Ухвала

16 липня 2019 року

м. Київ

справа № 335/9195/18

провадження № 61-13011ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сердюка В. В. розглянув касаційну скаргу Державної казначейської служби України на постанову Запорізького апеляційного суду від 11 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Запорізькій області, Запорізької місцевої прокуратури № 2, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Запорізькій області, Запорізької місцевої прокуратури № 2, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури, яку він оцінив у 145 000, 00 грн. Також позивач просив стягнути із відповідачів понесені ним витрати на юридичну (правничу) допомогу у розмірі 19 000, 00 грн.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 листопада 2018 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заявлених позовних вимог.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 11 червня 2019 року рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 листопада 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Стягнуто із Державного бюджету України шляхом списання у безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України, спеціально визначеного для відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, на користь ОСОБА_1 125 037, 80 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди та 19 000, 00 грн на відшкодування витрат на правничу допомогу, а всього стягнуто: 144 037, 80 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 10 липня 2019 року задоволено заяву ОСОБА_1 про виправлення арифметичної помилки у постанові Запорізького апеляційного суду від 11 червня 2019 року.Постановлено, що за текстом мотивувальної частини постанови Запорізького апеляційного суду від 11 червня 2019 року вважати вірним наступне:«Враховуючи період перебування ОСОБА_1 під слідством та судом, та враховуючи розмір позовних вимог з 18 жовтня 2013 року по 15 лютого 2017 року, тобто 39 повних місяців та 29 (з яких 20 робочих) днів, то розмір відшкодування моральної шкоди становить ((4173 грн х 39 місяців = 162 747 грн.) + (20 робочих днів або 160 робочих годин х 25,13 грн. = 4020,8 грн.)) = 166 767,80 грн.Четвертий абзац резолютивної частини рішення викласти в наступній редакції: Стягнути з Державного бюджету України шляхом списання у безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України, спеціально визначеного для відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, на користь ОСОБА_1 166 767, 80 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди та 19 000, 00 грн у рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу, а всього: 185 767, 80 грн».

03 липня 2019 року Державною казначейською службою України подано касаційну скаргу, в якій заявник просить скасувати постанову Запорізького апеляційного суду від 11 червня 2019 року та залишити в силі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 листопада 2018 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають

касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 1 частини шостої статті 19 ЦПК України).

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах

про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою,

яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Оспорювана сума у цій справі становить 185 767, 80 грн (166 767, 80 грн + 19 000, 00 грн), тобто суму, яка станом на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921, 00 грн * 100 = 192 100, 00 грн).

Отже, справа, на судове рішення у якій подана касаційна скарга, є малозначною.

Касаційна скарга не містить посилань на наявність обставин,

які передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Обставин, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, Верховним Судом у цій справі не встановлено.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки Державною казначейською службою України подано касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною шостою, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державної казначейської служби України на постанову Запорізького апеляційного суду від 11 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Запорізькій області, Запорізької місцевої прокуратури № 2, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури- відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Сердюк