Справа № 182/6333/17
Провадження № 2/0182/284/2019
У Х В А Л А

Іменем України

18.07.2019 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя і за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю,-

В С Т А Н О В И В:

08.11.2017 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовними вимогами до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

15.05.2018 року ОСОБА_3 звернувся із застрічною позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю.

Ухвалою суду від 05.09.2018 року прізвище позивача та відповідача за зустрічним позовом « ОСОБА_4 » було змінено на « ОСОБА_5 » у зв`язку з укладенням шлюбу.

16.07.2019 року від позивача ОСОБА_1 надійшла до суду заява про забезпечення позову, згідно якої просить накласти арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 з земельною ділянкою та надвірними спорудами, що зареєстрований на ім`я ОСОБА_3 , на підставі договору купівлі-продажу від 08.08.2006 року,посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Новіковим І. М. за реєстровим № 2224.

Відповідно до ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову , так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам. Які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України види забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, згідно яких, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 , посилась на те, що у разі подальшого відчуження відповідачем спірного будинку з земельною ділянкою та надвірними спорудами, який зареєстрований на його ім`я і є його власністю, будуть порушені її цивільні права та інтереси, у разі невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до неможливості в подальшому виконати судове рішення, тому просила суд накласти арешт на вищезазначений спірний будинокоу з земельною ділянкою та надвірними спорудами.

Відповідно до абз. 2 п. 4. Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" № 9 від 22 грудня 2006 (із змінами від 12 червня 2009 року), під час вирішення питання щодо забезпечення позову, слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву про забезпечення позову слід задовольнити, оскільки невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Підстав для обов`язкового застосування зустрічного забезпечення позову, передбачених ч. 3 ст. 154 ЦПК України судом не встановлено.

Керуючись ст. ст. 149-151, 153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя і за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок із земельною ділянкою з надвірними будівлями розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що зареєстрований на ім`я ОСОБА_3 , на підставі договору купівлі-продажу від 08.08.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Новіковим І. М. за реєстровим № 2224.

Відомості про сторони:

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ; зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач ОСОБА_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Інших відомостей про сторони у суду та заявника немає.

Копію ухвали направити для відома та негайного виконання до Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Копію ухвали направити для відома Першій Нікопольській державній нотаріальній конторі, Другій Нікопольській державній нотаріальній конторі, Комунальному підприємству «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації», Відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно та реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Нікопольської міської ради, ОСОБА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Термін пред`явлення даної ухвали до виконання три роки.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал