РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/896/19

Провадження № 2/293/443/2019

17 липня 2019 року смт. Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді Бруховського Є.Б.

секретаря судового засідання Давиденко Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Черняхові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вільської сільської ради об"єднаної територіальної громади Черняхівського району Житомирської області про визнання права власності за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій вказувала, що починаючи з 1989 року вона з своїм чоловіком ОСОБА_2 проживала в будинку АДРЕСА_1 , наданій їй як працівнику радгоспу "Черняхівський". Будинок складається із двох аналогічних квартир. В 1991 році її чоловік придбав у власність надану радгоспом "Черняхівське" 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 . В іншій частині будинку проживав ОСОБА_3 . В 2000році ОСОБА_3 виселився із своєї частину будинку та не заперечував проти того, щоб позивач користувалась його житлом. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

З часу висилення ОСОБА_3 позивач користувалась житлом ОСОБА_3 , здійснювала догляд за будинком, проводила в ньому поточний ремонт з метою недопущення його руйнування, сплачувала кошти, пов"язані з його утриманням. Вказаним будинком ОСОБА_1 користувалась відкрито, будь-яких претензій з приводу користання нею будинком ОСОБА_3 та керівництво радгоспу "Черняхівське" не пред`являли.

На підставі викладеного, позивач просила ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності за набувальною давністю на 1/2 частку будинку, що розташований в АДРЕСА_1 .

Позивач в судове засідання не з`явилась, звернулась до суду із заявою про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала.

Представник відповідача - Вільської сільської ради Черняхівського району в судове засідання не з`явився, 16.07.2019 року на адресу суду надійшла заява від Вільської сільської ради про розгляд справи у відсутності їх представника, не заперечували проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє повністю, із слідуючих підстав.

ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_2 починаючи з 1989року проживали в 1/2 частині будинку АДРЕСА_1 що складає окрему квартиру, що в АДРЕСА_1 . Вказаний будинок належав радгоспу " Черняхівське ", який надавав житла своїм працівникам. 28.12.1991 року ОСОБА_2 придбав у власність займану ним квартиру, що складалась із двох кімнат, загальною площею 67 кв. м. в томі числі житловою 67кв.м., що стверджується договором купівлі-продажу (а..с15-16). Вподальшому позивач ОСОБА_1 зареєструвала право власності на 1/2 частку вказаного житлового будинку за собою, що стверджується свідоцтвом про право власності серії НОМЕР_1 , виданого 14.06.2011 року виконавчим комітетом Зороківської сільської ради Черняхівського району Житомирської області (а.с.19) та витягом про державну реєстрацію прав від 24.06.2011 року (а.с.20). В аналогічній квартирі вказаного житлового будинку АДРЕСА_1 проживав та був зареєстрований ОСОБА_3 , який в 2000 році залишив дане житло.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 не проживав в своїй частині будинку близько 20 років, оскільки фактично проживав в будинку АДРЕСА_4 , разом із своєю тещею, що стверджується довідкою Вільської сільської ради Черняхівського району Житомирської області від 20.05.2019 року за №258 (а.с. 11).

Згідно довідки виданої Вільською сільською радою Черняхівського району Житомирської області 30.05.2019 року за №301 ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований в частині будинку по АДРЕСА_1 , однак право власності житловий будинок за собою не зареєстрував (а.с.13).

Згідно ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини 1 статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК) (п. 9 Постанови).

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року.

При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови)

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 344 ЦК України особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чим спадкоємцем (правонаступником) вона є.

Отже, враховуючи, що ОСОБА_1 добросовісно заволоділа чужим майном понад 10 років, продовжує відкрито, безперервно проживати у спірному будинку, суд вважає за можливе визнати право власності за набувальною давністю, оскільки незаконність набуття права власності не випливає із закону та прямо не встановлена судом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13,14, 82, 206, 265,273,352,354 ЦПК України, ст.ст.328, 344 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою с.Іванків, Черняхівського району Житомирської області, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 право власності на 1/2 частку будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 за набувальною давністю.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Головуючий- суддя: Є.Б. Бруховський

Копія:вірно