Ухвала

15 липня 2019 року

м. Київ

справа № 761/34226/18

провадження № 61-12796ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Грушицького А. І., розглянувши касаційну скаргу акціонерного товариства «Укрпошта» на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 30 січня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Укрпошта», третя особа - первинна профспілкова організація публічного акціонерного товариства «Укрпошта» Всеукраїнської незалежної профспілки «Трудящі», про скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулась в Шевченківський районний суд міста Києва з позовом до ПАТ «Укрпошта» про скасування наказу № 983 від 13 серпня 2018 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності, стягнення моральної шкоди в розмірі 10 000 грн, а також судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач з січня 2014 року займає посаду начальника відділу документального забезпечення конкурсних торгів в ПАТ «Укрпошта».

15 серпня 2018 року наказом № 983 від 13 серпня 2018 року ОСОБА_1 було оголошено догану з порушенням чинного законодавства, оскільки первинний профспілковий орган не надав попередню згоду на притягнення останньої до дисциплінарної відповідальності.

Крім того, 30 серпня 2018 року у відповідь на лист профспілкової організації стосовно надання пояснень причин порушення вимог статті 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», директор ПАТ «Укрпошта» пояснив, що в ПАТ «Укрпошта» відсутня інформація щодо членства ОСОБА_1 в виборному профспілковому органі.

Позивач не вчиняла жодних дисциплінарних проступків, не порушувала правила внутрішньої трудової дисципліни та належним чином і в повному обсязі виконувала всі свої посадові обов`язки.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 30 січня 2019 року, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 29 травня 2019 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, скасовано наказ № 983 від 13 серпня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності. Стягнуто з ПАТ «Укрпошта» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1 000 грн Стягнуто з ПАТ «Укрпошта» в дохід держави судовий збір у розмірі 1 409,60 грн.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

10 липня 2019 року ОСОБА_2 , який діє від імені АТ «Укрпошта» засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Судуіз касаційною скаргою на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 30 січня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 травня 2019 року в указаній вище справі.

У касаційній скарзі АТ «Укрпошта» просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі,посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пунктів 1 та 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову у даній справі становить 10 000грн, яка станом на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921 * 100 = 192 100).

В частині вимоги немайнового характеру про скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення спір є незначної складності, не належить до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження.

Верховний Суд вважає, що ця справа є малозначною в силу своїх властивостей, при цьому суд врахував предмет позову та характер правовідносин, у яких виник спір.

Обгрунтовуючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження заявник покликається на підпункту «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, зокрема вказує, що дана справа має виняткове значення для заявника, оскільки існує велика кількість подібних спорів в більшості дирекцій підприємства, зазначає, що негативне судове рішення у даній справі може призвести до безвідповідального ставлення працівників підприємства до виконання своїх обов`язків.

Посилання АТ «Укрпошта» у касаційній скарзі на те, що справа має виняткове значення для банку не є достатніми для застосування пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, оскільки вказані доводи не є достатньо обгрунтованими.

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не спростовує наявність у Верховного Суду повноважень на визнання справи малозначною, оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у Загальних положеннях цього Кодексу, тому ця норма поширюються й на касаційне провадження.

Застосування критерію малозначності у цій справі є передбачуваним, судовий спір було розглянуто судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не продемонстрував наявності інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі - Суд) згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Суд вказує, що важко погодитись з тим, що Верховний Суд, у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволяло йому відфільтровувати справи, що надходять на розгляд до нього, зобов`язаний враховувати помилки, яких припустилися суди нижчої інстанції при визначенні того, чи надавати доступ до нього. Ухвалення іншого рішення могло б суттєво завадити роботі Верховного Суду і унеможливило б виконання Верховним Судом своєї особливої ролі. У практиці Суду вже підтверджувалося, що повноваження Верховного Суду визначати свою юрисдикцію не можуть обмежуватися у такий спосіб (п. 122 рішення у справі «Zubac v. Croatia» (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року).

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків не встановлено, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктами 1 та 2 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства «Укрпошта» на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 30 січня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Укрпошта», третя особа - первинна профспілкова організація публічного акціонерного товариства «Укрпошта» Всеукраїнської незалежної профспілки «Трудящі», про скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення та відшкодування моральної шкоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя А. І. Грушицький