Постанова

Іменем України

10 липня 2019 року

м. Київ

справа № 638/14064/15-ц

провадження № 61-18137 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Кривцової Г. В., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

представник відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_3 - на рішення апеляційного суду Харківської області від 31 січня 2017 року у складі колегії суддів: Бурлаки І. В., Карімової Л. В., Яцини В. Б.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про поділ майна подружжя.

Позовна заява мотивована тим, що з 21 грудня 1993 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 , громадянином Індії. Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 липня 2013 року шлюб між ними розірвано.

За час шлюбу за спільні кошти ними набуто у спільну сумісну власність наступне майно:

квартиру АДРЕСА_1 за 133 200 грн;

квартиру АДРЕСА_2 за 201 705 грн;

квартиру АДРЕСА_3 за 62 100 грн;

квартиру АДРЕСА_4 за 41 800 грн;

гаражний бокс НОМЕР_1 у гаражно-будівельному кооперативі АДРЕСА_5 за 2 400 грн;

нежитлову будівлю літ. «а-1», приміщення НОМЕР_2 по АДРЕСА_7 за 2 919 грн;

нежитлове приміщення (павільйон очікування з вбудованими приміщеннями для дрібно-роздрібної торгівлі № 11) літ. «а-1», № 11-1, 11-2 по АДРЕСА_8 за 9 200 грн;

нежитлові приміщення першого поверху № 22-37, 1/2 частка № 38, 1/3 частка № 15, ІІ; другого поверху № 53-65, 1/2 частка № 52, 1/4 частка № 66, ІІ в літ. «а-2» по АДРЕСА_9 за 267 500 грн;

нежитлові приміщення першого поверху № 1-14, 16-21, 1/2 частка № 38, 2/3 частки № 15, І; другого поверху № 42-51, 1/2 частка № 52, 3/4 частки № 66, І по АДРЕСА_9 за 226 000 грн;

нежитлові приміщення літ. «а-1», літ. «л-1» по АДРЕСА_10 за 46 124 грн;

18/200 частки житлового будинку АДРЕСА_11 за 3 287 грн;

нежитлові приміщення підвалу № 8-12 по АДРЕСА_12 за 31 200 грн;

житловий будинок АДРЕСА_13 за 14 000 грн;

земельну ділянку по АДРЕСА_13 , загальною площею 0,25 га за 30 880 грн;

земельну ділянку по АДРЕСА_14 , загальною площею 0,15 га, за 15 150 грн;

земельну ділянку по АДРЕСА_15 , загальною площею 0,0935 га за 15 000 грн;

земельну ділянку по АДРЕСА_15 , загальною площею 0,15 га, за 20 200 грн;

житловий будинок АДРЕСА_16 за 19 000 грн;

квартиру АДРЕСА_17 за 45 000 грн;

квартиру АДРЕСА_18 за 64 400 грн;

об`єкти нерухомості (спальні корпуси № 1, 3, 4, літні спальні корпуси № 2-33, навіс, гараж, сторожка, КНС № 1, душ, матеріальний склад, котельна, літній кінотеатр, танцмайданчик, ігровий павільйон, овочесховище, матеріальний склад, їдальня, медичний пункт, столярна майстерня, склад паливно-мастильних матеріалів, дизельна підстанція, приймальне відділення, адміністративно-приймальний пункт, бар, КАС, пральня) по АДРЕСА_19 за 152 600 грн;

земельну ділянку по АДРЕСА_19 , загальною площею 97 071 кв. м за 150 275 грн;

житловий будинок із господарчими спорудами по АДРЕСА_20 за 3 000 грн;

земельну ділянку по АДРЕСА_20 за 1 000 грн;

житловий будинок по АДРЕСА_20 за 20 000 грн;

земельну ділянку у с Михайленкове Охтирського району Сумської області, загальною площею 0,55 га, за 1 500 грн;

житловий будинок АДРЕСА_20 за 25 000 грн;

земельну ділянку по АДРЕСА_20 за 150 грн.

Вважала, що вищевказане майно є об`єктом права спільної сумісної власності її та відповідача, як подружжя, у добровільному порядку згоди щодо поділу цього майна вони дійти не можуть.

З урахуванням викладеного та уточнених позовних вимог ОСОБА_1 просила суд визнати об`єктом права спільної часткової власності подружжя вищезазначене нерухоме майно; визнати за нею право власності на 1/2 частку майна набутого за час шлюбу з ОСОБА_7 , а саме:

квартиру АДРЕСА_1 ;

квартиру АДРЕСА_2 ;

квартиру АДРЕСА_3 ;

квартиру АДРЕСА_4 ;

гаражний бокс НОМЕР_1 у гаражно-будівельному кооперативі АДРЕСА_5 ;

нежитлову будівлю літ. «а-1», приміщення НОМЕР_2 по АДРЕСА_7 ;

нежитлове приміщення (павільйон очікування з вбудованими приміщеннями для дрібно-роздрібної торгівлі № 11) літ. «а-1», № 11-1, 11-2 по АДРЕСА_8 ;

нежитлові приміщення першого поверху № 22-37, 1/2 частка № 38, 1/3 частка № 15, ІІ; другого поверху № 53-65, 1/2 частка № 52, 1/4 частка № 66, ІІ в літ. «а-2» по АДРЕСА_9 ;

нежитлові приміщення першого поверху № 1-14, 16-21, 1/2 частка № 38, 2/3 частка № 15, І; другого поверху № 42-51, 1/2 частка № 52, 3/4 частки АДРЕСА_21 ;

18/200 частки житлового будинку АДРЕСА_11 ;

житловий будинок АДРЕСА_13 ;

земельну ділянку по АДРЕСА_13 , загальною площею 0,25 га;

земельну ділянку по АДРЕСА_14 , загальною площею 0,15 га;

земельну ділянку по АДРЕСА_15 , загальною площею 0,0935 га;

земельну ділянку по АДРЕСА_15 , загальною площею 0,15 га;

житловий будинок АДРЕСА_16 ;

квартиру АДРЕСА_17 ;

квартиру АДРЕСА_18 ;

об`єкти нерухомості (спальні корпуси № 1, 3, 4, літні спальні корпуси № 2-33, навіс, гараж, сторожка, КНС № 1, душ, матеріальний склад, котельна, літній кінотеатр, танцмайданчик, ігровий павільйон, овочесховище, матеріальний склад, їдальня, медичний пункт, столярна майстерня, склад паливно-мастильних матеріалів, дизельна підстанція, приймальне відділення, адміністративно-приймальний пункт, бар, КАС, пральня) по АДРЕСА_19 ;

земельну ділянку по АДРЕСА_19 , загальною площею 97 071 кв. м;

житловий будинок із господарчими спорудами по АДРЕСА_20 ;

земельну ділянку по АДРЕСА_20 ;

житловий будинок по АДРЕСА_20 ;

земельну ділянку у АДРЕСА_20 , загальною площею 0,55 га;

житловий будинок АДРЕСА_20 ;

земельну ділянку по АДРЕСА_20 .

У травні 2016 року ОСОБА_1 подала заяву, в якій просила позовні вимоги у частині поділу спільного майна подружжя, а саме: нежитлового приміщення підвалу № 8-12 по АДРЕСА_12 , нежитлових приміщень літ. «а-1», літ. «л-1» по АДРЕСА_10 , залишити без розгляду.

Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 червня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 у частині поділу спільного майна подружжя, а саме: нежитлового приміщення підвалу № 8-12 АДРЕСА_12 , нежитлових приміщень літ. «а-1», літ. «л-1» по АДРЕСА_10 , залишено без розгляду.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2016 року у складі судді Шишкіна О. В., з урахуванням ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2016 року про виправлення описки, позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано об`єктами спільної сумісної власності подружжя наступне нерухоме майно:

квартиру АДРЕСА_1 за 133 200 грн;

квартиру АДРЕСА_2 за 201 705 грн;

квартиру АДРЕСА_3 за 62 100 грн;

квартиру АДРЕСА_4 за 41 800 грн;

гаражний бокс НОМЕР_1 у гаражно-будівельному кооперативі АДРЕСА_5 за 2 400 грн;

нежитлову будівлю літ. «а-1», приміщення НОМЕР_2 по АДРЕСА_7 за 2 919 грн;

нежитлове приміщення (павільйон очікування з вбудованими приміщеннями для дрібно-роздрібної торгівлі № 11) літ. «а-1», № 11-1, 11-2 по АДРЕСА_8 за 9 200 грн;

нежитлові приміщення першого поверху № 22-37, 1/2 частка № 38, 1/3 частка № 15, ІІ; другого поверху № 53-65, 1/2 частка № 52, 1/4 частка № 66, ІІ в літ. «а-2» по АДРЕСА_9 за 267 500 грн;

нежитлові приміщення першого поверху № 1-14, 16-21, 1/2 частка № 38, 2/3 частки № 15, І; другого поверху № 42-51, 1/2 частка № 52, 3/4 частки АДРЕСА_21 за 226 000 грн;

18/200 частки житлового будинку АДРЕСА_11 за 3 287 грн;

житловий будинок АДРЕСА_13 за 14 000 грн;

земельну ділянку по АДРЕСА_13 , загальною площею 0,25 га, за 30 880 грн;

земельну ділянку по АДРЕСА_14 , загальною площею 0,15 га, за 15 150 грн;

земельну ділянку по в`їзду АДРЕСА_15 , загальною площею 0,0935 га за 15 000 грн;

земельну ділянку по АДРЕСА_15 , загальною площею 0,15 га, за 20 200 грн;

житловий будинок АДРЕСА_16 за 19 000 грн;

квартиру АДРЕСА_17 за 45 000 грн;

квартиру АДРЕСА_18 за 64 400 грн;

об`єкти нерухомості (спальні корпуси № 1, 3, 4, літні спальні корпуси № 2-33, навіс, гараж, сторожка, КНС № 1, душ, матеріальний склад, котельна, літній кінотеатр, танцмайданчик, ігровий павільйон, овочесховище, матеріальний склад, їдальня, медичний пункт, столярна майстерня, склад паливно-мастильних матеріалів, дизельна підстанція, приймальне відділення, адміністративно-приймальний пункт, бар, КАС, пральня) по АДРЕСА_19 за 152 600 грн;

земельну ділянку по АДРЕСА_19 , загальною площею 97 071 кв. м за 150 275 грн;

житловий будинок із господарчими спорудами по АДРЕСА_20 за 3 000 грн;

земельну ділянку по АДРЕСА_20 за 1 000 грн;

житловий будинок по АДРЕСА_20 за 20 000 грн;

земельну ділянку у с Михайленкове Охтирського району Сумської області, загальною площею 0,55 га, за 1 500 грн;

житловий будинок АДРЕСА_20 за 25 000 грн;

земельну ділянку по АДРЕСА_20 за 150 грн.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку майна, набутого подружжям за час шлюбу з ОСОБА_6 , а саме:

квартиру АДРЕСА_1 ;

квартиру АДРЕСА_2 ;

квартиру АДРЕСА_3 ;

квартиру АДРЕСА_4 ;

гаражний бокс НОМЕР_1 у гаражно-будівельному кооперативі АДРЕСА_5 ;

нежитлову будівлю літ. «а-1», приміщення НОМЕР_2 по АДРЕСА_7 ;

нежитлове приміщення (павільйон очікування з вбудованими приміщеннями для дрібно-роздрібної торгівлі № 11) літ. «а-1», № 11-1, 11-2 по АДРЕСА_8 ;

нежитлові приміщення першого поверху № 22-37, 1/2 частка № 38, 1/3 частка № 15, ІІ; другого поверху № 53-65, 1/2 частка № 52, 1/4 частка № 66, ІІ в літ. «а-2» по АДРЕСА_9 ;

нежитлові приміщення першого поверху № 1-14, 16-21, 1/2 частка № 38, 2/3 частки № 15, І; другого поверху № 42-51, 1/2 частка № 52, 3/4 частки № 66 , АДРЕСА_9 ;

18/200 частки житлового будинку АДРЕСА_11 ;

житловий будинок АДРЕСА_13 ;

земельну ділянку по АДРЕСА_13 , загальною площею 0,25 га;

земельну ділянку по АДРЕСА_14 , загальною площею 0,15 га;

земельну ділянку по АДРЕСА_15 , загальною площею 0,0935 га;

земельну ділянку по АДРЕСА_15 , загальною площею 0,15 га;

житловий будинок АДРЕСА_16 ;

квартиру АДРЕСА_17 ;

квартиру АДРЕСА_18 ;

об`єкти нерухомості (спальні корпуси № 1, 3, 4, літні спальні корпуси № 2-33, навіс, гараж, сторожка, КНС № 1, душ, матеріальний склад, котельна, літній кінотеатр, танцмайданчик, ігровий павільйон, овочесховище, матеріальний склад, їдальня, медичний пункт, столярна майстерня, склад паливно-мастильних матеріалів, дизельна підстанція, приймальне відділення, адміністративно-приймальний пункт, бар, КАС, пральня) по АДРЕСА_19 ;

земельну ділянку по АДРЕСА_19 , загальною площею 97 071 кв. м;

житловий будинок із господарчими спорудами по АДРЕСА_20 ;

земельну ділянку по АДРЕСА_20 ;

житловий будинок по АДРЕСА_20 ;

земельну ділянку у с Михайленкове Охтирського району Сумської області, загальною площею 0,55 га;

житловий будинок АДРЕСА_20 ;

земельну ділянку по АДРЕСА_20 .

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що спірне нерухоме майно набуто подружжям за час зареєстрованого шлюбу, тобто є спільним сумісним майном подружжя (статті 60, 70, 71 СК України), унаслідок чого воно підлягає поділу між сторонами у рівних частках.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 31 січня 2017 року апеляційна скарга ОСОБА_5 задоволена частково, рішення суду першої інстанції скасовано. Позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано об`єктом права спільної сумісної власності подружжя наступне майно:

квартиру АДРЕСА_1 ;

квартиру АДРЕСА_2 ;

квартиру АДРЕСА_3 ;

квартиру АДРЕСА_4 ;

гаражний бокс НОМЕР_1 у гаражно-будівельному кооперативі АДРЕСА_5 ;

нежитлову будівлю літ. «а-1», приміщення НОМЕР_2 по АДРЕСА_7 ;

нежитлове приміщення (павільйон очікування з вбудованими приміщеннями для дрібно-роздрібної торгівлі № 11) літ. «а-1», № 11-1, 11-2 по АДРЕСА_8 ;

нежитлові приміщення першого поверху № 22-37, 1/2 частки № 38, 1/3 частки № 15, ІІ; другого поверху № 53-65, 1/2 частки № 52, 1/4 частки № 66, ІІ в літ. «а-2» по АДРЕСА_9 ;

нежитлові приміщення першого поверху № 1-14, 16-21, 1/2 частки № 38, 2/3 частки № 15, І; другого поверху № 42-51, 1/2 частки № 52, 3/4 частки АДРЕСА_21 ;

18/200 частки житлового будинку АДРЕСА_11 ;

житловий будинок АДРЕСА_13 ;

квартиру АДРЕСА_17 ;

об`єкти нерухомості (спальні корпуси № 1, 3, 4, літні спальні корпуси № 2-33, навіс, гараж, сторожка, КНС № 1, душ, матеріальний склад, котельна, літній кінотеатр, танцмайданчик, ігровий павільйон, овочесховище, матеріальний склад, їдальня, медичний пункт, столярна майстерня, склад паливно-мастильних матеріалів, дизельна підстанція, приймальне відділення, адміністративно-приймальний пункт, бар, КАС, пральня) по АДРЕСА_19 ;

житловий будинок із господарчими спорудами по АДРЕСА_20 ;

земельну ділянку по АДРЕСА_20 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину наступного майна: квартиру АДРЕСА_1 ;

квартиру АДРЕСА_2 ;

квартиру АДРЕСА_3 ;

квартиру АДРЕСА_4 ;

гаражний бокс НОМЕР_1 у гаражно-будівельному кооперативі АДРЕСА_5 ;

нежитлову будівлю літ. «а-1», приміщення НОМЕР_2 по АДРЕСА_7 ;

нежитлове приміщення (павільйон очікування з вбудованими приміщеннями для дрібно-роздрібної торгівлі № 11) літ. «а-1», № 11-1, 11-2 по АДРЕСА_8 ;

нежитлові приміщення першого поверху № 22-37, 1/2 частки № 38, 1/3 частки № 15, ІІ; другого поверху № 53-65, 1/2 частки № 52, 1/4 частки № 66, ІІ в літ. «а-2» по АДРЕСА_9 ; нежитлові приміщення першого поверху № 1-14, 16-21, 1/2 частки № 38, 2/3 частки № 15, І; другого поверху № 42-51, 1/2 частки № 52, 3/4 частки АДРЕСА_21 ;

18/200 частки житлового будинку АДРЕСА_11 ;

житловий будинок АДРЕСА_13 ;

квартиру АДРЕСА_17 ;

об`єкти нерухомості (спальні корпуси № 1, 3, 4, літні спальні корпуси № 2-33, навіс, гараж, сторожка, КНС № 1, душ, матеріальний склад, котельна, літній кінотеатр, танцмайданчик, ігровий павільйон, овочесховище, матеріальний склад, їдальня, медичний пункт, столярна майстерня, склад паливно-мастильних матеріалів, дизельна підстанція, приймальне відділення, адміністративно-приймальний пункт, бар, КАС, пральня) по АДРЕСА_19 ;

житловий будинок із господарчими спорудами по АДРЕСА_20 ;

земельну ділянку по АДРЕСА_20 .

Визнано за ОСОБА_8 право власності на 1/2 частину наступного майна: квартиру АДРЕСА_1 ;

квартиру АДРЕСА_2 ;

квартиру АДРЕСА_3 ;

квартиру АДРЕСА_4 ;

гаражний бокс НОМЕР_1 у гаражно-будівельному кооперативі АДРЕСА_5 ;

нежитлову будівлю літ. «а-1», приміщення НОМЕР_2 по АДРЕСА_7 ;

нежитлове приміщення (павільйон очікування з вбудованими приміщеннями для дрібно-роздрібної торгівлі № 11) літ. «а-1», № 11-1, 11-2 по АДРЕСА_8 ; нежитлові приміщення першого поверху № 22-37, 1/2 частки № 38, 1/3 частки № 15, ІІ; другого поверху № 53-65, 1/2 частки № 52, 1/4 частки № 66, ІІ в літ. «а-2» по АДРЕСА_9 ;

нежитлові приміщення першого поверху № 1-14, 16-21, 1/2 частки № 38, 2/3 ч. № 15, І; другого поверху № 42-51, 1/2 частки № 52, 3/4 частки АДРЕСА_21 ;

18/200 частки житлового будинку АДРЕСА_11 ;

житловий будинок АДРЕСА_13 ;

квартиру АДРЕСА_17 ;

об`єкти нерухомості (спальні корпуси № 1, 3, 4, літні спальні корпуси № 2-33, навіс, гараж, сторожка, КНС № 1, душ, матеріальний склад, котельна, літній кінотеатр, танцмайданчик, ігровий павільйон, овочесховище, матеріальний склад, їдальня, медичний пункт, столярна майстерня, склад паливно-мастильних матеріалів, дизельна підстанція, приймальне відділення, адміністративно-приймальний пункт, бар, КАС, пральня) по АДРЕСА_19 ;

житловий будинок із господарчими спорудами по АДРЕСА_20 ;

земельну ділянку по АДРЕСА_20 . В іншій частині у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що згідно з розділом V, частиною другою статті 31 Закону України «Про міжнародне приватне право» спір належить до розгляду судами України, хоча ОСОБА_8 і є громадянином Індії, але проживає в Україні, де знаходиться спірне майно. Відповідно до статті 22, частини першої статті 28 КпШС України, чинного на час набуття подружжям майна з 1996 році по 2002 рік, відповідачем надано довідку банку про зарахування на його рахунок коштів у розмірі 579 659 доларів 06 центів США, проте ним не підтверджено належними та допустимими доказами, що саме за ці кошти набуто спірне нерухоме майно та що ці кошти є його особистою власністю і що це майно, набуте за час шлюбу, придбано не в інтересах сім`ї. Таким чином, спірне нерухоме майно, право власності на яке зареєстровано за сторонами, є спільним сумісним майном подружжя й підлягає поділу між ними. На інше нерухоме майно сторони права власності не набули, оскільки воно за ними не зареєстровано, унаслідок чого це майно поділу між сторонами не підлягає.

Суд зазначив, що в Охтирському міськрайонному суді Сумської області розглядається спір між сторонами про поділ спільного майна подружжя, проте підстав для залишення цього позову ОСОБА_1 без розгляду немає, так як позови не тотожні і предметом позовів є різне нерухоме майно.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у березні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, з урахуванням доповнень поданих у жовтні 2017 року,представник ОСОБА_5 - ОСОБА_3 - просить оскаржуване рішення апеляційного суду скасувати й ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити, а спірне нерухоме майно визнати особистою приватною власністю ОСОБА_5 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Позивачка судові рішення не оскаржила.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 травня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу № 638/14064/15-ц з Дзержинського районного суду м. Харкова.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 жовтня 2017 року зазначену справу призначено до розгляду.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справа передана до Верховного Суду.

У червні 2019 року згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді-доповідачеві.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що спірне нерухоме майно набуто відповідачем за його особисті кошти, отримані ним із-за кордону для ведення інвестиційної діяльності, а позивачкою не підтверджено, що унаслідок їх спільної праці та за спільні кошти набуто це майно, при цьому посилається на певні правові позиції Верховного Суду України. Між сторонами відсутня згода щодо розміру вартості спірного нерухомого майна, експертної оцінки у справі не проведено, що є також підставою для відмови у задоволенні позову. Крім того, судами безпідставно не залишено без розгляду позов ОСОБА_1 , оскільки відповідач звернувся до іншого суду з позовом про поділ майна подружжя.

Відзив на касаційну скаргу не надійшов

Фактичні обставини справи, встановлені судами

З 21 грудня 1993 року ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 громадянином Індії . Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 липня 2013 року шлюб між ними розірвано.

ОСОБА_8 має посвідку про постійне проживання на території України з 08 грудня 2004 року безстроково.

За час шлюбу за спільні кошти ними набуто у спільну сумісну власність наступне майно:30 травня 2001 року - відповідачем квартиру АДРЕСА_1 за 133 200 грн, право власності зареєстровано за відповідачем 13 червня 2001 року;

24 січня 2001 року - відповідачем квартиру АДРЕСА_2 за 201 705 грн, право власності зареєстровано за відповідачем 29 січня 2001 року;

07 вересня 2001 року - відповідачем квартиру АДРЕСА_3 за 62 100 грн; право власності зареєстровано за відповідачем 14 вересня 2001 року;

18 березня 1999 року - позивачем квартиру АДРЕСА_4 за 41 800 грн, право власності зареєстровано за позивачем 24 березня 1999 року, станом на 13 серпня 2015 року ринкова вартість нерухомого майна склала 834 600 грн;

20 квітня 2002 року - позивачем гаражний бокс НОМЕР_1 у гаражно-будівельному кооперативі АДРЕСА_5 за 2 400 грн, право власності зареєстровано за позивачем 24 квітня 2002 року, станом на 13 серпня 2015 року ринкова вартість нерухомого майна склала 128 272 грн;

