Провадження № 2/686/3466/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2019р. м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі: головуючого судді - Продана Б.Г., при секретарі - Боднар А.П., за участю позивача - ОСОБА_1 , представника позивача - ОСОБА_2 , відповідача - ОСОБА_3 , представника відповідача - Білецького В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому цивільну справу №686/11808/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3

про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,вказавши, що 08.07.2016 року відповідач позичив у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 1 000 євро та зобов`язався повернути їх в строк до 08.10.2016 року, про що свідчить розписка. Однак, відповідач суму боргу не повернув. Просить стягнути з ОСОБА_3 суму боргу, яка становить 1 000 євро основної заборгованості та 1 200 євро процентів, передбачених борговою розпискою.

Також, 06.02.2017 року відповідач позичив у позивача грошові кошти в сумі 1 500 дол. США та зобов`язався повернути їх в строк до 06.04.2017 року, про що свідчить розписка. Однак, відповідач суму боргу не повернув, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду. Просить стягнути з ОСОБА_3 суму боргу, яка становить 1 500 дол. США основної заборгованості та 93,33 дол. США -3% річних.

Позивач та його представник в судовому засіданні вимоги позову підтримують, просять його задоволити в повному обсязі.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнають.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08.07.2016 року відповідач позичив у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 1 000 євро та зобов`язався повернути їх в строк до 08.10.2016 року, про що свідчить розписка, копія якої долучена до матеріалів справи. Також 06.02.2017 року відповідач позичив у позивача грошові кошти в сумі 1 500 дол. США та зобов`язався повернути їх в строк до 06.04.2017 року, про що свідчить розписка.

Позивач звернувся до відповідача з вимогою повернення коштів, однак своїх зобов`язань щодо повернення суми боргу відповідач не виконав, до теперішнього часу борг не повернув, позов визнав.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).

Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній в постанові Великої Палати Верховного суду від 16.01.2019. по справі № 373/2054/16-ц:

«Частиною першою статті 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України.

Такі випадки передбачені статтею 193, частиною четвертою статті 524 ЦК України, Законом України від 16 квітня 1991 року № 959-ХІІ «Про зовнішньоекономічну діяльність», Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року М° 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» (далі -Декрет № 15-93), Законом України від 23 вересня 1994 року № 185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. Уразі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.

Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Оскільки стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника.

При обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України.

З % річних розраховуються з урахуванням простроченої суми, визначеної у відповідній валюті, помноженої на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання до дня ухвалення рішення, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році).

Суд вважає, що відповідач взяті на себе зобов`язання щодо повернення боргу не виконав і з нього на користь позивача підлягають стягненню як сума боргу так і 3% річних за прострочення повернення позики, а також відсотки, передбачені борговою розпискою, відповідно до розрахунку, що міститься в матеріалах справи і прийнятий судом.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263 - 265 ЦПК України, ст.ст. 599, 625, 1046, 1049 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задоволити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 - 1 593,33 доларів США.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення суду виготовлено 11.07.2019 року.

Суддя: