Постанова

Іменем України

03 липня 2019 року

м. Київ

справа № 174/711/17

провадження № 61-2503 св 19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І.,

Кривцової Г. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідач - публічнеакціонерне товариство «Об`єднана гірничо-хімічна компанія», правонаступником якого є акціонерне товариство «Об`єднана гірничо-хімічна компанія»,

представники відповідача: Лісковська Ольга Анатоліївна, Писаренко Ганна Олександрівна , Труш Ірина Іванівна ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовомОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія», про визнання незаконним та скасування наказів про оголошення догани, відшкодування майнової шкоди; за зустрічним позовом публічного акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов`язків, за касаційною скаргоюакціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» на рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області у складі судді Данилюк Т. М. від 20 червня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду у складі колегії суддів: Куценко Т. Р., Демченко Е. Л., Макарова М. А. від 06 грудня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовної заяви

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія», правонаступником якого є акціонерне товариство (далі - АТ) «Об`єднана гірничо-хімічна компанія», в якому просила визнати незаконним та скасувати: наказ № 40 від 31 жовтня 2017 року «Про оголошення догани комірникам (у кар`єрі) ГТВ» в частині накладення на неї дисциплінарного стягнення у вигляді догани та позбавлення її грошових винагород та виплат, зазначених у наказі; наказ № 286 від 06 вересня 2017 року

«Про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної комірниками (у кар`єрі) ГТВ» у частині покладення на неї відповідачем обов`язку відшкодувати йому матеріальну шкоду; наказ № 49 від 13 вересня 2017 року «Про оголошення догани комірникам (у кар`єрі) ГТВ» у частині накладення на неї дисциплінарного стягнення у вигляді догани та позбавлення її грошових винагород й виплат, зазначених в наказі. Просила вирішити питання судових витрат.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона працювала комірником в бюро забезпечення гірничо-транспортного виробництва (далі - ГТВ) підприємства. 31 липня 2017 року наказом директора філії підприємства

№ 40 їй та комірникам, які працювали разом з нею - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , було оголошено догану з підстав порушення вимог робочої інструкції та пункту 7а договору від 01 лютого 2017 року № 8 про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність та Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників філії. Цим же наказом її було позбавлено преміальної винагороди та інших грошових винагород й виплат, передбачених умовами колективного договору, що діє на підприємстві відповідача. Порушення, за яке її було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, на думку відповідача, полягало в тому, що під час проведеної вибіркової інвентаризації товарно-матеріальних цінностей по місцю зберігання ГТВ - кар`єр № 7, склад в кар`єрі, було виявлено нестачу кабельної продукції на суму 35 619,80 грн та надлишки кабелю КГ 4x2.5 б/в на суму 88,00 грн. Наказом директора філії підприємства за

№ 286 від 06 вересня 2017 року «Про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної комірниками (у кар`єрі) ГТВ» з неї та інших комірників було стягнуто кошти на відшкодування зазначених збитків, які відповідач визначив як нестачу товарно-матеріальних цінностей. Наказом директора філії підприємства від 13 вересня 2017 року № 49 «Про оголошення догани комірникам (у кар`єрі) ГТВ» на неї та на усіх інших комірників фактично за ті ж самі порушення відповідачем знову було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани, а також позбавлено преміальної винагороди та інших грошових виплат. Підставою для притягнення її до дисциплінарної та матеріальної відповідальності став договір про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність, який укладався з нею та іншими комірниками, який неодноразово переукладався з ініціативи відповідача. Позивач вважала притягнення до дисциплінарної та матеріальної відповідальності незаконним й безпідставним, так як особисто її вина не була встановлена та доведена.

У лютому 2017 року АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» звернулося до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов`язків.

В обґрунтування зустрічного позову зазначало, що ОСОБА_1 була працівником філії відповідача - «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія». Між членами колективу та підприємством позивача за зустрічним позовом 01 лютого 2017 року було укладено письмовий договір про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність № 8, відповідно до якого ОСОБА_1 прийняла на себе колективну матеріальну відповідальність за незабезпечення зберігання майна та інших цінностей, переданих їй для приймання, обліку, зберігання, відпускання товарно-матеріальних цінностей. Новий письмовий договір про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність № 11 було укладено 07 серпня 2017 року між членами оновленого колективу та підприємством.

15 червня 2017 року актом вибіркової інвентаризації було зафіксовано результати перевірки за період з 09 червня 2007 року по 15 червня 2017 року складу № 7 в кар`єрі ГТВ: виявлено нестачу товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 12 358,27 грн. Вказана сума нестачі товарно-матеріальних цінностей розподілена між членами колективу в рівних частинах згідно поданих заяв про відшкодування матеріальної шкоди в добровільному порядку.

Згодом було повторно виявлено нестачу товарно-матеріальних цінностей по місцю зберігання - ГТВ, кар`єр № 7, склад у кар`єрі, на загальну суму 7 115,73 грн, що зафіксовано наказом директора філії підприємства від 06 вересня 2017 року № 286 «Про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної комірниками (у кар`єрі) ГТВ».

30 жовтня 2017 року ОСОБА_1 було звільнено з філії підприємства за власним бажанням (наказ від 20 жовтня 2017 року № 330). У день звільнення їй була вручена претензія з вимогою про погашення заборгованості у розмірі 3 692,72 грн. Після остаточного розрахунку по заробітній платі, станом на 01 листопада 2017 року, залишок заборгованості становить суму у розмірі 2 140,12 грн. Просило зустрічний позов задовольнити.

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області

від 10 травня 2018 року зустрічний позов АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов`язків, об`єднано в одне провадження з первісним позовом

ОСОБА_1 до АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія», про визнання незаконним та скасування наказів про оголошення догани та про відшкодування матеріальної шкоди.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області

від 20 червня 2018 року первісний позов ОСОБА_1 до

АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ від 31 жовтня 2017 року № 40

«Про оголошення догани комірникам (у кар`єрі) ГТВ» у частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани та позбавлення ОСОБА_1 грошових винагород й виплат, зазначених в наказі.

Визнано незаконним та скасовано наказ від 06 вересня 2017 року № 286 «Про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної комірниками (у кар`єрі) ГТВ» у частині покладення на ОСОБА_1 обов`язку відшкодувати матеріальну шкоду.

Визнано незаконним та скасовано наказ від 13 вересня 2017 року № 49 «Про оголошення догани комірникам (у кар`єрі) ГТВ» у частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани та позбавлення ОСОБА_1 грошових винагород й виплат, зазначених в наказі.

У задоволенні зустрічногопозову АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» відмовлено.

Стягнуто з АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» на користь

ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 640,00 грн.

У частині стягнення з відповідача витрат на правову допомогу відмовлено.

Судові витрати, понесені за зустрічним позовом, залишено за АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія».

Судове рішення першої інстанції мотивовано тим, що у трудовому праві діє презумпція відсутності вини працівника, а тому обов`язок доведення вини працівника у спричинені підприємству шкоди, покладається саме на роботодавця.

Акт приймання-передачі товарно-матеріальних цінностей

ОСОБА_1 підписала як матеріально відповідальна особа

від «поклажодавця» та як матеріально відповідальна особа сторони «зберігача». Однак доказів на підтвердження її повноважень як представника підприємства матеріали справи не містять.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що під час встановлення колективної матеріальної відповідальності власником або уповноваженим ним органом не було отримано погодження виборних органів первинних профспілкових організацій або профспілкового представника наказу

від 31 січня 2017 № 39 «Про організацію роботи по укладанню договорів повної індивідуальної та колективної (бригадної) матеріальної відповідальності», з додатками до нього, в яких закріплюються перелік професій та посад на які він розповсюджується, як наслідок, договори про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність від 07 серпня 2017 року № 11, та від 01 лютого 2017 року № 8 були укладені з порушенням частини другої статті 135-2 Кодексу Законів про працю України(далі - КЗпП України), а тому підстав для покладення матеріальної відповідальності на позивача не має.

Причина утворення нестачі наданими інвентаризаційними відомостями та інвентаризаційними описами не підтверджується. У зв`язку з цим відсутні підстави для задоволення зустрічного позову.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 06 грудня 2018 року апеляційну скаргу АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» залишено без задоволення. Рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 20 червня 2018 року залишено без змін.

Судове рішення апеляційної інстанції мотивовано тим, що судом першої інстанції вірно з`ясовані фактичні обставини справи та дана їм належна правова оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Належних доказів на підтвердження проведення ретельної перевірки встановленого факту недостачі, як і доказів неналежного виконання позивачкою своїх обов`язків, не надано.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що під час встановлення колективної матеріальної відповідальності власником або уповноваженим ним органом не було отримано погодження виборних органів первинних профспілкових організацій або профспілкового представника наказу від 31 січня 2017 року № 39 «Про організацію роботи по укладанню договорів повної індивідуальної та колективної (бригадної) матеріальної відповідальності», з додатками до нього, в яких закріплюються перелік професій та посад, на які він розповсюджується, як наслідок, договори про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність від 07 серпня 2017 року № 11, та

від 01 лютого 2017 року № 8 були укладені з порушенням частини другої статті 135-2 КЗпП України, а тому підстав для покладення матеріальної відповідальності на позивача не має.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у січні 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 та задовольнити зустрічний позов АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія».

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що судами першої та апеляційної інстанції зроблено неправильний висновок про те, що під час встановлення колективної матеріальної відповідальності власником або уповноваженим ним органом не було отримано погодження виборних органів первинних профспілкових організацій або профспілкового представника, та як наслідок, договори про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність від 07 серпня 2017 року № 11, та від 01 лютого 2017 року № 8 були укладені з порушенням частини другої статті 135-2 КЗпП України.

АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» вважав, що належними доказами підтвердило факт вчинення проступку ОСОБА_1 , вина якої є доведеною, а тому зустрічний позов має бути задоволений.

Відзив на касаційну скаргу позивач не подала.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» підлягає залишенню без задоволення.

Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Згідно з положеннями статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до статей 147, 148 КЗпП Україниза порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана або звільнення.

Дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Під вчиненням дисциплінарного проступку мається на увазі невиконання чи неналежне виконання працівником з його вини обов`язків, покладених на нього законодавством, колективним договором, трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо за ці діяння не передбачається кримінальна відповідальність.

Підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця.

Особливе значення при визначенні діяння працівника як дисциплінарного проступку має наявність у вчиненні цього діяння вини працівника, під якою розуміється певне психічне ставлення особи до своїх протиправних дій і їх шкідливих наслідків. Вина може виступати як умисел чи необережність.

У трудовому праві діє принцип презумпції невинуватості, згідно якого не можна працівника притягнути до дисциплінарної відповідальності, доки не доведена роботодавцем його вина, і працівник не зобов`язаний сам доводити свою невинуватість. Цей принцип випливає із змісту статті

138 КЗпП України, яка передбачає обов`язок роботодавця доводити наявність умов, серед них і вини працівника, для притягнення такого працівника до матеріальної відповідальності.

Дисциплінарним проступком визнається невиконання саме трудових обов`язків. Працівника не можна притягнути до дисциплінарної відповідальності, якщо він не порушив своїх трудових обов`язків.

Доводи касаційної скарги про те, що під час встановлення колективної матеріальної відповідальності власником або уповноваженим ним органом було отримано погодження виборних органів первинних профспілкових організацій або профспілкового представника, та як наслідок, договори про колективну (бригадну) матеріальну відповідальність від 07 серпня 2017 року № 11, та від 01 лютого 2017 року № 8 були укладені без порушення частини другої статті 135-2 КЗпП України є безпідставними та спростовуються матеріалами справи, оскільки суди забезпечили повний і всебічний розгляд справи, надали належну правову оцінку усім наявним у справі доказам.

Суди прийшли до правильного висновку, що акт приймання-передачі товарно-матеріальних цінностей ОСОБА_1 підписала як матеріально відповідальна особа від «поклажодавця», та як матеріально відповідальна особа сторони «зберігача». Однак доказів на підтвердження її повноважень як представника підприємства матеріали справи не містять.

Колегія суддів також відхиляє доводи заявника про причинний зв`язок між протиправною і винною поведінкою ОСОБА_1 і майновою шкодою, так як суди встановили, що доказів неналежного виконання обов`язків позивачем матеріали справи не містять.

Інші доводи касаційної скарги про порушення судами норм матеріального та процесуального права є необґрунтованими, висновків судів не спростовують і зводяться до переоцінки доказів, що згідно з положеннями статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку не допускається.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» залишити без задоволення.

Рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області

від 20 червня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду

від 06 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту її прийняття,

є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Г. В. Кривцова