Ухвала

08 липня 2019 року

м. Київ

справа № 405/3904/17

провадження № 61-3633 св 19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І., Гулейкова І. Ю., Ступак О. В.,

розглянув у порядку письмового провадження клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про закриття касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, що перебуває у спільній сумісній власності, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Кропивницького апеляційного суду від 17 січня 2019 року, ухвалену у складі колегії суддів: Мурашка С. І., Єгорової С. М.,

Кіселика С. А.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_3 на постанову Кропивницького апеляційного суду від 17 січня 2019 року.

Ухвалою Верховного Суду від 07 березня 2019 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу з суду першої інстанції. У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про зупинення виконання постанови Кропивницького апеляційного суду від 17 січня 2019 року відмовлено. Роз`яснено учасникам справи право на подання відзиву.

Справа надійшла на адресу суду касаційної інстанції та передана 05 квітня

2019 року для розгляду колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Короткий зміст клопотання про закриття касаційного провадження

27 червня 2019 року до Верховного Суду надійшло клопотання представника

ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про закриття касаційного провадження у справі, мотивоване тим, що справа є малозначною, ціна позову в ній не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня

2018 року (176 200,00 грн), а тому у суду були відсутні правові підстави для відкриття касаційного провадження.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про відмову в його задоволенні з огляду на таке.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування

За змістом частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд касаційної інстанції при розгляді касаційних скарг діє в порядку та межах, визначених цивільним процесуальним законодавством України, його повноваження обмежені правилами Глави 2 Розділу V «Касаційне провадження» ЦПК України.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Пунктом 2 частини другої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно статті 396 ЦПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо: 1) після відкриття касаційного провадження особа, яка подала касаційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до касаційної скарги; 2) після відкриття касаційного провадження виявилося, що касаційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати; 3) після відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом першої чи апеляційної інстанції питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Питання щодо наявності підстав для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 вирішувалося на стадії відкриття касаційного провадження за зазначеною скаргою.

Ураховуючи, що положення статті 19 ЦПК України в структурі законодавчого акту розташовані серед Загальних положень цього Кодексу, суд вправі відносити справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. При цьому, за змістом правил пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України справи, зазначені в ньому, є малозначними в силу властивостей, притаманних такій справі, виходячи з ціни пред`явленого позову та його предмета, без необхідності ухвалення окремого судового рішення щодо віднесення зазначеної справи до відповідної категорії.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить статтю6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 30 травня 2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України» зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб. Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (пункт 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України»).

ОСОБА_3 , звертаючись до Верховного Суду з касаційною скаргою, зазначив, що судове рішення апеляційного суду підлягає оскарженню, оскільки касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а для заявника має виняткове значення, тобто на підставі передбаченій пунктом 2 частини другої статті 389 ЦПК України.

Зважаючи на наведене, доводи представника відповідача ОСОБА_1 -

ОСОБА_2 про те, що Верховний Суд безпідставно відкрив касаційне провадження у справі, яка є малозначною, не є обгрунтованими.

Висновки за результатами розгляду клопотання

Ураховуючи наведене, Верховний Суд не встановив підстав для закриття касаційного провадження у справі, а тому у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 396 ЦПК України,Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про закриття касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, що перебуває у спільній сумісній власності, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Кропивницького апеляційного суду від 17 січня 2019 року, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Г. І. Усик

І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак