Постанова

Іменем України

03 липня 2019 року

м. Київ

справа № 405/6986/16-ц

провадження № 61-30036 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І.,

Кривцової Г. В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідачі: товариство з обмеженою відповідальністю «Інформаційно-торговий дім-ЛС», ОСОБА_3 ,

представник товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційно-торговий дім-ЛС» - ОСОБА_4 ,

представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційно-торговий дім-ЛС», ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Кіровгорадської області

у складі колегії суддів: Авраменко Т. М., Кіселика С. А., Суровицької Л. В.

від 30 травня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України

у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

1. Описова частина

Короткий зміст позовної заяви

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Інформаційно-торговий

дім-ЛС», ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги.

Позов мотивовано тим, що 12 березня 2014 року між ним та

ТОВ «Інформаційно-торговий дім-ЛС» укладено договір бартерної поставки № 040-БР, а 01 квітня 2014 року до договору бартерної поставки

№ 040-БР укладена додаткова угода № 1. Згідно умов договору та додаткової угоди товариство зобов`язалось поставити йому дизельне паливо моторне в орієнтовній кількості 15 231 літрів, а він зобов`язався на суму залишкової вартості отриманих нафтопродуктів поставити насіння соняшника врожаю 2014 року.

На виконання своїх зобов`язань товариство здійснило поставки дизельного палива 14 березня 2014 року марки ДТ-3-К5 у кількості 8,72 тон, на загальну суму 119 800,00 грн., що підтверджується видатковою накладною

№ РН-0000040 від 14 березня 2014 року; 01 квітня 2014 року марки ДТ-3-К5

в кількості 4,1280 тон, на загальну суму 64 257,46 грн., що підтверджується видатковою накладною № РН-0000057 від 01 квітня 2014 року.

21 квітня 2014 року між ним та товариством укладено договір бартерної поставки № 112-БР, згідно умов якого ТОВ «Інформаційно-торговий

дім-ЛС» зобов`язалось поставити йому дизельне паливо моторне в орієнтовній кількості 4 911 літрів, а він зобов`язався на суму залишкової вартості отриманих нафтопродуктів поставити насіння соняшника врожаю 2014 року.

На виконання своїх зобов`язань товариство здійснило поставки дизельного палива 22 липня 2014 року марки ДТ-Л-К5 у кількості 4,09100 тон, на загальну суму 66 522,40 грн., що підтверджується видатковою накладною

№ РН-0000164 від 22 липня 2014 року.

Згідно з пунктом 2.2 кожного з укладених договорів бартерної поставки, він зобов`язувався поставити товариству сільгосподарську продукцію в строк до 30 жовтня 2014 року. Пунктом 1.9 кожного з укладених договорів передбачено, що за наявності у товариства будь-яких підстав вважати, що він не виконає або може не виконати свої зобов`язання за договором

у встановлений термін повністю або частково, ТОВ «Інформаційно-торговий

дім-ЛС» за своїм вибором має право зупинити здійснення поставок нафтопродуктів та вимагати негайного виконання ним зобов`язань по зустрічній поставці.

10 вересня 2014 року він отримав від ТОВ «Інформаційно-торговий

дім-ЛС» вимогу про повернення в строк до 01 жовтня 2014 року всієї суми заборгованості, яка складала 250 579,86 грн.

У зв`язку з цим, на рахунок ТОВ «Інформаційно-торговий

дім-ЛС» було перераховано: 10 вересня 2014 року 41 120,00 грн. за дизельне паливо, згідно договору № 040-БР, що підтверджується платіжним дорученням № 2 від 10 вересня 2014 року; 12 вересня 2014 року

78 680,00 грн. за дизельне паливо, згідно договору № 040-БР, що підтверджується платіжним дорученням № 3 від 12 вересня 2014 року;

22 вересня 2014 року 24 026,00 грн. за дизельне паливо, згідно договору

№ 112-БР, що підтверджується платіжним дорученням № 4 від 22 вересня 2014 року; 25 вересня 2014 року 42 496,40 грн. за дизельне паливо, згідно договору № 112-БР, що підтверджується платіжним дорученням № 5

від 25 вересня 2014 року; 30 вересня 2014 року 6 4257,46 грн. за дизельне паливо, згідно договору № 040-БР, що підтверджується платіжним дорученням № 6 від 30 вересня 2014 року. Всього сплатив заборгованість

в сумі 250 579,86 грн, тому вважав, що договори бартерної поставки ним повністю виконані.

02 вересня 2016 року після отримання ухвали Черкаського районного суду Черкаської області від 12 серпня 2016 року він дізнався, що

13 червня 2016 року між ТОВ «Інформаційно-торговий дім - ЛС» та ОСОБА_3 укладені два договори про відступлення права вимоги, відповідно до яких ОСОБА_3 прийняв на себе право вимоги і став кредитором у правовідносинах, що виникли на підставі договорів бартерної поставки № 112-БР від 21 липня 2014 року та № 040-БР від 12 березня

2014 року, які уже виконано, тобто договір укладено щодо неіснуючих вимог.

З огляду на наведене, ОСОБА_1 просив суд: визнати вищевказані договори про відступлення права недійсними та стягнути з відповідачів судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 лютого

2017 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано недійсним договір про відступлення права вимоги № 1 від 13 червня 2016 року, укладений між

ТОВ «Інформаційно-торговий дім-ЛС», в особі директора ОСОБА_6 , що діяв на підставі Статуту та ОСОБА_3 , який прийняв на себе пра

во вимоги та став кредитором у правовідносинах з позивачем, що виникли на підставі договору № 112-БР бартерної поставки від 21 липня 2014 року. Визнано недійсним договір про відступлення права вимоги № 2

від 13 червня 2016 року, укладений між ТОВ «Інформаційно-торговий дім-ЛС», в особі директора ОСОБА_6 , що діяв на підставі Статуту та

ОСОБА_3 , який прийняв на себе право вимоги та став кредитором

у правовідносинах з позивачем, що виникли на підставі договору № 040-БР бартерної поставки від 12 березня 2014 року. Стягнуто з ТОВ «Інформаційно-торговий дім-ЛС» та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551,20 грн з кожного.

Рішення мотивовано тим, що позивачем на користь ТОВ «Інформаційно-торговий дім-ЛС» сплачена заборгованість в сумі 250 579,86 грн. Вказані обставини не спростовані представником ОСОБА_3 та підтверджені наданими суду копіями платіжних доручень і пред`явленими оригіналами. Отже, зобов`язання перед кредитором він виконав, а договори відступлення укладені щодо неіснуючої вимоги.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 30 травня

2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 та апеляційну скаргу

ТОВ «Інформаційно-торговий дім-ЛС» задоволено. Скасовано рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 лютого 2017 року.

У позові ОСОБА_1 до ТОВ «Інформаційно-торговий дім-ЛС»,

ОСОБА_3 відмовлено.

Судове рішення апеляційної інстанції мотивовано тим, що суд першої інстанції не правильно застосував норми матеріального права, не дав належної правової оцінки заявленим підставам позову та дійшов безпідставного висновку, що договори відступлення права вимоги є недійсними.

Єдиною підставою для визнання договорів відступлення права вимоги недійсними позивач зазначав те, що станом на 13 червня 2016 року він повністю розрахувався з ТОВ «Інформаційно-торговий дім-ЛС» за поставлене дизельне паливо, а відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що на час укладення договорів про відступлення права вимоги фактично дійсна вимога була відсутня. Разом з тим, заперечуючи проти позову про визнання договорів недійсними та не оспорюючи факт повернення позивачем грошових коштів в сумі

250 579,86 грн, відповідачі посилалися на те, що розрахунок вартості поставленого дизельного палива проведено не у відповідності з умовами пункту 1.7 договорів бартерної поставки. Крім того, не сплачені відповідно до пункту 3.4 договорів штрафні санкції, та пеня. Однак, дані обставини судом першої інстанції не враховані, тобто дійсна вимога була.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що позивач може захистити свої права шляхом заперечення про наявність боргу та надання доказів про проведення повного розрахунку в спорі про стягнення боргу за договорами бартерних поставок, а не шляхом визнання недійсною угоди про відступлення права вимоги з підстав неіснуючої вимоги.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у червні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1 ,посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 30 травня

2017 року скасувати і залишити в силі рішення Ленінського районного суду

м. Кіровограда від 17 лютого 2017 року.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 червня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу № 405/6986/16-ц із Ленінського районного суду м. Кіровограда.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справа передана до Верховного Суду.

У червні 2019 року згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді-доповідачеві.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що висновки суду апеляційної інстанції є незаконними та спростовуються матеріалами справи. Підстави для визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги передбачені нормами ЦПК України. Заявник наголошує на тому, що свої зобов`язання перед

ТОВ «Інформаційно-торговий дім-ЛС» повністю виконав. На момент укладення договорів про відступлення права вимоги самої вимоги не існувало. Належним способом захисту прав ОСОБА_1 є саме визнання недійсним договору про відступлення права вимоги.

Доводи особи, яка подала заперечення на касаційну скаргу

У серпні 2017 року ТОВ «Інформаційно-торговий дім-ЛС» подало заперечення на касаційну скаргу, в якому вказує на законність на обґрунтованість рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 30 травня 2017 року, просить залишити вказане рішення без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.

Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Відповідно до положень статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Підстави заміни кредитора у зобов`язанні визначені статтею 512 ЦК України.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (статті 514, 516 ЦК України).

Зі змісту частини першої статті 215 ЦК Українивбачається, що підставою недійсності правочину є недодержання його стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексусаме в момент вчинення правочину. Частиною першою

статті 203 ЦК Українипередбачено, що зміст правочину не можу суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

У пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада

2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»зазначено, що угода може бути визнана недійсною лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом. Тому в кожній справі про визнання угоди недійсною суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угоди недійсною і настання певних юридичних наслідків.

Таким чином, суд апеляційної інстанції прийшов до правильного висновку, що між сторонами в суді існує спір щодо належного виконання договірних зобов`язань (стягнення неустойки тощо), а зазначене свідчить про існування спору щодо дійсної вимоги, яка була предметом договору відступлення права вимоги.

Колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що позивач може захистити свої права шляхом заперечення про наявність боргу та надання доказів про проведення повного розрахунку в спорі про стягнення боргу за договорами бартерних поставок.

Інші доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, що згідно з положеннями статті 400 ЦПК Українипід час розгляду справи в касаційному порядку не допускається.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення апеляційного суду відповідає.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 30 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту її прийняття,

є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Г. В. Кривцова