"18" липня 2019 р.
Справа №150/293/19
Провадження по справі №2-о/150/28/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 липня 2019 року Чернівецький районний суд

Вінницької області

у складі головуючої: судді Цимбалюк Л.П.

при секретарі: Гендзьорі О.О.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до районного суду із заявою про встановлення належності правовстановлюючого документу архівних довідок «Центрального архіву Міністерства оборони Російської Федерації» від 28.11.2018 року №2/111723 та №358/09-25-1/02 від 03.12.2018.

Позивачем ОСОБА_1 подано заяву про розгляд справи у його відсутність, свої вимоги підтримує та просить їх задоволити.

Заінтересованою особою - Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області не забезпечено явку в судове засідання повноважного представника, скориставшись своїм правом, передбаченим ч.3 ст.211 ЦПК України, через канцелярію Чернівецького районного суду Вінницької області подано заяву про розгляд справи у відсутність представника, не заперечує проти задоволення вимог, заявлених ОСОБА_1 .
Частиною 3 статті 294 ЦПК України встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.
Так, відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Дослідивши та оцінивши в сукупності матеріали справи, суд, враховуючи визнання заінтересованою особою вимог, заявлених ОСОБА_1 , що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приходить до висновку, що заяву слід задоволити з наступних підстав.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, що мають юридичне значення, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Встановлено, що у військовому квитку серії НОМЕР_1 , виданному на ім`я ОСОБА_1 , записано, що в період з 08.06. по 25.08.1987 року він виконував обов`язок по ліквідації наслідків аварії Чорнобильської АЕС (а.с. 9).
Відповідно до Постанови КМ СРСР №665/195 від 05.06.1986 року період виконання ОСОБА_1 обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС зараховується в трудовий стаж, що дає право на пільгову пенсію за списком №1 із заліком місяціь роботи за три (доза опромінення 8,131 бер.).
Окрім того, статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу, зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження у 1987 році - від 10 до 14 календарних днів пенсійний вік знижується до 5 років.
По досягнення 55 річного віку, ОСОБА_1 звернувся до УПФУ для призначення пільгової пенсії. Однак, рішенням Шаргородського об`єднаного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області від 18.09.2019 року за №61 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку згідно статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у зв`язку із тим, що відсутня інформація, коли, скільки і в яких пунктах зони відчуження він працював (а.с 11).
В архівних довідках «Центрального архіву Міністерства оборони Російської Федерації» від 28.11.2018 року за №2/111723 та від 03.12.2018 року за №358/09-25-1/02 заявник значиться як « ОСОБА_2 » (а.с. 12, 13).
Розбіжність у правовстановлюючих документах перешкоджає заявнику оформитися в УПФУ задля отримання пільгової пенсії.

Той факт, що архівна довідка «Центрального архіва Міністерства оборони Російської Федерації» від 28.11.2018 року за №2/111723 на ім`я ОСОБА_2 , дійсно належить одній і тій самій особі ОСОБА_1 , підтверджується наступними доказами:

- копією свідоцтва про народження сина заявника серії НОМЕР_2 , в якому його записано як ОСОБА_1 (а. с. 8);

- копію паспорта серії НОМЕР_3 , виданого 03.10.1995 року Чернівецьким РВ УМВС України у Вінницькій області, в якому заявник значиться як ОСОБА_1 (а. с. 5);

- копією довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, в якій заявника записано як ОСОБА_1 (а.с. 7);

- копією військового квитка серії НОМЕР_1 , виданого 26.10.1981 рокуМогилів Подільським міським військовим комісаріатом Вінницької області на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 9);

- копією посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році (категорія 3) серії НОМЕР_4 , виданого 17.04.2012 року, вя кому заявник значиться як ОСОБА_1 (а.с. 10);

- експертним висновком Українського бюро лінгвістичних експертиз від 16.04.2019 року за №056/67-d, відповідно до якого розбіжності в записах прізвища ОСОБА_3 (рос.) ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у документах, наданих для експертизи, зумовлені неоднозначністю мотиваційної основи цього прізвища й виникли внаслідок графічного відображення фонетичних явищ, які виявляються в його російській вимові, а саме, явища редукції ненаголошеного голосного в суфіксі та асиміляційного зближення голосних у суфіксі під впливом аналогії між різними словотвірними моделями творення українських і російських прізвищ. З урахуванням зазначеного український запис прізвища ОСОБА_3 (паспорт громадянина України, в якому запис ОСОБА_1 ) та російські записи ОСОБА_4 (військовий квиток, запис російською мовою ОСОБА_2 ) і Микулянский (архівна довідка Центрального архіву міністерства оборони Російської федерації, запис ОСОБА_2 ) є ідентичними в документах, наданих для експертизи (а.с. 15).

Встановлення даного факту має для ОСОБА_6 юридичне значення, оскільки, необхідне їй для оформлення документів, необхідних для призначення пільгової пенсії.

Доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст.76 ЦПК України).
Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Заявником відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України належним чином доведено обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документа державного акту на право приватної власності на землю.

При винесенні рішення, суд керується статтею 13 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Вище викладене відповідно до ст.315 ч.1 п.1, ст.319 ЦПК України дає підстави суду для задоволення заяви.
Керуючись ст., ст.263 - 265, 293, 294, 315, 319, 352-355 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Заяву задоволити.
Встановити, щоархівні довідки «Центрального архіву «Міністерства оборони Російської Федерації» від 28 листопада 2018 року №2/111723 та №358/09-25-1/02 від 03.12.2018, де запис ОСОБА_2 , належать одній і тій же особі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю с. Мазурівка Чернівецького району Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя: Л.П. Цимбалюк