16 квітня 1998 року - позивачем нежитлову будівлю літ. «а-1», приміщення АДРЕСА_24 за 4 000 грн, право власності зареєстровано за позивачем 22 квітня 1998 року, станом на 13 серпня 2015 року ринкова вартість становила 700 465 грн;

08 лютого 2002 року - позивачем нежитлове приміщення (павільйон очікування з вбудованими приміщеннями для дрібно-роздрібної торгівлі № 11 літ. «а-1», № 11-1, 11-2 по АДРЕСА_8 за 18 900 грн, право власності зареєстровано за позивачем 02 червня 2005 року, станом на 13 серпня 2015 року ринкова вартість становила 147 660 грн;

06 вересня 2002 року - відповідачем нежитлові приміщення першого поверху № 22-37, 1/2 частка № 38, 1/3 частка № 15, ІІ; другого поверху № 53-65, 1/2 частка № 52, 1/4 частки № 66, ІІ в літ. «а-2» по АДРЕСА_9 за 267 500 грн; право власності зареєстровано за відповідачем 19 грудня 2002 року;

03 лютого 2001 року - відповідачем нежитлові приміщення першого поверху № 1-14, 16-21, 1/2 частки № 38, 2/3 частки № 15, І; другого поверху № 42-51, 1/2 частки № 52, 3/4 частки № 66 , І по АДРЕСА_9 за 226 000 грн; право власності зареєстровано за відповідачем 08 червня 2001 року;

21 серпня 1999 року - позивачем 18/200 частки житлового будинку АДРЕСА_11 за 3 287 грн, право власності зареєстровано за позивачем 14 жовтня 1999 року, станом на 13 серпня 2015 року ринкова вартість становила 3 564 634 грн;

21 грудня 2006 року - позивачем житловий будинок АДРЕСА_13 за 14 000 грн, право власності зареєстровано за позивачем 20 березня 2007 року;

21 грудня 2006 року - позивачем земельну ділянку по АДРЕСА_13 , загальною площею 0,25 га за 30 880 грн, зазначено, що підлягає реєстрації у Харківському районному відділі земельних ресурсів, однак право власності не зареєстровано;

05 червня 2007 року - позивачем земельну ділянку по АДРЕСА_14 , загальною площею 0,15 га за 15 150 грн, право власності не зареєстровано;

10 серпня 2007 року - позивачем земельну ділянку по АДРЕСА_15 , загальною площею 0,0935 га за 15 000 грн, право власності не зареєстровано;

29 грудня 2006 року - позивачем земельну ділянку по АДРЕСА_15 , загальною площею 0,15 га за 20 200 грн, право власності не зареєстровано;

31 серпня 2007 року - позивачем житловий будинок АДРЕСА_16 за 19 000 грн, право власності не зареєстровано;

04 листопада 1996 року - позивачем квартиру АДРЕСА_17 за 45 000 грн, право власності зареєстровано за позивачем 05 листопада 1996 року;

16 листопада 2000 року - відповідачем квартиру АДРЕСА_18 за 64 400 грн, зазначено, що підлягає реєстрації в Київському міському бюро технічної інвентаризації, однак право власності не зареєстровано;

27 грудня 2002 року - позивачем об`єкти нерухомості (спальні корпуси № 1, 3, 4, літні спальні корпуси № 2-33, навіс, гараж, сторожка, КНС № 1, душ, матеріальний склад, котельна, літній кінотеатр, танцмайданчик, ігровий павільйон, овочесховище, матеріальний склад, їдальня, медичний пункт, столярна майстерня, склад паливно-мастильних матеріалів, дизельна підстанція, приймальне відділення, адміністративно-приймальний пункт, бар, КАС, пральня - 55 нежитлових об`єктів) по АДРЕСА_19 за 152 600 грн; право власності зареєстровано за позивачем 31 січня 2003 року;

09 жовтня 2004 року - позивачем земельну ділянку по АДРЕСА_19 , загальною площею 97 071 кв. м за 150 275 грн; право власності не зареєстровано;

09 квітня 2007 року - позивачем житловий будинок із господарчими спорудами по АДРЕСА_20 за 3 000 грн, право власності зареєстровано за позивачем 24 квітня 2007 року;

10 квітня 2007 року - позивачем земельну ділянку по АДРЕСА_20 за 1 000 грн, право власності зареєстровано в Охтирському районному відділі земельних ресурсів 24 квітня 2007 року;

29 лютого 2008 року - позивачем житловий будинок по АДРЕСА_20 за 20 000 грн, право власності не зареєстровано;

29 лютого 2008 року - позивачем земельну ділянку у с. Михайленкове Охтирського району Сумської області , загальною площею 0,55 га, за 1 500 грн, право власності не зареєстровано в Охтирському районному відділі земельних ресурсів та у Кардашівській сільській раді;

04 квітня 2007 року - позивачем житловий будинок АДРЕСА_20 , придбано за 25 000 грн; право власності не зареєстровано;

04 квітня 2007 року - позивачем земельну ділянку по АДРЕСА_20 за 150 грн, право власності не зареєстровано в Охтирському районному відділі земельних ресурсів та у Кардашівській сільській раді Ахтирського району Сумської області.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК Українипровадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК Українипід час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

У частині першій статті 22 КпШС України, тут і надалі, чинного на час набуття подружжям частини майна з 1996 році по 2002 рік, передбачено, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Відповідно до частини першої статті 28 КпШС України раз поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу.

Статтею 29 КпШС України був визначений порядок поділу майна подружжя.

Вищевказані положення закону кореспондуються зі статтею 60, частиною першою статті 70, частинами першою та другою статті 71 СК України, які судом застосовано до майна, набутого подружжям після 01 січня 2004 року.

Аналіз вищевказаних положень закону свідчить про те, що обов`язок довести ті обставини, що майно, придбане у шлюбі, є особистою власністю одного із подружжя, покладено на останнього.

Конструкція норми статті 22 КпШС України та статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними за час шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована одним із подружжя. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі 6-843 цс 17. У зв`язку з цим посилання касаційної скарги на інші правові позиції Верховного Суду України є безпідставними, так як вони були прийняті раніше, а у подальшому Верховний Суд України уточнив свою правову позицію відповідно до вимог СК України.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд на підставі належим чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_6 презумпцію спільності майна подружжя не спростовано, оскільки надана ним довідка банку про зарахування на його рахунок коштів такі обставини не спростовує, так як відсутні докази, що ці кошти є його особистою власністю і що майно набуте за час шлюбу придбано не в інтересах сім`ї та саме за ці кошти, а, отже, посилання касаційної скарги цю довідка банку на увагу не заслуговують.

Таким чином, спірне нерухоме майно, право власності, на яке частково зареєстровано за ОСОБА_6 та частково за ОСОБА_1 , є спільним сумісним майном подружжя й підлягає поділу між ними. На інше нерухоме майно сторони права власності не набули, оскільки воно за ними не зареєстровано, унаслідок чого це майно поділу між ними не підлягає.

Посилання касаційної скарги на те, що між сторонами відсутня згода щодо розміру вартості спірного нерухомого майна безпідставні, так як з клопотанням про призначення відповідної експертизи сторони до суду не звертались, а, отже, погодились із його вартістю, зазначеною у справі.

Доводи касаційної скарги про те, що судами безпідставно не залишено без розгляду позов ОСОБА_1 , оскільки відповідач звернувся до іншого суду з позовом про поділ майна подружжя на увагу не заслуговують, оскільки апеляційний суд дійшов вірного висновку про те, що підстави для залишення цього позову ОСОБА_1 без розгляду відсутні, так як позови не тотожні і предметом позовів є різне майно

Інші доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують, на законність оскаржуваного судового рішення не впливають, а в основному направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення апеляційного суду - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 31 січня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: Б. І. Гулько

Г. В. Кривцова

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк