16.07.2019
Справа № 642/4967/18
Провадження №2/642/30/19
УХВАЛА

Іменем України

16 липня 2019 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова в складі: головуючого - судді Бородіної О.В., при секретарі Конєвій АО., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державної казначейської Служби України у Холодногірському районі м. Харкова, Київського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, Державної казначейської служби України про відшкодування майнової шкоди,-

в с т а н о в и в

у провадженні Ленінського районного суду м. Харкова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Управління державної казначейської Служби України у Холодногірському районі м. Харкова, Київського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, Державної казначейської служби України про відшкодування майнової шкоди.

Суд вважає, що провадження у цивільній справі потрібно закрити.

Судом встановлено, що предметом та підставою позову ОСОБА_1 є відшкодування шкоди у виді недоплаченого щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 45262,39 грн, внаслідок визнання таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення абзацу першого підпункту 164.2.19, пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України.

Відповідно до абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України (який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин), до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (у розрахунку на місяць), встановленого на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.

Рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2018 року №1-р/2018 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, яким передбачено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються суми пенсій (включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (у розрахунку на місяць), встановленого на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати.

Позивач вважає, що саме у зв`язку із визнанням неконституційним підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, він має право на відшкодування йому матеріальної школи на підставі ст.1175 ЦК України.

Одночасно, судом встановлено, що постановою Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2019 року у цивільній справі №686/23445/17, закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Держави України в особі Управління Державної казначейської служби України у м. Хмельницькому Хмельницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Державна судова адміністрація України, про відшкодування збитків, завданих прийняттям неконституційного акта.

Як слідує з тексту цього судового рішення, предметом спору у цивільній справі №686/23445/17 також були вимоги на підставі ст.1175 ЦК України про відшкодування шкоди, яка завдана неконституційним нормативним актом.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що спір у даному випадку підсудний адміністративним судом за ознакою проходження позивачем публічної служби, а фактична кваліфікація позивачем цих сум як збитків не змінює їх правову природу та сутність спору.

Вирішуючи питання про можливість застосування вказаного правового підходу до розглядуваної справи, суд виходить з наступного.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Як слідує зі змісту позову, позивач фактично просить суд стягнути суми щомісячного довічного грошового утримання судді, які, на його думку були неправомірно невиплачені органом Пенсійного фонду України у зв`язку з утриманням податку на доходи фізичних осіб.

Суд зауважує, що цей спір, з огляду на характер стягуваних сум, є саме публічно-правовим, а не приватно-правовим.

Такий підхід, на переконання суду, узгоджується з правовою позицією, яка висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2019 року у цивільній справі №686/23445/17, у якій підстава позову була аналогічна.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що провадження у цивільній справі слід закрити на підставі п.1. ч.1 ст.255 ЦПК України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до Управління державної казначейської Служби України у Холодногірському районі м. Харкова, Київського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, Державної казначейської служби України про відшкодування майнової шкоди (недоплаченого щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці) не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому провадження у справі необхідно закрити відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

При цьому позивачу слід роз`яснити його право на судовий захист у порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 19, 255 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Закрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління державної казначейської Служби України у Холодногірському районі м. Харкова, Київського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, Державної казначейської служби України про відшкодування майнової шкоди.

Роз"яснити позивачу право вирішувати спірні питання в порядку КАС України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня складення повної ухвали до Харківського апеляційного суду.

Суддя О.В. Бородіна