КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/9251/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2019 року місто Київ

справа № 2-667-1/10

(№760/24095/18)

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Левенця Б.Б.

за участю секретаря судового засідання - Волошина В.Р.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 23 листопада 2018 року про залишення без задоволення заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні, постановлену під головуванням судді Лазаренко В.В., у справі за заявою Публічного акціонерного товариства «КИЇВЕНЕРГО» та Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» про заміну сторони у виконавчому провадженні у справі за позовом Акціонерної енергопостачальної компанії «КИЇВЕНЕРГО» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» та ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» звернулися до суду із заявою про заміну стягувача ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» на його правонаступника ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі».

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 23 листопада 2018 року заяву ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» та ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» про заміну стягувача щодо виконання виконавчого листа Солом`янського районного суд міста Києва від 11 березня 2010 року №2-3990-1/09 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просило скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою замінити стягувача ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» на його правонаступника ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі».

В обґрунтування вимог посилалося на те, що суд першої інстанції не звернув уваги на той факт, що АЕК «КИЇВЕНЕРГО» та ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» є однією і тією ж юридичною особою та мають один і той же ідентифікаційний код юридичної особи - 00131305 (унікальний ідентифікаційний номер юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України), та на момент розгляду справи мали одну і ту ж юридичну адресу: місто Київ, вул. Мельникова, 31.

Вказувало, що у даному випадку відбулась зміна назви суб`єкта господарювання, про що свідчить статут ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» та витяг з ЄДР та даний факт не вимагає від сторони звернення до суду із заявою про заміну сторони у зобов`язанні, оскільки зміна назви не являється реорганізацією чи зміною організаційно правової форми, не припиняє прав та обов`язків по вже наявних зобов`язаннях.

Зазначало, що процесуальний закон не містить вимог щодо переліку документів, які необхідно подати у разі порушення питання про заміну сторони по справі його правонаступником.

Зауважувало, що суд першої інстанції у порушенням норм ЦПК України розглядав заяву більше двох місяців та під час постановлення оскаржуваної ухвали не виконав вимог процесуального закону щодо належного повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду справи, чим позбавив заявника можливості дати пояснення по суті заяви та надати суду відповідні підтвердження або докази щодо порушеного перед судом питання, оскільки ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» не отримувало судову повістку.

Відзиву на апеляційну скаргу ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» до Київського апеляційного суду не надійшло.

В судовому засіданні апеляційного суду представник ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Представник ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» та відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, в тому числі і через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутність осіб, які не з`явилися у судове засідання на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для заміни ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» як стягувача на його правонаступника ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», оскільки заявниками не надано доказів, що ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» набуло прав стягувача у даних правовідносинах замість АЕК «КИЇВЕНЕРГО» на користь якої було стягнуто заборгованість за рішенням суду від 21 січня 2010 року у справі №2-3990-1/09.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 21 січня 2010 року у цивільній справі №2-3990-1/09 позов АЕК «КИЇВЕНЕРГО» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АЕК «КИЇВЕНЕРГО» заборгованість в сумі 4915,07 грн. та судові витрати у розмірі 81 грн.

Представник АЕК «КИЇВЕНЕРГО» отримав копію рішення суду від 21 січня 2010 року та виконавчий лист.

На виконання вимог Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13 квітня 2017 року №2019, який набув чинності 11 червня 2017 року, Загальними зборами акціонерів ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» від 13 листопада 2017 року прийнято рішення про реорганізацію ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» шляхом виділу з нього ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі».

Як вбачається з інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» є правонаступником ПАТ «КИЇВЕНЕРГО».

Відповідно до п.2.3. статуту ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» є правонаступником ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» в частині переданих йому майна, прав та обов`язків згідно з розподільчим балансом, а також в частині прав та обов`язків, що визначені частиною 13 розділу XVIII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про ринок електричної енергії».

Частиною 13 розділу XVIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що у разі відокремлення оператор системи розподілу, яким є ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», є правонаступником в частині прав та обов`язків, зокрема, пов`язаних із провадженням діяльності з постачання електричної енергії за регульованимтарифом та із провадженням діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електромережами за договорами на постачання електричної енергії та про користування електричною енергією.

На підтвердження переходу права вимоги від ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» до ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» заявником до заяви про заміну сторони надано витяг з підсумкового (завершального) розподільчого балансу ПАТ «КИЇВЕНЕРГО», що реорганізується шляхом виділу ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» станом на 28 лютого 2018 року та витяг з акту приймання-передачі судових рішень (судових наказів, виконавчих документів тощо) про стягнення заборгованості (де ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» є стягувачем) між ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» та ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» станом на 28 лютого 2018 року.

Частиною 3 ст.3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій і вирішення справи.

Згідно з ч.ч.1, 2, 5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на корись чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст.512 ЦК України, ст.442 ЦПК України та ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 ч.1 ст.512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», ст.442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122 цс13.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, ч.5 ст.442 ЦПК України передбачено, що положення статті 442 ЦК України (заміна сторони виконавчого провадження) застосуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Тобто, вказана норма закону має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту ст.ст.512, 514 ЦК України та ст.15 Закону України «Про виконавче провадження».

До того ж, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст.ст.6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У п.9 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною 1 ст.18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі №6-1355/10, провадження №61-12076св18.

За таких обставин, без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» від 17 вересня 2008 року № 514-VI Акціонерна енергопостачальна компанія «КИЇВЕНЕРГО» перейменована у Публічне акціонерне товариство «КИЇВЕНЕРГО», про що 13 квітня 2011 року здійснено відповідний запис у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців,

Крім того, обставини зміни назви суб`єкта господарювання з АЕК «КИЇВЕНЕРГО» на ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» підтверджуються також статутом ПАТ «КИЇВЕНЕРГО».

Разом з тим, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що зміна назви не являється реорганізацією чи зміною організаційно правової форми, не припиняє прав та обов`язків по вже наявних зобов`язаннях, а відтак дійшов хибного висновку про залишення заяви ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» та ПАТ «Київенерго» про заміну стягувача без задоволення.

Також, колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що судом першої інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали не виконано вимог процесуального закону щодо належного повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду справи.

Так, відповідно до ч.3 ст.442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Згідно з ч.2 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх яка є не обов`язковою.

Частинами 4, 5 ст.128 ЦПК України визначено, що судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями, які мають бути вручені завчасно.

В матеріалах справи відсутні будь-які відомості про одержання (вручення) повісток учасникам справи.

Отже, суд першої інстанції не виконав вимог процесуального закону щодо належного повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду справи, чим позбавив заявника можливості дати пояснення по суті заяви та надати суду відповідні підтвердження або докази щодо порушеного перед судом питання.

Таким чином суд першої інстанції залишаючи без задоволення заяву, не взяв до уваги норми ст.442 ЦПК України, ст.ст.512, 514 ЦК України та ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» та прийшов до помилкового висновку про залишення без задоволення заяви про заміну стягувача на його правонаступника.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала Солом`янського районного судуміста Києва від 23 листопада 2018 року скасуванню з постановленням нової про задоволення заяви про заміну стягувача його правонаступником.

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 376, 381-383, 442 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі»- задовольнити.

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 23 листопада 2018 року скасувати та постановити нову.

Заяву Публічного акціонерного товариства «КИЇВЕНЕРГО» та Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» про заміну сторони у виконавчому провадженнізадовольнити.

Замінити стягувача з Акціонерної енергопостачальної компанії «КИЇВЕНЕРГО», на його правонаступника Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі», при виконанні заочного рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 21 січня 2010 року у справі №2-3990-1/09 за позовом Акціонерної енергопостачальної компанії «КИЇВЕНЕРГО» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 17 липня 2019 року.

Головуючий:

Судді: