Апеляційне провадження №22-ц/824/6139/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Таргоній Д.О., Приходька К.П.,

за участю секретаря Тимошевської С.І.,

розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 22 листопада 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії Солом`янського відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції, заінтересовані особи: Комунальне підприємство «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації,

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою, в якій просила визнати дії Солом`янського ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві неправомірними та зобов`язати відділ ДВС зняти арешт з нерухомого майна скаржника, стягнути на її користь з Солом`янського ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві незаконно стягнуті кошти у розмірі 3 987,22 грн. та стягнути з Солом`янського ВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві витрати на правову допомогу у розмірі 2 300 грн.

Свою скаргу обґрунтовувала тим, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 26.07.2012 року присуджено до солідарного стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації 20 367,57 грн. На виконання вказаного рішення 25.01.2013 р. було видано відповідний виконавчий лист, за яким 07.02.2014 державним виконавцем Солом`янського РВДВС м. Києва було відкрите виконавче провадження і в цей же день винесена постанова про арешт її нерухомого майна. 25.06.2014 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві через відсутність у боржника майна. 07.11.2014 виконавче провадження по даній справі було відкрито повторно, а 04.12.2014 винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 02.05.2017 року постанови державного виконавця від 07.11.2014 та від 04.12.2014 визнані неправомірними та зобов`язано державного виконавця усунути порушення прав ОСОБА_1

ОСОБА_1 стало відомо, що її майно і досі обтяжене постановою державного виконавця від 07.02.2014 року про накладення арешту. Оскільки виконавчий документ був повернутий, продовження існування такого обтяження є порушенням її прав, а тому просить зобов`язати Солом`янський РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві скасувати таку заборону.

В судовому зсіданні скаржник підтримала свою скаргу лише в частині оскарження дій виконавчої служби та зобов`язання вчинити дії, направлені на відновлення прав скаржника. Саме ці вимоги й були предметом розгляду суду першої інстанції.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 22 листопада 2018 року в задоволенні скарги відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, скаржниця подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати і постановити нову про задоволення скарги. Апеляційну скаргу обґрунтувала тим, що суд неповно і неправильно встановив обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи. Суд не звернув уваги на те, що арешт нерухомого майна був накладений незаконно з порушенням процедури виконання судового рішення. З цих підстав просить оскаржувану ухвалу суду скасувати.

У відзиві на апеляційну скаргу заінтересована особа вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та необґрунтованими, а ухвалу суду - законною та обґрунтованою. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав:

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відмовляючи в задоволенні скарги суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем не було винесено постанову про закриття виконавчого провадження, відтак підстави для скасування накладених в рамках даного провадження арештів не вбачається. З даним висновком колегія суддів апеляційного суду погодитись не може, з наступних підстав:

У відповідності до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на час спірних правовідносин) у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Тобто вищезазначена норма зазначає дії, які завершують виконавче провадження.

На даний час відповідно до представлених до суду доказів, оригінал виконавчого провадження №41909131 є знищеним. В той же час відповідно до виписки з реєстру (а.с. 75-77) вбачається, що вказане виконавче провадження є завершеним. За таких умов збереження арешту на майно боржника на тій підставі, що державний виконавець не виносив постанови про закінчення виконавчого провадження, хоча відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» завершення виконавчого провадження має наслідком скасування таких арештів, порушує права заявника та не може вважатись законним.

Посилання ж на те, що наразі відкрите інше виконавче провадження, не може слугувати підставою для збереження арештів, накладених в рамках виконавчого провадження, яке було завершене, тим паче що орган виконавчої служби не позбавлений можливості накладення арешту на майно боржника в рамках виконавчого провадження, яке перебуває у нього на виконанні. За таких умов постанова старшого державного виконавця Лаврової Єлизавети Вікторівни від 07.02.2014 року, винесена в рамках виконавчого провадження №419091131, про накладення арешту на майно ОСОБА_1 не може вважатися законною. В той же час на вказані обставини суд першої інстанції увагу не звернув, що призвело до безпідставної відмови у задоволенні скарги в даній частині. Інші вимоги скарги при апеляційному розгляді не переглядались, оскільки такі вимоги в суді першої інстанції заявником не підтримувались.

У відповідності до положень ст. 376 ЦПК України серед підстав для скасування апеляційним судом судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, зважаючи на невірне вирішення справи судом першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 22 листопада 2018 року скасувати та постановити по справі нове судове рішення.

Скаргу ОСОБА_1 на дії Солом`янського відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції, заінтересовані особи: Комунальне підприємство «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації задовольнити частково.

Визнати дії Солом`янського відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві неправомірними.

Зобов`язати Солом`янський відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_1 , накладений постановою старшого державного виконавця Лавровою Єлизаветою Вікторівною 07.02.2014 року в рамках виконавчого провадження №419091131.

В решті вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді: Д.О. Таргоній

К.П. Приходько