Справа № 202/4532/19
Провадж.4-с/202/28/2019
УХВАЛА

Іменем України

17 липня 2019 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська

в складі:судді - Бєльченко Л.А.,

при секретарі Розсоха І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі скаргу ОСОБА_1 на дії Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, заінтересовані особи Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», ОСОБА_2 , Публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк», -

В С Т А Н О В И В:

05.07.2019 року заявник звернувся до суду зі скаргою на дії Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. В обґрунтування скарги заявник зазначив, що Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська 11.07.2011 року було видано виконавчий лист № 2-1617/11 про стягнення з нього на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості. Постановою державного виконавця від 12.08.2011 року на все його майно накладено арешт по виконавчому провадженню з виконання вказаного виконавчого листа № 28289431 (реєстраційний номер обтяження 11525620). Постановою державного виконавця від 25.10.2013 року виконавчий лист повернутий без виконання стягувачеві за заявою останнього та виконавче провадження завершено, однак арешт з його майна знятий так і не був. 31.05.2019 року його, заявника, представник звернувся до Шевченківського ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області із заявою про скасування обтяження № 11525620 від 22.08.2011 року, однак отримав відповідь про те, що при поверненні виконавчого документа стягувачеві за його письмовою заявою у рамках виконавчого провадження не було сплачено виконавчий збір та витрати, тому ця обставина є перешкодою для зняття арешту з майна. Також у зв`язку із закінченням терміну зберігання виконавче провадження було знищено. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09.08.2018 року виконавчий лист, за яким накладено арешт по виконавчому провадженню № 28289431, визнано таким, що не підлягає виконанню. Заявник зазначив, що вважає дії Шевченківського ВДВС щодо накладення арешту, не зняття арешту та відмови у знятті арешту протиправними, оскільки державний виконавець не мав права накладати арешт на його майно, так як він навіть не отримував копії постанови про відкриття виконавчого провадження та йому не було надано строк для добровільного виконання рішення суду.

У зв`язку з викладеним, заявник просив суд визнати протиправними дії Шевченківського ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області, які полягають у накладанні на нього обтяження № 11525620 від 22.08.2011 року у вигляді арешту його майна; визнати протиправними дії Шевченківського ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області, які полягають у не знятті арешту з його майна № 11525620 від 22.08.2011 року; зобов`язати Шевченківський ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області скасувати арешт його майна № 11525620 від 22.08.2011 року, накладений постановою від 12.08.2011 року Бабушкінським ВДВС Дніпропетровського МУЮ.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3 підтримав викладені у скарзі вимоги та просив їх задовольнити.

Державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Тюря О.І. в судовому засіданні заперечувала проти скарги, зазначаючи, що відповідно до чинного на час накладення арешту на майно заявника Закону України «Про виконавче провадження» (ч. 2 ст. 56) постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. На підставі цього 12.08.2011 року арешт на майно заявника було накладено правомірно під час вирішення питання про відкриття виконавчого провадження. Стосовно не зняття арешту з майна заявника державний виконавець зазначила, що на даний час виконавче провадження знищено за закінченням терміну зберігання, у зв`язку з чим зняти арешт з майна заявника не представляється можливим. Просила суд відмовити заявникові у задоволенні скарги.

Заінтересовані особи ОСОБА_2 та представник ПАТ «Акцент-Банк» в судове засідання не з`явилися, про розгляд скарги повідомлялися належним чином.

Суд, вислухавши представника заявника, державного виконавця, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що в провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 . ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» про стягнення заборгованості.

24.06.2011 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за результатами розгляду вказаної справи було ухвалено рішення, котрим з ОСОБА_1 .. ОСОБА_2 солідарно стягнуто на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 483570,94 грн. за кредитним договором, 1700,00 грн. судового збору, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 1950 грн.; стягнуто солідарно з ПАТ «Акцент-Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 200,00 грн.

На виконання вказаного рішення суду Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська 11.07.2011 року було видано виконавчий лист.

Вказаний виконавчий лист був пред`явлений до виконання до Шевченківського (попередня назва Бабушкінський) ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області.

Постановою державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області від 12.08.2011 року накладено арешт на все майно заявника (а.с. 9).

Постановою державного Шевченківського ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області від 25.10.2013 року виконавчий лист № 2-1617/2011 повернутий без виконання стягувачеві за заявою останнього та виконавче провадження завершено (а.с. 7).

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09.08.2018 року виконавчий лист № 2-1617/11, виданий 11.07.2011 року, визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 25 цього Закону державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

З огляду на зазначене, державним виконавцем правомірно було накладено арешт на майно ОСОБА_1 під час відкриття виконавчого провадження, а отже суд приходить до висновку про відмову заявникові у задоволенні скарги в частині вимог про визнання протиправними дій Бабушкінського ВДВС щодо накладення арешту на нерухоме майно заявника.

Згідно статті 50 вказаного Закону, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Однак, як встановлено судом, виконавчий лист був повернутий стягувачеві за його заявою на підставі п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», а отже в даному випадку у державного виконавця були відсутні правові підстави для зняття арешту з майна боржника.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги у частині визнання протиправними дій Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області щодо не скасування арешту нерухомого майна заявника.

Проте, оскільки судом встановлено, що виконавчий лист № 2-1617/11, виданий 11.07.2011 року, при примусовому виконанні якого був накладений арешт на майно заявника, ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09.08.2018 року визнано таким, що не підлягає виконанню, суд вважає можливим задовольнити скаргу ОСОБА_1 частково, скасувавши арешт його майна, накладений постановою головного державного виконавця Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Пасової О.О. від 12.08.2011 року.

Керуючись ст.ст. 450-452 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області задовольнити частково.

Скасувати арешт майна ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), накладений постановою головного державного виконавця Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Пасової О.О. від 12.08.2011 року .

У задоволенні решти вимог ОСОБА_1 відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 15 днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Бєльченко Л.А.