Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.07.2019 Справа №607/10940/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого судді Ромазана В.В.

з участю секретаря Облещук О.В.

представника позивача Рукавця О .В.

представника відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи Палиги М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Почапинська сільська рада про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_6 , у якому просить зобов`язати відповідача усунути їй перешкоди у користуванні належною позивачу на праві власності земельною ділянкою по АДРЕСА_2 , шляхом встановлення межових знаків та перенесення огорожі на межу згідно державних актів на землю.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що вона є власником земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 , виданого 20 квітня 2012 року Управлінням Держкомзему у Тернопільському районі. Користувачем іншої сусідньої земельної ділянки, за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_6 . Вважає, що ОСОБА_6 захопив частину її земельної ділянки, зайшовши на її земельну ділянку на один метр. 30 червня 2016 року комісією з питань земельних відносин, агропромислового комплексу та охорони довкілля Почапинської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області було обстежено земельні ділянки сторін та складено акт обстеження та відновлення межових знаків, згідно якого встановлено, що межові знаки порушені. На неодноразові вимоги позивача звільнити його земельну ділянку шляхом перенесення огорожі на межу, згідно державних актів на землю, відповідач не реагує.

Судом залучено до участі в справі в якості третіх осіб на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору інших співвласників даної земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , а також в якості третьої особи на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Почапинську сільську раду Тернопільського району Тернопільської області.

Відповідач ОСОБА_6 подав відзив на позовну заяву, згідно якого вказує на те, що із матеріалів справи вбачається що межі земельної ділянки, які встановлені землевпорядною організацією не відповідають реальним розмірам і користуванням сторін, межа та земельні ділянки якими користуються сторони не змінювалися з моменту їх виділення, а саме більш ніж 60 років. Вважає, що при оформлені документації на земельну ділянку, землевпорядною організацією допущено ряд помилок, які порушують права сторін. Для усунення спору та відновлення прав сторін необхідно внести зміни (виправлення) у докуменцію на право власності на земельні ділянки. Безпосередньо ОСОБА_6 прав позивача не порушував, а тому позовні вимоги є безпідставними. У задоволенні позову просить відмовити.

Представник позивача ОСОБА_7 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити.

Третя особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні позивача, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, вважають, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, просить відмовити у його задоволенні з підстав зазначених у відзиві на позов.

Представник Почапинської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в судовому засіданні подав письмові пояснення, з яких вбачається, що позивач та відповідач у даній справі проживають на території Почапинської сільської ради. Спір за межі між домоволодіннями сторін у справі ведеться протягом з тривалого часу. Як позивач так і відповідач неодноразово звертались до сільської ради з приводу вирішення спору щодо земельної ділянки, і з даного приводу комісії сільської ради рекомендували обом сторонам для вирішення спору звертатись в суд. Позивач ОСОБА_3 отримала дозвіл на приватизацію земельної ділянки та комісія надала згоду на встановлення меж, згодом було виготовлено технічну документацію на дану земельну ділянку. Працівниками землевпорядної організації виділили на місцевості земельну ділянку, яка належить ОСОБА_3 площею 0,25 га. після чого ОСОБА_3 виготовила державний акт на право власності на земельну ділянку. Фірмою «Матек» було проведено обмір земельної ділянки ОСОБА_3 та встановлені межові знаки, однак відповідач ОСОБА_6 самовільно пересунув дані межові знаки на власний розсуд. Почапинська сільська рада вважає, що вірними є межі земельної ділянки ОСОБА_3 , визначені у державному акті на право власності, як правовстановлюючому документі на землю.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 травня 2018 року у даній справі проведено підготовче судове засідання, за наслідками якого призначено справу для розгляду по суті.

Суд, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, встановив.

Згідно рішення №363 Почапинської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 09 листопада 2007 року, ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 передано безоплатно у спільну сумісну власність земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

На підставі даного рішення 20 квітня 2012 року Управлінням Держкомзему у Тернопільському районі видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 , згідно якого ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,2500 га, розташованої по АДРЕСА_2 . Цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер - НОМЕР_1 . Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №05307. Згідно Плану меж земельної ділянки, землі від літ. А до літ. Б - землі гр. ОСОБА_6 .

Рішенням сесії Почапинської сільської ради від 18 січня 2007 року №405 «Про безоплатну передачу у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, та ведення особистого селянського господарства на території Почапинської сільської ради», передано ОСОБА_6 безоплатно у власність земельні ділянки площею 0,47 га, з них: площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за рахунок земель наданих для будівництва та обслуговування житлового будинку яка розташована в с. Забойки , і згідно земельно-облікових документів знаходилась в користуванні до 01.01.2012 року, та розташована в межах населеного пункту; площею 0,22 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель наданих для ведення особистого селянського господарства і згідно запису в архівній земельно-кадастровій книзі які були в користуванні до 01.01.2012 року та розташована в межах населеного пункту.

Державний акт на право приватної власності на зазначені земельні ділянки ОСОБА_6 не видавався, право власності на земельні ділянки на даний час за відповідачем не зареєстроване.

У судовому засіданні встановлено, що між сторонами існує спір з приводу розміщення (встановлення) межових знаків на належних їм земельних ділянках.

Згідно акту обстеження та відновлення межових знаків, складеного 30 червня 2016 року комісією з питань земельних відносин, агропромислового комплексу та охорони довкілля Почапинської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області вбачається, що було проведено обстеження земельної ділянки гр.. ОСОБА_3 внаслідок якого встановлено, що ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд приватизована, власником суміжної земельної ділянки є гр. ОСОБА_6 . При встановленні меж претензій не було виявлено, акт погодження меж був підписаний, при виїзді фірми «Матек» встановлено порушення межових знаків, які були виставлені згідно акту приватизації. Комісія дійшла висновку, що між власниками земельних ділянок встановлена огорожа сіткою, твердими межовими знаками, тому комісія вважає, що межові знаки порушені.

Згідно інформації, викладеної у листі №105 від 04.05.2017 р. Почапинської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, земельна ділянка ОСОБА_6 , якою від користується по сьогоднішній день, була успадкована після смерті ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Межі не змінювались сторонами з моменту виділення земельної ділянки спадкодавцю ОСОБА_9 , межові знаки були встановлені при виїзді фірми «Матек», 28 серпня 2016 року. Рішення про зміну розміру земельних ділянок не приймались.

Як вбачається із інформації, викладеної у листі ПП фірми «Матек», ними була виготовлена технічна документація із землеустрою, що посвідчує право спільної сумісної власності на земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_1 ) громадян ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 в АДРЕСА_2 , та погодження відповідно до вимог земельного законодавства. Суміжний землекористувач гр. ОСОБА_6 погодив межу підписавши акт встановлення та узгодження меж земельної ділянки. Інформація про розроблення технічної документації із землеустрою по гр. ОСОБА_6 відсутня. Пропонують комісії сільської ради із земельних питань встановити правильність проходження межі або дати пропозиції як вона має проходити, при цьому рекомендують врахувати будівельні норми та вимоги ст.ст. 103, 106, 158 Земельного кодексу України.

Зазначені обставини підтвердив у судовому засіданні представник ПП Фірми «Матек» ОСОБА_14 Також, суду зазначив, що при виїзді представників фірми «Матек» з метою розроблення технічної документації на замовлення позивача у 2007 році, встановлення межових знаків було здійснено відповідно до акту встановлення та узгодження меж земельної ділянки ОСОБА_3 , який було підписано відповідачем. Встановлені межові знаки співпадають із даними зазначеними у державному акті на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 . Також ствердив, що встановлення межових знаків відбувалось за погодженнями суміжних землекористувачів ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .

Як вбачається із акту встановлення та узгодження меж земельної ділянки гр.. ОСОБА_3 від 05 грудня 2007 року, складеного за участю сільського голови Почапинської сільської ради, землевпорядника зазначеної ради та представника фірми «Матек», а також представників суміжних землекористувачів ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , проведено встановлення та узгодження меж земельної ділянки гр. ОСОБА_3 від А до Б межа проходить по існуючій огорожі.

Зазначена межа, яку було встановлено вказаним актом узгодження меж земельної ділянки, відповідає даним відображеним у державному акті на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 , який було видано позивачу.

Статтею 158 ЗК України передбачено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян.

Згідно ч. 1 ст.106 ЗК України власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними.

Відповідно до ч.1ст.107 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (ст. 152 ЗК України).

Частиною 3 ст. 152 ЗК України передбачені способи захисту прав на земельні ділянки, зокрема: відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Статтею 321 ЦК України встановлено непорушність права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За змістом статті 391 ЦК України та статті 155 ЗК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Порушення права власності особи на земельну ділянку є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Як вбачається із Висновку експерта за результатами проведеної судової земельно-технічної експертизи №519/17-22 від 26.01.2018 р., станом на день дослідження, площа земельної ділянки ОСОБА_3 становить - 0,2478 га., площа земельної ділянки ОСОБА_6 становить - 0,4345 га. Площа накладення земельної ділянки ОСОБА_6 на земельну ділянку ОСОБА_3 становить 35 кв.м. Відхилення меж земельних ділянок існує в зв`язку з фактичним знаходженням існуючої огорожі (межі) станом на день дослідження та межі згідно кадастрового плану земельної ділянки ОСОБА_3 Межові знаки земельної ділянки ОСОБА_3 не відповідають межовим знакам, встановленим згідно плану меж Державного акту серії НОМЕР_2 . Встановлення дійсних межових знаків земельної ділянки ОСОБА_6 можливе після визначення та погодження меж із суміжниками його земельної ділянки.

Експерт ОСОБА_12 , у судовому засіданні підтвердив складений ним зазначений висновок земельно-технічної експертизи. Також суду пояснив, що на час складання акту встановлення та узгодження меж земельної ділянки від 05.12.2007 року, ОСОБА_6 було погоджено межі земельної ділянки по існуючій огорожі, як зазначено в акті встановлення та узгодження меж земельної ділянки. Межові знаки були встановлені при виїзді фірми «Матек» 28.06.2016 року. Надати відповідь чи змінювались самовільно межові знаки земельних ділянок ОСОБА_3 та ОСОБА_6 експерту не вбачається за можливе, оскільки невідомо місце знаходження огорожі станом на день погодження меж земельних ділянок та виконання польових робіт по складанню кадастрового плану для виготовлення технічної документації із землеустрою щодо виготовлення документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку ОСОБА_3 .

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до змісту частин першої, п`ятої, шостої та сьомої ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

У відповідності до ст.ст. 76 - 83 ЦПК України, доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1 ) письмовими, речовими і електронними доказами; 2 ) висновками експертів; 3 ) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд дослідивши та оцінивши надані суду докази, вважає, що позов ОСОБА_3 , треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Почапинська сільська рада про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою підлягає до часткового задоволення, а тому вважає, що слід усунути позивачу перешкоди у користуванні належною їй на праві приватної власності земельною ділянкою, яка розташована в АДРЕСА_2 (кадастровий номер НОМЕР_1 ), шляхом зобов`язання суміжного користувача ОСОБА_6 встановити межові знаки згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 , виданого Управлінням Деркомзему у Тернопільському районі 20 квітня 2012 року. При цьому, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 чиняться перешкоди із боку відповідача у користуванні належною їй на праві власності земельною ділянкою, а тому її право власності підлягає захисту. Задовольняючи частково позов, суд відкидає твердження представника відповідача про те, що межі земельної ділянки позивача, які встановлені землевпорядною організацією не відповідають реальним розмірам і користуванням сторін, а також те, що при оформлені документації на земельну ділянку, землевпорядною організацією допущено ряд помилок, які порушують права сторін, оскільки такі твердження спростовуються дослідженими та оціненими судом доказами, а саме, висновком експерта за результатами проведеної судової земельно-технічної експертизи №519/17-22 від 26.01.2018 року, поясненнями представника Почапинської сільської ради, поясненнями представника ПП фірма «Матек» ОСОБА_13 , актом встановлення та узгодження меж земельної ділянки гр.. ОСОБА_3 від 05 грудня 2007 року.

Згідно з вимогами ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, у тому числі, витрати на професійну правничу допомогу, витрати пов`язані із проведення експертизи.

Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивач заявляє вимогу про стягнення з відповідача на її користь витрат на правову допомогу адвоката.

На підтвердження понесених витрат позивач надав акт виконаних робіт про надання правової допомоги у справі №607/10940/16-ц, згідно якого вартість виконаних робіт адвокатом Рукавець О.В. складає 17 500 грн. Проте, представником позивача до матеріалів справи не додано договору про надання правової допомоги, який би свідчив, що така допомога у даній справі надавалась позивачу адвокатом Рукавцем О.В., а також касових документів, які підтверджують внесення позивачем зазначених коштів, за оплату правової допомоги. Таким чином, суд вважає, що вказана вимога щодо стягнення витрат на правову допомогу, не підлягає до задоволення.

Проте, відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору у розмірі 551, 20 грн., а також витрати, пов`язані із проведенням земельно-технічної експертизи у розмірі 2 971, 20 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 141, 263, 265 ЦПК України, ст..106, 107, 152, 158 ЗК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_3 , треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Почапинська сільська рада про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, задовольнити частково.

Усунути ОСОБА_3 перешкоди у користуванні належною їй на праві приватної власності земельною ділянкою, яка розташована в АДРЕСА_2 (кадастровий номер НОМЕР_1 ), шляхом зобов`язання суміжного користувача ОСОБА_6 встановити межові знаки згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 , виданого Управлінням Деркомзему у Тернопільському районі 20 квітня 2012 року.

Стягнути із ОСОБА_6 у користь ОСОБА_3 сплачений нею судовий збір при подачі позову у розмірі 551 (п`ятсот п`ятдесят одну) грн.. 20 коп., а також витрати пов`язані із проведенням земельно-технічної експертизи у розмірі 2 971 (дві тисячі дев`ятсот сімдесят одну) грн. 20 коп.

У решті вимог, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 15 липня 2019 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан