Постанова

Іменем України

17 липня 2019 року

м. Київ

справа № 726/2043/16-ц

провадження № 61-33626св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз» на рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 07 березня 2017 року у складі судді Мілінчук С. В. та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 24 травня 2017 року у складі колегії суддів: Яремка В. В., Литвинюк І. М., Перепелюк І. Б.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У листопаді 2016 року Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз» (далі - ПАТ «Чернівцігаз») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 .

Позов мотивований тим, що 25 жовтня 2016 року складений акт про порушення № 9029 щодо зупинки лічильного механізму, який обліковує об`єми використаного природного газу ОСОБА_1 . Вказаний акт підписаний відповідачем без зауважень.

Згідно з довідкою про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 26 жовтня 2016 року лічильник газу «Візар С4», зав. № 0104664, визнаний непридатним, оскільки при пропусканні робочого газу через лічильник, покази відлікового механізму не збільшуються.

01 листопада 2016 року відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем, комісією з розгляду актів про порушення розглянуто зазначений акт.

Позивач, керуючись пунктом 7 глави 3 розділу XI Кодексу газорозподільних систем здійснив відповідачу нарахування об`єму необлікованого природного газу за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення в обсязі 1 287,87 куб. м у розмірі 8 755,55 грн.

При цьому, враховано фактично сплачений відповідачем об`єм природного газу протягом періоду порушення у загальній сумі 311,51 грн.

Відповідачу наданий платіжний рахунок на оплату вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу в загальній сумі 8 444,04 грн, який отриманий відповідачем під особистий підпис. Проте ОСОБА_1 у добровільному порядку відмовляється оплатити вартість необлікованих об`ємів природного газу.

Із урахуванням наведених обставин, позивач просив суд ухвалити рішення, яким стягнути із відповідача на свою користь вартість необлікованих об`ємів природного газу в розмірі 8 444,04 грн, а також судові витрати.

Рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 07 березня 2017 року у задоволенні позову ПАТ «Чернівцігаз» відмовлено.

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції виходив із недоведеності відповідачем вартості необлікованих об`ємів природного газу.

Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 24 травня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «Чернівцігаз» відхилено. Рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 07 березня 2017 року залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що відповідач до виявлення порушення представниками ПАТ «Чернівцігаз» повідомив позивача про виявленні ним пошкодження лічильнику газу, у зв`язку із чим відсутні підстави для покладення на відповідача обов`язку відшкодувати вартість необлікованих об`ємів природного газу. Як на підставу відмови у позові суд першої інстанції помилково послався на неправильне зазначення позивачем кількості членів сім`ї відповідача, недоліки у складанні окремих документів, опалювальної площі у будинку відповідача, правильність визначення обсягу необлікованих об`ємів природного газу в неопалювальний період, проте це не вплинуло на правильність по суті вирішення спору.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги, позиції інших учасників

У червні 2017 року ПАТ «Чернівцігаз» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 07 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 24 травня 2017 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило суд скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що матеріали справи не містять жодних доказів звернення відповідача до позивача щодо виявлення пошкодження лічильнику газу, судами у порушення норм процесуального права вказана обставини встановлена виключно на показаннях свідка, яка є заінтересованою особою у цій справі. Апеляційний суд у своєму рішенні безпідставно посилається на частину четверту статті 42 Конституції України, яка не регулює спірні правовідносини.

У вересні 2017 року від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшли заперечення на касаційну скаргу ПАТ «Чернівцігаз», у яких заявник просить відхилити вказану касаційну скаргу та залишити без змін рішення судів попередніх інстанцій, посилаючись на те, що касаційна скарга є необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 червня 2017 року відкрито касаційне провадження, витребувана цивільна справа та надано строк на подання заперечень на касаційну скаргу.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У червні 2018 року вказану справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Позиція Верховного Суду

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга ПАТ «Чернівцігаз» не підлягає задоволенню із таких підстав.

Встановлені судами обставини

Судами встановлено, щовідповідно до укладеного між сторонами договору про надання населенню послуг із газопостачання від 16 липня 2015 року ПАТ «Чернівцігаз» зобов`язується постачати природний газ споживачеві ОСОБА_1 , членам його сім`ї та іншим особам, зареєстрованим у житловому будинку, для побутових потреб, а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати надані послуги з газопостачання за встановленими цінами, у строки і на умовах, що передбачені цим договором.

Підпунктами 2, 3 пункту 29 вказаного договору передбачено, що газорозподільне підприємство зобов`язується розглядати звернення та претензії споживача щодо роботи лічильника або технічного обслуговування та приймати з цього приводу рішення, проводити не менш як один раз на шість місяців контрольне зняття показників лічильника газу в споживача.

25 жовтня 2016 року працівником ПАТ «Чернівцігаз» складений акт про порушення № 9029 щодо зупинки лічильного механізму, який обліковує об`єми використаного природного газу споживачем ОСОБА_1 за місцем його проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 26 жовтня 2016 року лічильник газу «Візар С4», № 0104664, визнано непридатним, оскільки при пропусканні робочого газу через лічильник, покази відлікового механізму не збільшуються.

ПАТ «Чернівцігаз», керуючись пунктом 7 глави 3 розділу XI Кодексу газорозподільних систем здійснив ОСОБА_1 нарахування об`єму необлікованого природного газу за період із дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення в обсязі 1 287,87 куб. м вартістю 8 755,55 грн. При цьому, було враховано фактично сплачений ОСОБА_1 об`єм природного газу протягом періоду порушення, у загальній сумі 311,51 грн.

Судом першої інстанції допитано як свідка представника відповідача - дружину ОСОБА_3 , яка пояснила, що із відповідачем 21 жовтня 2016 року прибули за місцем розташування ПАТ «Чернівцігаз» та звернулися до працівників, що проводять прийом громадян, повідомили про несправність лічильника газу за місцем їх проживання. Працівники запевнили, що на місце прибуде спеціаліст та направили їх у центр стандартизації та метрології. 25 жовтня 2016 року працівник позивача - слюсар ОСОБА_4 прибув до будинку відповідача, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , демонтував лічильник газу та склав акт від 25 жовтня 2016 року № 9029.

Нормативно-правове обґрунтування

Відповідно до частини першої статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Види порушень, внаслідок яких здійснюється перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу або зміна їх режиму нарахування визначені главою 2 розділу 11 Кодексу газорозподільних систем. Зокрема, пунктом 3 цієї глави зазначено, що до порушень (за умови відсутності несанкціонованого втручання в ГРМ або роботу ЗВТ), що сталися внаслідок пошкодження чи позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ або його складових (які кваліфікуються як «не з вини споживача»), але внаслідок яких споживачу здійснюється перерахунок розподіленого (спожитого) об`єму природного газу, належить пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно.

Пунктами 1, 11 глави 5 розділу 11 Кодексу газорозподільних систем передбачено, що у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення.

За результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

Згідно з пунктами 8, 11 глави 3 розділу 11 Кодексу газорозподільних систем, у разі виявлення Оператором ГРМ пошкодження лічильника газу, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу лічильником газу не обліковується або обліковується некоректно (не в повному обсязі), та за умови відсутності несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу визначення об`єму спожитого природного газу здійснюється виходячи з 70 відсотків граничних об`ємів споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

У разі своєчасного (до виявлення порушення представником Оператора ГРМ) письмового повідомлення споживачем Оператора ГРМ про пошкодження лічильника газу або пошкодження пломби (крім її відсутності) за умови відсутності несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу чи пошкодження пломби з прихованими заходами процедура, передбачена цією главою, не застосовується (крім періоду відсутності пошкодженого лічильника газу, який був направлений на експертизу та/або позачергову чи експертну повірку).

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій, встановивши, що відповідач своєчасно, до виявлення порушення представниками ПАТ «Чернівцігаз», повідомив позивача про виявленні ним пошкодження лічильнику газу, правильно застосували наведені вище положення Кодексу газорозподільних систем та дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача обов`язку відшкодувати вартість необлікованого об`єму природного газу.

Доводи касаційної скарги про те, що встановлені судами обставини повідомлення відповідача про пошкодження лічильнику газу не підтверджуються належними доказами, ґрунтуються лише на показаннях свідка, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваних судових рішень, оскільки такі доводи по своїй суті зводяться до переоцінки доказів та необхідності встановлювати нові обставини, тоді як у силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

При цьому, суд касаційної інстанції є судом права, а не факта, а тому з огляду на вимоги процесуального закону, не здійснює переоцінку доказів, у зв`язку з тим, що це знаходиться поза межами його повноважень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Пономарьов проти України» та «Рябих проти Російської Федерації», у справі «Нєлюбін проти Російської Федерації») повноваження вищих судових органів щодо перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, а тому підлягає залишенню без задоволення, арішення судів попередніх інстанцій - без змін із підстав, передбачених статтею 410 ЦПК України.

Щодо заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про розгляд справи у режимі відеоконференції

Згідно з частинами першою, другою статті 212 ЦПК України учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Оскільки суд касаційної інстанції не приймав рішення про виклик осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень у справі і такої необхідності колегія суддів не вбачає, тому відсутні підстав для задоволення заяви представника відповідача про проведення судового засідання в режимі відео конференції.

Керуючись статтями 212, 401, 402, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції відмовити.

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз» залишити без задоволення.

Рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 07 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 24 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак

І. Ю. Гулейков

Г. І. Усик