КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М. МИКОЛАЄВА
Справа № 488/3753/17
Провадження № 6/488/159/19 р.
УХВАЛА

Іменем України

02.07.2019 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - Чернявської Я.А.,

при секретарі Кулаві А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Дмитра Олександровича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, -

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець Куліченко Д.О. звернувся до Корабельного районного суду м. Миколаєва з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, а саме: житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, що належить боржнику ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Сторони в судове засідання не викликалися, відповідно до ч. 11 ст. 440 ЦПК України, суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного.

Приватний виконавець в судове засідання не зявився в звязку з великою навантаженістю.

Вивчивши доводи подання, дослідивши матеріали справи та матеріали подання, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Дмитра Олександровича знаходиться виконавче провадження ВП № 59293437 з примусового виконання виконавчого документа, а саме: виконавчий лист по справі № 488/3753/17, виданого Корабельним районним судом м. Миколаєва 14.03.2019, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в загальному розмірі 456281,00 грн. Рішення набрало законної сили 14.03.2019.

Виконавче провадження відкрито 06.06.2019 року, за вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_3 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . Кореспонденція належна боржнику направлялась виконавцем за адресою, зазначеною у виконавчому документі та за адресою місцезнаходження нерухомого майна боржника згідно інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно ( АДРЕСА_1 ). Відповідно інформації з ОСОБА_4 Укрпошти, рекомендована кореспонденція (постанова про відкриття виконавчого провадження, вимога) боржником не отримана. Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження".

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформації наданої на запити, майно належне боржнику на праві власності відсутнє. Крім того, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на нерухоме майно за боржником не зареєстроване.

Відповідно до відповіді державної фіскальної служби України, боржник не має рахунків у банківських установах України.

Згідно відповіді БТІ від 07.06.2019 року, як вбачається з матеріалів інвентаризаційної справи за адресою АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі дублікату від 23.06.2015 року №2-113 посвідченого Моторним М.О., державним нотаріусом державного нотаріального архіву Миколаївської області, зареєстровано в КП ММБТІ 23.10.2001 року №19977, замість договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 03.01.1978 року №463, посвідченого 5-ю Миколаївською нотаріальною конторою, зареєстровано в КП ММБТІ 17.12.1995 року №19977.

Відповідно до інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно, відсутня будь-яка інформація стосовно власника майна, а саме житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , на який необхідно звернути стягнення з метою виконання рішення суду.

На думку приватного виконавця зазначене вище свідчить, що боржник свідомо не зареєстрував право власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно з метою невиконання рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва по справі № 488/3753/17.

Отже, відсутність запису про право власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно перешкоджає виконавчому провадженню у справі, унеможливлює звернення стягнення на майно боржника шляхом реалізації його з прилюдних торгів, обмежує право Стягувача на своєчасне виконання судового рішення в розумний строк, ефективне виконання рішення суду, яке встановлено статтею 18 ЦПК України та статтею 18 ГПК України, статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», і гарантовано нормами прямої дії ст.ст. 41, 55, 129, 129,1 Конституції України, а також нормами ст.ст. 6, 13 та ст. 1 Першого протоколу Конвенції.

Рішення до теперішнього часу не виконано, жодних коштів на погашення заборгованості по рішенню суду боржником не сплачено, а боржник не вживає заходів щодо виконання рішення.

Відповідно до положень Цивільного кодексу України право власності на нерухоме майно виникає не з моменту підписання договору купівлі-продажу, чи отримання майна в інший спосіб передбачений законодавством, а з моменту державної реєстрації права власності на таке нерухоме майно.

Відповідно до положення ч. 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Відповідно до вимог ч. 10 ст. 440 ЦПК України, питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Загальний порядок звернення стягнення на заставлене майно визначений ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

Крім того, відповідно до ч.6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Оцінка вартості вказаного нерухомого майна в матеріалах приватного виконавця відсутня.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що до вирішення питання про реалізацію нерухомого майна боржника і направлення коштів на погашення заборгованості по виконавчому листу, неотримання відповідної згоди і заяви стягувача, звернення приватного виконавця до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно, яке є крайнім заходом, є передчасним, а тому в задоволенні подання слід відмовити, при цьому судом також враховано, що з наданих приватним виконавцем копій матеріалів виконавчого провадження не вбачається, що боржник обізнаний про початок примусового виконання рішення суду - адже вимоги надсилалися за адресою спірного майна та отримані боржником не були.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 260, 353, 440 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Дмитра Олександровича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського Апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Яна Анатоліївна Чернявська