печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року Печерський районний суд м. Києва

суддя Батрин О.В.

секретар судового засідання Павленко В.О.,

справа № 607/10278/18-Ц

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 р. позивач ОСОБА_1 звернулася до Тернопільського міськрайонного суду з позовом до відповідача Виробничий структурний підрозділ «Вокзал станції Тернопіль» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок неналежного надання послуг.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилалася на те, що є інвалідом ІІІ групи та має право на пільги для проїзду із знижками залізничним транспортом, передбачені Законом України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні». В порушення положень вказаного закону працівниками Виробничого структурного підрозділу «Вокзал станції Тернопіль» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» у лютому 2018 р. проігноровано надані позивачем документи для здійснення проїзду із знижкою, чим порушено її права споживача послуг із перевезення. Вважаючи такі дії відповідача протиправними, просила постановити рішення, яким стягнути з відповідача надмірно сплачену нею суму вартості проїзних квитків в розмірі 291 грн.

Окрім того, позивач зазначала, що через знехтування працівниками відповідача її законних прав на пільговий проїзд їй заподіяно моральної шкоди, що полягала сильних душевних стражданнях, яку вона оцінює у 7 000,00 грн. та просила стягнути з відповідача.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду від 08.06.2018 р. відкрито провадження у справі (а.с. 18).

05.07.2018 р. представник ПАТ «Укрзалізниця» Пастернак А.О. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що виробничий структурний підрозділ «Вокзал станції Тернопіль» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» не наділений правовим статусом юридичної особи, а тому, не може бути відповідачем у справі. Вказує, що вимоги позивача є безпідставними, оскільки всупереч положень чинного законодавства, на підтвердження свого права на пільговий проїзд позивачем не представлено документів встановленого зразку. Просив відмовити в задоволенні позову (а.с. 20-50).

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 22.08.2018 р. задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_2 , замінено неналежного відповідача на належного - ПАТ «Укрзалізниця», справу передано за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва (а.с. 68-69).

Ухвалою суду від 25 жовтня 2018 р. справу прийнято до свого провадження (а.с. 76).

Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що 15 лютого 2018 р. позивачу як інваліду ІІІ групи Пенсійним фондом України видано пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 (а.с. 9).

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.38-1 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» особи з інвалідністю, діти з інвалідністю та особи, які супроводжують осіб з інвалідністю першої групи або дітей з інвалідністю (не більше однієї особи, яка супроводжує особу з інвалідністю або дитину з інвалідністю), мають право на 50-відсоткову знижку вартості проїзду на внутрішніх лініях (маршрутах) повітряного, залізничного, річкового та автомобільного транспорту в період з 1 жовтня по 15 травня. Пільгове перевезення осіб з інвалідністю здійснюють усі підприємства транспорту незалежно від форми власності та підпорядкування відповідно до Закону України «Про транспорт».

У період з 8 лютого по 15 лютого 2018 р. позивач користувалася послугами залізничного транспорту за напрямками: Тернопіль-Одеса гол., Одеса гол. - Тернопіль, Тернопіль - Львів, Львів - Тернопіль, за послуги якого сплатила 580,73 грн. (а.с. 10-13).

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» пільги особам з інвалідністю надаються на підставі посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, пенсійного посвідчення чи посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до законів України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю", "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю", в яких зазначено групу та причину інвалідності (для повнолітніх осіб), категорію "дитина з інвалідністю" (для дітей), а також у відповідних випадках вказано їх основні нозологічні форми захворювань (по зору, слуху та з ураженням опорно-рухового апарату).

Частиною 6 ст.38-1 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» встановлено, що порядок транспортного обслуговування осіб з інвалідністю та дітей з інвалідністю на пільгових умовах визначається нормативно-правовими актами, що регламентують правила користування громадянами повітряним, залізничним, річковим, автомобільним та міським електричним транспортом.

Загальні умови обслуговування громадян, які здійснюють поїздки, перевозять багаж чи вантажобагаж у межах України в рухомому складі підприємств залізничного транспорту, регламентовано постановою Кабінету Міністрів України № 252 від 19.03.1997 р. «Про Порядок обслуговування громадян залізничним транспортом».

Відповідно до п. 21 названого Порядку оформлення проїзного документа, що дає право на пільговий та безоплатний проїзд, здійснюється за пред`явленням оригіналів документів, що підтверджують таке право, з внесенням до проїзного документа прізвища та імені особи і номера документа, що підтверджує право на пільговий та безоплатний проїзд.

Також відповідно до п. 6.1 Правил перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом, затвердженим наказом Міністерства транспорту

та зв`язку України від 27.12.2006 № 1196, безплатні або пільгові проїзні документи видаються за умови пред`явлення оригіналу документа, який підтверджує право на пільги, та листа (книжки) талонів. Талони без посвідчення і посвідчення без талонів, а також талон, відрізаний власником талона або іншою особою, крім квиткового касира, уважається недійсним, і проїзд за таким талоном не оформляється.

Як вказує позивач у позовній заяві у лютому 2018 р. її пенсійне посвідчення перебувало на переоформленні в органах пенсійного забезпечення і для отримання пільгового проїзду нею до каси залізничного вокзалу пред`являлась довідка про вид пенсії та її розмір, як тимчасовий документ у разі відсутності пенсійного посвідчення.

Однак, з вказаних положень чинного законодавства вбачається, що єдиною підставою для оформлення пільгового проїзду залізничним транспортом є пенсійне посвідчення встановленого зразка. Інших документів, за умови пред`явлення яких пасажиру надаються пільги, чинним законодавством не передбачено.

З урахуванням встановлених обставин, будь-яких порушень охоронюваних законом прав позивача, з боку відповідача, судовим розглядом не встановлено, а відтак, позовні вимоги про стягнення з відповідача надмірно сплаченої позивачем вартості проїзних документів в розмірі 291 грн. задоволенню не підлягають.

Також не підлягають задоволенню вимоги позову про відшкодування моральної шкоди, які в даному випадку є похідними від основних вимог про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної порушенням прав позивача.

Керуючись Законом України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», ст. 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 267, 273, 274, 354, 355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 : ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця»: 03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, код ЄДРЮОФОП 40075815.

Суддя О.В. Батрин