ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2019 року

м. Харків

Справа № 2029/2-2762/11

Провадження № 22- ц/818/2424/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - судді Бровченка І.О.,

суддів: Бурлака І. В., Колтунової А.І.,

за участю секретаря Прокопчук І.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2019 року в складі судді Зябрової О.Г. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за законом та зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування та зустрічним позовом ОСОБА_4 , в особі представника позивача - адвоката Жарової - Тітарьової Л.М., до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2001 року ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з позовом про визнання права власності на все майно в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 . Зазначив, що як рідний син померлої, має право на спадкування на належні їй на час смерті грошові кошти, а також на квартиру АДРЕСА_1 та на 2/3 частини квартири АДРЕСА_2 .

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_1 не визнали та звернулися до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання права власності на грошові кошти в порядку спадкування за законом після ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в рівних частках за кожною. Після уточнення позовних вимог, остаточні позовні вимоги виклали наступним чином і просили встановити факт належності спадкодавцю ОСОБА_6 грошових коштів в сумі 270187 грн, розміщених на банківських рахунках на ім`я ОСОБА_5 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 листопада ІНФОРМАЦІЯ_2 та визнати за ними, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності на грошові кошти в сумі 270187 грн в порядку спадкування за законом після ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в рівних частках за кожною.

ОСОБА_4 позовні вимоги ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не визнала, 04 жовтня 2018 року її представником був поданий зустрічний позов, в якому представник просила визнати за ОСОБА_4 (російською ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за законом після смерті рідної сестри ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на наступне майно: 1) квартиру АДРЕСА_1 ; 2) 2/3 частини квартири АДРЕСА_2 ; 3) грошові кошти у розмірі 270187 грн.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21 березня 2012 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності та за зустрічним позовом зупинено до вирішення кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_1 в скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115, п.п. 9, 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

Вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні злочинів передбачених ч. 1 ст. 115, п.п. 9,13 ч. 2 ст. 115 КК України. Вироком Апеляційного суду Харківської області від 21 вересня 2017 року вирок суду першої інстанції змінено в частині призначення покарання, за яким ОСОБА_1 було визнано винним у скоєні умисного вбивства ОСОБА_8 та ОСОБА_6 та призначено покарання у вигляді довічного позбавлення волі.

Ухвалою Верховного суду від 10 липня 2018 року касаційну скаргу захисника Тарасенко Г.О. та представника потерпілої ОСОБА_9 адвоката Миронова О.А. залишено без задоволення. Вирок Апеляційного суду Харківської області від 21 вересня 2017 року щодо ОСОБА_1 змінено в частині обчислення строку покарання.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2017 року відновлено провадження у справі № 2029/2-2762/11.

15 січня 2018 року представник ОСОБА_1 адвокат Тарасенко Г.О. подала заяву про перегляд розгляд справи.

08 лютого 2019 року представником ОСОБА_1 - адвокатом Тарасенко Г.О. подано заяву про відмову від позову відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 49, ст. 255 ЦПК України.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2019 року прийнято відмову від позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Закрито провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Лукашенко О.В. просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у прийняття заяви представника ОСОБА_1 від 13 лютого 2019 року про відмову від позову. В обґрунтування скарги посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Зазначає, що ОСОБА_1 не мав наміру відмовлятись від позову, що підтверджується його заявою від 21 березня 2019 року. Відмова від позову суперечить його інтересам. Ухвалюючи судове рішення суд першої інстанції керуючись ч. 6 ст. 49 та ч. 5 ст. 206 ЦПК України повинен бути відмовити у прийнятті відмови представника апелянта від позову.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_1 - ОСОБА_10 , перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції керувався п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України, а саме: закрив провадження у зв`язку з відмовою представника позивача від позову та відмова була прийнята судом.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частиною 1 ст.255 ЦПК України передбачені наступні підстави для закриття провадження у справі:

1) справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства;

2) відсутній предмет спору;

3) набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами;

4) позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом;

5) сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом;

6) суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 186 цього Кодексу;

7) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва;

8) після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Згідно із ст.49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Сторони самостійно розпоряджаються своїми процесуальними правами, позивач розпоряджається своїми правами щодо предмету спору.

Статтею 64 ЦПК України передбачено, що представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

19 жовтня 2011 року представник ОСОБА_1 адвокат Тарасенко Г.О. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування.

13 лютого 2019 року представник ОСОБА_1 адвокат Тарасенко Г.О. подала до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова заяву про відмову від позову.

В обґрунтування заяви зазначено, що в порядку п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК заявляє про відмову від позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування. Наслідки відмови від позову за приписами ч. 2 ст. 255 ЦПК України позивачу та його представнику відомі.

Що стосується повноважень представника позивача, як вбачається з Угоди про надання правової допомоги від 07 жовтня 2011 року, укладеної між адвокатом Тарасенко Г.О. та ОСОБА_1 , останній доручив, а адвокат Тарасенко Г.О. прийняла на себе зобов`язання представляти в судах загальної юрисдикції з повним об`ємом прав, в тому числі і правом відмови від позову. В даній угоді (договорі) не обумовлено сторонами будь-яких обмежень (застережень) щодо представництва інтересів позивача.

Відповідність копії Угоди про надання правової допомоги від 07 жовтня 2011 року, що підтверджує повноваження представника, оригіналу була засвідчена підпису судді.

Доказів того, що станом на час ухвалення судового рішення повноваження адвоката Тарасенко Г.О. були припинені або обмежені, матеріали справи не містять.

Таким чином, представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Тарасенко Г.О. мала достатній обсяг повноважень для звернення від імені позивача із заявою про відмову від позову.

Суд першої інстанції, прийнявши відмову від позову, закрив провадження у справі на підставі п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України, роз`яснивши учасникам справи наслідки закриття. Крім того, з заяви про відмову від позову вбачається, що адвокату Тарасенко Г. О. наслідки відмови від позову відомі.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують. Підстав для застосування судом першої інстанції вимог ч. 6 ст. 49 та ч. 5 ст. 206 ЦПК України колегія суддів не вбачає.

Виходячи зі змісту ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що оскаржувана ухвала постановлена судом першої інстанції з дотримання норм процесуального права, порушень вимог процесуального закону та прав ОСОБА_1 в ході перегляду ухвали не встановлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2019 року - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381, 383, 390 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повне судове рішення складено 10 липня 2019 року.

Головуючий І.О. Бровченко

Судді І.В. Бурлака

А.І. Колтунова