Справа № 2-1217/11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі

головуючої судді Тхір О.А.,

за участю секретаря Віраг Е.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгород подання старшого державного виконавця Ужгородського МВ ДВС про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець Ужгородського МВ ДВС Дерев`янко О.В. звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 .

В обґрунтування подання зазначив, що на виконанні в Ужгородському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції перебуває виконавче провадження № 56136124 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1217/11 від 15.07.2011 року. Боржник ухиляється від належного виконання судового рішення. Будь-яких дій боржником на їх виконання не здійснено, судове рішення до теперішнього часу боржником не виконано, тому державний виконавець вважає, що потрібно вжити заходів та обмежити боржника у праві виїзду за кордон до належного виконання ним відповідних зобов`язань.

У судове засідання державний виконавець, всупереч приписам ЦПК України про обов`язкову участь в судовому засіданні під час розгляду даного виду клопотань, не з`явився.

За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенню ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши подання та додатки до нього, зважаючи на обґрунтування подання, доходжу наступного висновку.

Закон України від 21 січня 1994 року "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст.6 цього ж Закону громадянинові України, який має паспорт може бути тимчасово відмовлено у праві виїзду за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов`язань.

За правовим змістом ч.1, ч.2ст. 441 ЦПК України- тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Відповідно до ч. 4 ст. 441ЦПК України- ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

П. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження"надано право державному виконавцю у процесі здійснення виконавчого провадження у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань покладених на нього рішенням, звертатись до суду з таким поданням.

Ст.33Конституції України кожному гарантується свобода пересування та вільний вибір місця проживання, з чого випливає, що питання тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України повинно порушуватися державним виконавцем у виняткових випадках, у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, за умови вжиття державним виконавцем всіх інших можливих та передбачених чинним законодавством заходів для виконання рішення.

Відповідно до положення ст.12ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Під ухиленням від виконання зобов`язань, покладених рішенням суду, слід розуміти такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним таких обов`язків.

З матеріалів подання вбачається, що на виконанні на виконанні в Ужгородському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції перебуває виконавче провадження № 56136124 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1217/11 від 15.07.2011 року.

10.04.2018 року державним виконавцем відповідно до вимог статей 3,4,24,25,26,27 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою зобов`язано боржника подати декларацію про майно та доходи.

Заявник, звертаючись до суду із зазначеним поданням та вимагаючи тимчасово обмежити боржника у праві виїзду за межі України, посилається на невиконання боржником зобов`язань, покладених на нього рішенням суду.

Разом з тим, в самому поданні, заявником не наведено жодних обставин та не надано доказів, які б дійсно свідчили про цілеспрямоване ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду грошових зобов`язань зі слати заборгованості та її намір вибути за межі України з такою метою, а також докази про повідомлення боржника про направлення цього подання до суду.

Суду не надано належних та допустимих доказів про умисне ухилення боржника від сплати заборгованості за рішенням суду та про повідомлення боржника про звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України.

Задоволення подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання. Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Відповідно до ч. 5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний: утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно з`являтися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Однак, у наданих державним виконавцем матеріалах відсутні будь-які дані, які б свідчили про ухилення боржника від виконання рішення суду, відсутні докази які б підтверджували ці обставини.

Саме по собі невиконання боржником рішення суду у добровільному порядку не свідчить про ухилення його від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду.

Наявність заборгованості по виконанню рішення суду без встановлення обставин, які б свідчили про ухилення боржника від виконання рішення, тобто дій або бездіяльності боржника, які полягають у навмисному або іншому свідомому невиконанні ним зазначених обов`язків, не є підставою для застосування таких санкцій як обмеження у праві виїзду за кордон.

Суд також враховує, що статтею 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист правлюдини і основоположних свобод кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Всупереч вимогам ст.12 ЦПК України, доказів, які б давали підстави вважати, що боржник ОСОБА_1 може виїхати за кордон саме з метою ухилення від виконання зобов`язань, та, які б свідчили, що вона ухиляється від виконання зобов`язань, має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин, суду не надано.

Керуючись ст. 33 Конституції України, п.5 ч.1ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», п. 19 ч. 3ст. 18Закону України «Про виконавче провадження»,ст.12,441 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Ужгородського МВ ДВС про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя О.А.Тхір