Провадження №2/523/593/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" липня 2019 р.

Суворовський районний суд м.Одеси у складі

головуючого - судді Середи І.В.,

при секретарі Щербан О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу

ВСТАНОВИВ:

07.11.2018 року позивач через свого представника адвоката Гермаша С.М. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та просила стягнути з нього завдані збитки в порядку регресу у розмірі 13876,62 грн..

Позов обґрунтований тим, що 10.06.2015 року сталася дорожньо транспортна пригода за участю транспортного засобу «DAF», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та транспортного засобу «Toyota», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 Транспортний засіб «DAF», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент ДТП був застрахований у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» відповідно до полісу обовязкового страхування цивільно-правоввої відповідальності власників наземних транспортних засобів. В результаті ДТП було пошкоджено транспортний засіб «Toyota». Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача як водія транспортного засобу «DAF», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована за полісом АІ/1199359 в ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», страховою компанією на виконання вимог умов вищевказаного полісу на підставі страхового акту 06.10.2015р. було перераховано суму страхового відшкодування потерпілому ОСОБА_3 у розмірі 13876,62 грн. 01.10.2018р. між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та ФОП ОСОБА_1 було укладено договір №01/10/2018 про відступлення прав вимоги. У зв`язку із цим позивач згідно положень ст.38,33 Закону України «Про страхування», ст.993 ЦК України, ч.1ст.512 ЦК України просить стягнути з відповідача суму виплаченого страхового відшкодування в межах виплаченого страхового відшкодування та судові витрати.

Ухвалою судді від 21.01.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позовну заяву.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляд справи повідомлені належним чином.

Від представника позивача ОСОБА_4 до початку розгляду справи надійшло клопотання про розгляд справи без його участі та без участі позивача, позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, не заперечує проти заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, судом здійснено всі можливі заходи відповідно до вимог ч.8 ст.128 ЦПК України щодо повідомлення про дату, місце та час судового засідання, відзиву, заяв, клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Відповідно до положень ст.ст.280,281 ЦПК України суд з письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом було встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини.

29.09.2016 року між приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» (надалі - ПрАТ «УПСК») та ОСОБА_5 підписано поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/1199359 (а.с.11), забезпечений транспортний засіб автомобіль марки «DAF», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Матеріалами справи встановлено, що 10.06.2015 року о 17.30 годині, ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «DAF», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом «BURG», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 у м.Херсоні по вул. Ладичука, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив наїзд на бетонну споруду, внаслідок чого пошкоджено припаркований автомобіль "Toyota Venza", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою судді Суворовського районного суду м. Херсона від 07.07.2015р., яка набрала законної сили, відповідача ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП.

Згідно з нормою ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Факт ДТП, яке сталося 10.06.2015р., був визнаний ПрАТ «УПСК» страховим випадком, що підтверджується страховим актом №ОЦ/123/450/15/0290 від 06.10.2015р. На підставі страхового акту, на виконання вимог ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України співробітниками ПрАТ СК «Українська пожежно-страхова компанія» було здійснено розрахунок страхового відшкодування та проведено виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в розмірі 13876,62 грн. (а.с.20)

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У відповідності до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до вимог п.п 33.1.4 п. 33.1 ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Згідно з п.п. «ґ» п.п.38.1.1 п.38.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Згідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: ) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (ст.993 ЦК України).

Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців серії ААВ № 455307 від 05.02.2013 (а.с. 3), ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, здійснює економічну діяльність у сфері права (69.10).

03.08.2018 року між ПрАТ «УПСК» та фізичною особою- підприємцем ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 ) укладено Договір № 01/10/2018 про відступлення права вимоги (далі Договір), відповідно до якого ПрАТ «СК «ВУСО» відступає (передає), а ФОП ОСОБА_1 отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків, завданих ПрАТ «УПСК» по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі, позивач отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за за полісом АІ/1199359 від 29.09.2014 року(а.с.4-10).

Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, є договори та інші правочини.

Так, відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

З метою досудового врегулювання спору, ОСОБА_2 10.07.2015 року було направлено регресну вимогу № РУ/3/0290 (а.с.21). Однак вимоги щодо сплати суми сплаченого страхового відшкодування в розмірі 13876,62 грн. відповідачем виконані не були.

В силу частин 1-3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами першою другою ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За таких обставин та враховуючи вимоги ст.13 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справу в межах заявлених вимог, з відповідача слід стягнути на користь позивача суму сплаченого страхового відшкодування в порядку регрусу у розмірі 13876,62 грн.

Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача також підлягають стягненню на користь позивача сплачений ним і документально підтверджений судовий збір в розмірі 704,80 грн..

Керуючись ст.ст. 76, 81, 89, 95,141, 258-259, 263-265, 268, 273, 279,280-283, 354-355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 )на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) завдані збитки в порядку регресу сплачене страхове відшкодування в розмірі 13876 (тринадцять тисяч вісімсот сімдесят шість) грн. 62 коп., та судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн..80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення та підписання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено та підписано 17.07.2019 р.

Суддя: