Справа №201/5857/18
Провадження №2/201/455/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05 липня 2019 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Федоріщева С.С.,

при секретарі Разумняк К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач 21.01.2018р. близько 00 год. 15 хв., керуючи технічно справним автомобілем «Suzuki Jimny» здійснювала рух у темний час доби при увімкненому міському освітлені про проїзній частині пр. Гагаріна по з боку вул. Телевізійній у напрямку вул. Сірка у Соборному районі при цьому не діяла таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, будучи неуважною до дорожньої обстановки та її змінам, проявляючи злочинну самовпевненість, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, не обрала в установлених межах безпечної швидкості руху, на заокруглені проїжджої частини дороги ліворуч, в порушення правил п. 1.3., п. 1.5., п. 2.3.б), п. 2.9.а), п. 12.1 ПДР України, втратила контроль на керуванням автомобіля, в результаті чого автомобіль «Suzuki Jimny» у некерованому стані виїхав за межі проїзної частини дороги праворуч і продовжуючи некерований рух, передньою лівою частиною здійснив наїзд на паркан, а передніми лівими дверима на пішохода ОСОБА_3 , який в цей момент знаходився на тротуарі.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини ОСОБА_2 , ОСОБА_3 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, синців на обличчі, переломів кісток склепіння та основи черепа, крововиливів над твердою мозковою оболонкою, під м`які мозкові оболонки, у речовину головного мозку, дефекту лобно-скроневої частки, що по відношенню до живих осіб у своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які призвели до настання смерті, прижиттєві, утворилися незадовго до настання смерті від дії тупого твердого предмету(ів), чи при ударах об такий, та знаходяться в причинному зв`язку з настанням смерті. Також виявлені садна та синці на кінцівках, що по відношенню до живих осіб мають ознаки легких тілесних ушкоджень, прижиттєві утворилися незадовго до настання смерті від дії тупого твердого предмету(ів), чи при ударі(ах) об такий(і), та в причинному зв`язку з настанням смерті не знаходяться. Враховуючи характер, локалізацію та механізм утворення тілесних ушкоджень, всі вони відповідають фазам автомобільної травми та перебувають у причинному зв`язку з настанням смерті. Смерть ОСОБА_3 настала ІНФОРМАЦІЯ_1 . о 16:00 год.

Потерпілою від кримінального правопорушення органом досудового розслідування визнано позивача - ОСОБА_1 дочку загиблого.

07 травня 2018р. Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, кримінальне провадження № 0000191 та призначено покарання у виді п`яти років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами на два роки.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування призначеного їй основного покарання, якщо вона протягом трирічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а також виконає покладені на неї обов`язки у виді: періодичного з`явлення для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомлення уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Позивач зазначає у позові, що внаслідок кримінального правопорушення, зазнала моральної шкоди, яку оцінює в 200 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що внаслідок ДТП вона отримала суттєві незгладимі моральні страждання, пов`язані зі смертю батька. Втрата близької людини позбавила її радості в житті, вона назавжди залишилася без підтримки з боку найріднішої для неї людини. Глибина душевних страждань, а також душевної болі, які їй завдані у зв`язку з втратою батька, свідчить про велике горе, глибокий сум та скорботу, постійні емоційні переживання. Передчасна смерть батька стала важкою психологічною травмою для позивача, як для доньки, оскільки батько був люблячий, чуйний, уважний, який приймав активну участь у її житті, приділяв їй багато уваги. Покійний був для позивача людиною, яку ніколи ніким неможна замінити. Позивачу важко та практично неможливо погодитись із втратою рідною та коханої людини.

Наслідком пережитого стресу стали постійні емоційні переживання, порушення сну та головний біль, в результаті чого, позивач не має можливості в повні мірі відпочивати, що значно сказалося на її фізичному здоров`ї та нервовій системі.

Адаптація до реальності нещастя, і душевний біль у позивача не зменшується і до теперішнього часу. На ґрунті пережитого стресу з`явився неспокій, нервування, слабкість, що супроводжується відсутністю реального оцінювання сучасного життя та вирішення будь-яких життєвих питань.

Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням у зв`язку із втратою єдиного і люблячого батька.

Позивачем були надані письмові пояснення до суду в яких вона зазначає, що втрата батька це непоправна втрата у її житті, що батько був чоловічою підтримкою у її родині та годувальником, що він активно брав участь у її житті, фінансово та морально підтримував її та її доньку свою онуку. Також, після вчиненого ОСОБА_2 кримінального правопорушення, яким вона позбавила позивача та її доньку самої близької людини, остання навіть не принесла вибачень та поводила себе дуже зухвало, що дуже обурює позивачку.

Також, представником позивача було заявлено клопотання про допит свідка ОСОБА_4 .

Свідок надала до суду письмові пояснення в яких зазначила, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини ОСОБА_2 її донька ОСОБА_1 втратила турботливого батька, а її онука дідуся. Втрата у родині дуже відчутна як з морального боку так і з матеріального. Смерть батька позначилась на здоров`ї позивача, принесла їй глибокі душевні страждання, душевний біль. Загибель батька стала важкою психологічною травмою для позивача та для її доньки, оскільки померлий був люблячим та уважним батьком та дідусем та приймав активну участь у житті останніх. Внаслідок пережитого стресу позивач піддається постійному емоційному переживанню, головному болю, все це дуже позначилося на її фізичному здоров`ї та нервовій системі.

Позивачка надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, докази чого наявні в матеріалах справи, причини неявки суду не повідомила, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не зверталась, відзиву на позов не надала.

Зважаючи на ці обставини, суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (стаття 1 ЦПК, стаття 2 КПК). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.). У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст.ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі повторне заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

В судовому засіданні судом встановлені наступні факти.

ОСОБА_2 21.01.2018р. близько 00 год. 15 хв., керуючи технічно справним автомобілем «Suzuki Jimny» здійснювала рух у темний час доби при увімкненому міському освітлені про проїзній частині пр. Гагаріна по з боку вул. Телевізійній у напрямку вул. Сірка у Соборному районі при цьому не діяла таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, будучи неуважною до дорожньої обстановки та її змінам, проявляючи злочинну самовпевненість, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, не обрала в установлених межах безпечної швидкості руху, на заокруглені проїжджої частини дороги ліворуч, в порушення правил п. 1.3., п. 1.5., п. 2.3.б), п. 2.9.а), п. 12.1 ПДР України, втратила контроль на керуванням автомобіля, в результаті чого автомобіль «Suzuki Jimny» у некерованому стані виїхав за межі проїзної частини дороги праворуч і продовжуючи некерований рух, передньою лівою частиною здійснив наїзд на паркан, а передніми лівими дверима на пішохода ОСОБА_3 , який в цей момент знаходився на тротуарі.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини ОСОБА_2 , ОСОБА_3 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, синців на обличчі, переломів кісток склепіння та основи черепа, крововиливів над твердою мозковою оболонкою, під м`які мозкові оболонки, у речовину головного мозку, дефекту лобно-скроневої частки, що по відношенню до живих осіб у своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які призвели до настання смерті, прижиттєві, утворилися незадовго до настання смерті від дії тупого твердого предмету(ів), чи при ударах об такий, та знаходяться в причинному зв`язку з настанням смерті. Також виявлені садна та синці на кінцівках, що по відношенню до живих осіб мають ознаки легких тілесних ушкоджень, прижиттєві утворилися незадовго до настання смерті від дії тупого твердого предмету(ів), чи при ударі(ах) об такий(і), та в причинному зв`язку з настанням смерті не знаходяться. Враховуючи характер, локалізацію та механізм утворення тілесних ушкоджень, всі вони відповідають фазам автомобільної травми та перебувають у причинному зв`язку з настанням смерті. Смерть ОСОБА_3 настала ІНФОРМАЦІЯ_1 о 16:00 год.

Факт дорожньо-транспортної пригоди та її фактичні обставини та наслідки підтверджені вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07.05.2018р. по справі № 201/1966/18 (пр. № 1кп/201/375/2018), якою відповідача було визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, кримінальне провадження № 0000191 та призначено покарання у виді п`яти років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами на два роки.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування призначеного їй основного покарання, якщо вона протягом трирічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а також виконає покладені на неї обов`язки у виді: періодичного з`явлення для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомлення уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Вирок набрав чинності 07.06.2018р.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою, а тому фактичні обставини встановлені вироком Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 07 травня 2018 року є преюдиційними і доведенню не підлягають.

Потерпілою від кримінального правопорушення органом досудового розслідування визнано позивача - ОСОБА_1 дочку загиблого.

Відшкодування моральної (немайнової) шкоди є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Відповідно до положень Конституції, зокрема статей 32, 56, 62 і чинного законодавства фізичні особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок порушення їх прав та законних інтересів.

Згідно Статуту Всесвітньої організації охорони здоров`я: «Здоров`я це стан повного фізичного, душевного та соціального благополуччя, а не тільки відсутність хвороб та фізичних дефектів . В свою чергу Конституція України також зазначає, що людина, її життя і здоров`я визнаються в нашій державі найвищими соціальними цінностями (ст. 3) і те, що кожна людина (ст. 27) має право на охорону здоров`я.

Згідно ст.23ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст.1167ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року «Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб».

З урахуванням роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами,відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характері тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

Моральну шкоду позивач обґрунтовує тим, що внаслідок ДТП вона отримала суттєві незгладимі моральні страждання, пов`язані зі смертю батька. Втрата близької людини позбавила її радості в житті, вона назавжди залишилася без підтримки з боку найріднішої для неї людини. Глибина душевних страждань, а також душевної болі, які їй завдані у зв`язку з втратою батька, свідчить про велике горе, глибокий сум та скорботу, постійні емоційні переживання. Передчасна смерть батька стала важкою психологічною травмою для позивача, як для доньки, оскільки батько був люблячий, чуйний, уважний, який приймав активну участь у її житті, приділяв їй багато уваги. Покійний був для позивача людиною, яку ніколи ніким неможна замінити. Позивачу важко та практично неможливо погодитись із втратою рідною та коханої людини.

Наслідком пережитого стресу стали постійні емоційні переживання, порушення сну та головний біль, в результаті чого, позивач не має можливості в повні мірі відпочивати, що значно сказалося на її фізичному здоров`ї та нервовій системі.

Адаптація до реальності нещастя, і душевний біль у позивача не зменшується і до теперішнього часу. На ґрунті пережитого стресу з`явився неспокій, нервування, слабкість, що супроводжується відсутністю реального оцінювання сучасного життя та вирішення будь-яких життєвих питань.

Зазначене також підтверджується поясненнями наданами свідком ОСОБА_4

Факт спричинення моральної шкоди позивачу, яка полягає у моральних стражданнях, відсутністю реального оцінювання сучасного життя та вирішення будь-яких життєвих питань, внаслідок смерті батька та інші негативні наслідки, суд вважає доведеним.

З урахуванням конкретних обставин справи, суд вважає, що сума, яку просить стягнути позивач є співмірною із завданою моральною шкодою.

Аналізуючи зазначені норми закону, повно та всебічно з`ясувавши вищевказані обставини, які стосуються предмету доказування, та оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами у справі доказів, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 263-265, 280 - 282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН НОМЕР_2 ) моральну шкоду у розмірі 200 000,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Федоріщев С.С.