; заборони спеціально уповноваженому органу вносити до реєстраційного обліку відомості про реєстрацію місця проживання будь-яких третіх осіб у квартирі АДРЕСА_1 .

Обгрунтовуючи заяву, ОСОБА_1 посилалась на те, що 21 грудня 2018 року вона отримала від приватного виконавця Пишного А.В. лист з постановою про опис та арешт належної їй квартири АДРЕСА_1 від 30.11.2018 року, яка була винесена на підставі виконавчого напису №14655, вчиненого 09.10.2018 року приватним нотаріусом Чуловським В.А.

Постановою приватного виконавця від 10.12.2018 року призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні №57709036.

Відповідно до Висновку про вартість квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , від 12.12.2018 року, складеного суб`єктом оціночної діяльності - ТОВ «Оцінка і консультації», ринкова вартість на дату оцінки складає 1 585 200 грн.

Відповідно до інформації, розміщеної на сайті ДП «СЕТАМ», 28.01.2019 року прилюдні торги з реалізації нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 , не відбулися, у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів.

Відповідно до протоколу №392519 проведення електронних торгів, 13.03.2019 року прилюдні торги з реалізації нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 , відбулися, переможцем торгів став ОСОБА_2 ; ціна продажу: 1 268 160 грн.

Зазначені вище електронні торги є протиправними та оскаржуються ОСОБА_1 в судовому порядку, а тому, зважаючи на те, що спірну квартиру вже продано і переможцем торгів будуть вживатися дії щодо перереєстрації права власності на неї та можливого подальшого відчуження з виселенням з квартири всіх зареєстрованих у ній осіб, в справі є підстави для застосування заходів забезпечення позову, невжиття яких може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в подальшому.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 квітня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою, ОСОБА_1 подала на неї апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм процесуального права, просила ухвалу скасувати та постановити по справі нове судове рішення про задоволення її заяви про забезпечення позову в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача подану апеляційну скаргу підтримала та просила про її задоволення з викладених у ній підстав.

Інші учасники процесу, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до суду не з`явились, однак їхня неявка згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про відмову у забезпеченні позову, суд першої інстанції виходив з того, що рішення, у разі задоволення позову, не буде підлягати примусовому виконанню, оскільки стосуватиметься лише недійсності електронних торгів та протоколу проведення електронних торгів.

Однак, з вищенаведеними висновками суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі.

Забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

У відповідності до ч.ч.1-2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

За змістом п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З сукупного аналізу вищевказаних положень законодавства вбачається, що застосування у справі заходів забезпечення позову є виправданим, якщо з обставин справи встановлено об`єктивну можливість вчинення відповідачем дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позову.

При цьому варто враховувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Докази мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми (ст.ст. 77-80 ЦПК України).

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що 23 березня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 400/16/07-ПІ, згідно умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 140 000 дол. США, зі сплатою 12,25% річних до 22 березня 2022 року включно.

Крім того, 23 березня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір №26/І-13, відповідно до умов якого Іпотекодавець передала в іпотеку Іпотекодержателю у якості забезпечення виконання Іпотекодавцем зобов`язань за кредитним договором № 400/16/07-ПІ від 23 березня 2007 року нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до протоколу №392519 проведення електронних торгів, 13.03.2019 року відбулися прилюдні торги з реалізації нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 , переможцем яких став ОСОБА_2 ; ціна продажу: 1 268 160 грн.

Вищенаведені обставини, на думку колегії, дають підстави для висновку про наявність у переможця торгів ОСОБА_2 об`єктивної можливості відчужити спірну квартиру після оформлення на неї права власності, тому невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду в подальшому та ускладнити ефективний захист і поновлення порушеного права власності позивача на вищевказане житлове приміщення.

Суд першої інстанції зміст позовної заяви та поданої позивачем заяви про забезпечення позову належним чином не дослідив та не звернув уваги на наявність у переможця торгів після оформлення права власності об`єктивної можливості здійснити дії по відчуженню квартири, яка є єдиним місцем проживання позивача та її неповнолітніх дітей, і законність переходу прав на яку є предметом судового розгляду в даній справі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Враховуючи обставини справи в їх сукупності, беручи до уваги предмет спору і зміст заявлених позовних вимог, зважаючи на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є частково обґрунтованими, ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 04 квітня 2019 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову підлягає скасуванню із постановленням по справі нового судового рішення про часткове задоволення заяви позивача ОСОБА_1 та накладення арешту на квартиру, законність переходу прав на яку оспорюється позивачем в рамках даної справи. Підстав для вжиття інших видів забезпечення позову, про які просила в своїй заяві ОСОБА_1 , належними та допустимими доказами не доведено, тому заява останньої в частині інших видів забезпечення позову, крім накладення арешту, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 квітня 2019 року - скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , заборонивши будь-кому вчиняти будь-які дії по її відчуженню.

В задоволенні решти вимог заяви - відмовити.

Постанова суду про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: