Дата документу 05.07.2019
ЄУ № 420/1140/19
Провадження №2-о/420/269/19
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

05 липня 2019 року смт. Новопсков

Луганська область

Суддя Новопсковського районного суду Луганської області Чалий А.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, заінтересована особа Новопсковський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Дмитрівка Бахмоцького району Чернігівської області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Хрустальний, Луганська область, Україна. Причина смерті інфаркт головного мозку, атеросклероз судин головного мозку.

Зазначена заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.ст.175, 177, 315, 318 ЦПК України.

До заяви не додано квитанцію про сплату судового збору, проте в заяві наявне посилання на п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якого, заявник звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду.

Відповідно до п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються заявники - у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Отже, для правильного застосування вищевказаної норми Закону необхідна одночасна сукупність таких обставин:

1) справа має стосуватися розгляду заяви про встановлення факту, що має юридичне значення;

2) заява про встановлення факту, що має юридичне значення, має бути подана заявником у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру;

3) встановлення факту, що має юридичне значення, має бути пов`язано із вимушеним переселенням з тимчасово окупованих територій України, загибеллю, пораненням, перебуванням в полоні, незаконним позбавленням волі або викраденням, а також порушенням права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Суд зауважує, що вимоги заявника стосуються встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території Луганської області, проте вказаний факт сам по собі пов`язаний із смертю особи від певних хвороб і не пов`язаний з вимушеним переселенням з тимчасово окупованих територій України, загибеллю (тобто, насильницькою смертю), пораненням, перебуванням в полоні, незаконним позбавленням волі або викраденням, а також порушенням права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Таким чином, зазначена в заяві підстава для звільнення від сплати судового збору не відповідає фактичним обставинам справи та визначеним в чинному законодавстві України пільговим умовам щодо сплати судового збору.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011 (далі Закону) передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Станом на 01 січня 2019 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1921 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону, ставка судового збору за подання до суду заяви у справах окремого провадження, яка подана фізичною особою становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 384,20 грн.

Крім того, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

У випадку неможливості проведення реєстрації акту смерті, орган ДРАЦС складає відмову у проведенні державної реєстрації смерті. Однак, в матеріалах заяви така відмова відсутня.

Зверненню до суду з заявою про встановлення факту смерті, має передувати звернення заявника до органу ДРАЦС. Лише після одержання відмови органу ДРАЦС, заявник має право звернутися до суду з заявою про встановлення факту смерті особи в певний час.

Враховуючи наведене вище, суд вважає за необхідне заяву залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення вищезазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Суд акцентує увагу позивача на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Дотримання вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом, в тому числі і для суду.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Враховуючи зазначене, залишення заяви без руху жодним чином не перешкоджає заявнику у доступі до правосуддя після усунення недоліків наявних у заяві.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, заінтересована особа Новопсковський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, залишити без руху, про що сповістити заявника, надавши йому строк для усунення зазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

Роз`яснити, що в іншому випадку заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: А.В. Чалий