Справа № 136/803/19
провадження № 2/136/272/19
РІШЕННЯ

іменем України

"12" липня 2019 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Кривенка Д.Т.

за участі секретаря судових засідань Марчук Н.А.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білянської сільської ради Липовецького району Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідача, підставність якого обґрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер брат позивача ОСОБА_2 , після його смерті якого відкрилась спадщина за законом. Позивач, будучи спадкоємцем другої черги спадкування, спадщину прийняв шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном, утім реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку на земельну частку (пай), що увійшла до складу спадкової маси та належала спадкодавцеві відповідно до сертифікату серія НОМЕР_1 , не має можливості, оскільки правовстановлюючий документ на майно було втрачено, що стало перешкодою для оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку та підставою для звернення до суду із даним позовом.

У визначений судом строк відзиву на позов відповідач не подав, однак сільський голова надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував щодо його задоволення, а розгляд справи просив проводити за його відсутності.

Ухвалою суду від 26.04.2019 судом було витребувано матеріали спадкової справи до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Позивач та її представник у підготовче судове засідання не з`явились, однак в заяві, якій надали суду вказали, що позовні вимоги підтримують у заявленому обсязі, просили суд їх задовольнити, а розгляд справи проводити за їх відсутності.

З огляду на визнання позову відповідачем, суд вважає за доцільне ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження в даному судовому засіданні, за відсутності сторін, на підставі зібраних у справі доказів, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , на що вказує свідоцтво про смерть серія НОМЕР_2 . Після його смерті відкрилась спадщина.

Згідно із інформацією яка була витребувана судом із нотаріальних установ встановлено, що спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не заведена.

Як убачається із довідки виданої органом місцевого самоврядування 15.04.2019 за №191, ОСОБА_1 на протязі шести місяців після смерті брата ОСОБА_2 спадщину прийняла фактично шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. Інші спадкоємці відсутні.

Факт родинних відносин між позивачем та спадкодавцем підтверджено свідоцтвом про народження та відповідно свідоцтвом про одруження позивача, що додано до матеріалів цивільної справи, яків вказують, що вони є рідними братом та сестрою по матері.

Судом встановлено, що до складу спадкової маси після смерті ОСОБА_2 увійшло право на земельну частку (пай) згідно сертифікату № НОМЕР_3 , земельна ділянка № НОМЕР_4 , площею 4,2712 умовних кадастрових гектарів, на що вказує інформація надана Липовецькою районною державною адміністрацією від 04.03.2019 за №27-К-270-2.

Як убачається із виписки Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Відділу у Липовецькому районі від 23.04.2019, сертифікат серії НОМЕР_1 зареєстровано 15.10.1996 за номером 379 на прізвище ОСОБА_2 , який проживає в с. Шендерівка, розмір земельної ділянки 4.57 умовних кадастрових гектарів, вартість 63 188, 59 грн.. Сертифікат видано на підставі рішення Липовецької райдержадміністрації №257 від 25.07.1996. Державний акт на право власності на земельну ділянку не видавався.

Згідно оголошення в газеті «Липовецькі вісті» сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 виданий на ім`я ОСОБА_2 втрачено.

За встановлених судом обставин позивач позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку на земельну частку (пай), що увійшла до складу спадкової маси після смерті брата.

У п.23 постанови ПВСУ від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

Аналізуючи зібрані у справі докази судом встановлено, що позивач, будучи спадкоємцем першої черги, спадщину прийняла згідно діючого законодавства, інші спадкоємці відсутні, належність спадкової маси спадкодавцеві підтверджено належними та допустимими доказами, однак правовстановлюючий документ втрачено, що також підтверджено.

Зважаючи на те, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено, отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування (лист ВССУ від 13.05.2013).

З огляду на викладене суд дійшов до переконання, що обставини, які викладені у позовній заяві знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Крім цього, відповідач надав суду заяву про визнання позову.

Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про задоволення позову.

Відповідно доч.1ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову.

Зважаючи на викладене, суд вважає за доцільне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 524-526, 529, 548, 549 ЦК УРСР, постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст. 200, 206, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_5 ) до Білянської сільської ради Липовецького району Вінницької області (місце знаходження: вул. Миру 51, с. Біла, Вінницька обл., 22520, ЄДРПОУ - 04328950) про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на земельну частку (пай), розміром 4,57 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Білянської сільської ради Липовецького району Вінницької області, згідно сертифікату на земельну частку (пай) серія НОМЕР_1 , виданого на підставі рішення Лиовецької районної державної адміністрації у Вінницькій області за №257 від 25.07.1996 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при пред`явленні позову згідно квитанції № 0.0..1 від 24.04.2019 в розмірі 384, 20 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів учасниками справи до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Т. Кривенко