ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4878/19 Справа № 436/4776/12 Суддя у 1-й інстанції - Сухоруков А. О. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Варенко О.П.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

за участю секретаря Василенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 28 лютого 2019 року

у цивільній справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича про зміну порядку виконання рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 2012 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Дніпропетровського міського управління земельних ресурсів, треті особи: ОСОБА_3 , Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру» Дніпропетровська регіональна філія, Головне архітектурно-планувальне управління Дніпропетровської міської ради, про усунення порушень прав власності на землю,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 28 лютого 2019 року відмовлено у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О.М. про зміну порядку виконання рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 2012 року.

Не погодившись з такою ухвалою, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просив ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення подання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О.М. про зміну порядку виконання рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 2012 року.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на висновки, до яких прийшов суд в ухвалі від 23 серпня 2017 року. Невиконання судових рішень є порушенням права на справедливий суд. Боржником не виконується рішення суду, а з боку виконавчої служби вжито всіх передбачених законом заходів відносно виконання останнього, тобто наявні обставини, що унеможливлюють виконання рішення суду без зміни порядку такого виконання.

Передбаченим ст.360 ЦПК України правом на подання відзиву на апеляційну скаргу учасники справи не скористались.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.09.2012 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська по цивільній справі № 436/4776/12 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Дніпропетровського міського управління земельних ресурсів, треті особи: ОСОБА_3 , Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру» Дніпропетровська регіональна філія, Головне архітектурно-планувальне управління Дніпропетровської міської ради про усунення порушень права власності на землю ухвалено заочне рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено, та усунуто перешкоди права власності позивачу ОСОБА_1 на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , кадастровий № НОМЕР_1 , зобов`язавши відповідача ОСОБА_2 знести будівлі та споруди розташовані на даній земельній ділянці, самостійно (за власний рахунок) привести ділянку до стану, придатного для використання та передати земельну ділянку в розпорядження ОСОБА_1 (далі рішення суду). Рішення суду набрало чинності 03.04.2013р. (том 2 а.с.22-23).

29.04.2013 на виконання рішення суду Самарським районним судом м. Дніпропетровська видано виконавчий лист про усунення перешкод права власності позивача ОСОБА_1 на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , кадастровий № НОМЕР_1 , зобов`язавши відповідача ОСОБА_2 знести будівлі та споруди розташовані на даній земельній ділянці, самостійно (за власний рахунок) привести ділянку до стану, придатного для використання та передати земельну ділянку в розпорядження ОСОБА_1 (далі виконавчий лист) (том 2 а.с.14).

Згідно витягу з кримінального провадження № 0000830, до ЄРДР 08.05.2015 внесено відомості, згідно подання Самарського ВДВС за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 382 КК України щодо невиконання ОСОБА_2 рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20.09.2012 року (том 2 а.с.185).

Ухвалою судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26.01.2018 року, яка залишена без змін постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2018 року в задоволенні заяви стягувача ОСОБА_1 про зміну порядку і способу виконання рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20.09.2012 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Дніпропетровського міського управління земельних ресурсів, треті особи: ОСОБА_3 , Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру» Дніпропетровська регіональна філія, Головне архітектурно-планувальне управління Дніпропетровської міської ради про усунення порушень права власності на землю відмовлено (том 1 а.с.206-207).

16.03.2018 року, на підставі заяви ОСОБА_4 (том 2 а.с.12-13), приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозовим О.М. було відкрито виконавче провадження за № 56004857 з виконання виконавчого листа, боржнику надано строк 10 робочих днів на виконання рішення суду (том 2 а.с.10).

03.04.2018 року ОСОБА_2 на адресу приватного виконавця надано заяву про поновлення строку на 10 робочих днів для самостійного виконання судового рішення, у зв`язку із тим, що постанову про відкриття виконавчого провадження ним було отримано лише 03.04.2018 року (том 2 а.с.34).

Крім того, 03.04.2018 року приватним виконавцем було складено акт, який було підписано боржником ОСОБА_2 , про те, що ОСОБА_2 вручено постанову про відкриття виконавчого провадження від 16.03.2018 року та ознайомлено з розрахунком винагороди приватного виконавця, роз`яснено права та обов`язки боржника у виконавчому провадженні (том 2 а.с.35).

03.04.2018 року приватним виконавцем було прийнято постанову про відкладення виконавчих дій, за змістом якої боржнику було поновлено строк для самостійного виконання рішення суду до 15.04.2018 року включно. Перевірка виконання рішення суду 16.04.2018 року (том 2 а.с.36).

05.04.2018 року на адресу приватного виконавця від боржника ОСОБА_2 було подано заяву про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку із неможливістю визначити фактичне місце розташування житлового будинку АДРЕСА_1 , а від так і визначити місцеположення земельної ділянки, яка належить на праві власності ОСОБА_1 Довів до відома, що не має можливості знести належний йому на праві власності будинок, де мешкає його дружина та двоє неповнолітніх дітей, чим позбавити дітей єдиного житла (том 2 а.с.38-39).

16.04.2018 року та 07.05.2018 року приватним виконавцем у зв`язку із невиконанням рішення суду ОСОБА_2 , на останнього, було накладено штрафи у розмірі 1700,00 грн та 3400,00 грн про що прийнято відповідні постанови (том 2 а.с.53-56).

08.06.2018 року боржником ОСОБА_2 . приватному виконавцю було подано письмові пояснення за змістом яких вказано, що рішення суду є виконаним, оскільки він жодним чином не перешкоджає у праві власності ОСОБА_1 на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , кадастровий № НОМЕР_1 , оскільки за інформацією з відкритих джерел земельна ділянка по АДРЕСА_1 , кадастровий № НОМЕР_1 належить ОСОБА_1 , в той же час, ОСОБА_2 на праві власності належить будинок та земельна ділянка за № АДРЕСА_2 (том 2 а.с.57).

08.06.2018 року приватним виконавцем у присутності ОСОБА_2 було складено акт про те, що приватним виконавцем здійснено вихід з метою перевірки виконання рішення суду. Під час огляду встановлено, що на земельній ділянці № НОМЕР_1 знаходяться побутові будівлі та частково розташовано житловий будинок АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_2 . Таким чином рішення суду боржником не виконано (том 2 а.с.58).

23.07.2018 року приватним виконавцем було прийнято постанову про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні, а саме геодезиста ОСОБА_5 , з метою визначення місця знаходження спірної земельної ділянки по АДРЕСА_1 , № НОМЕР_1 фактично на місцевості, про що надати висновок або акт (том 2 а.с.59).

23.07.2018 року у присутності двох понятих та геодезиста ОСОБА_5 , боржника ОСОБА_2 , стягувача ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , приватним виконавцем було складено акт про те, що земельна ділянка № НОМЕР_1 згідно даних GPS приймача, знятих спеціалістом ОСОБА_5 фактично розташована під домоволодінням АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_2 Приватним виконавцем було запропоновано боржнику впустити спеціаліста на територію домоволодіння АДРЕСА_2 . Вимірювання було здійснено спеціалістом з вулиці та сусідньої порожньої ділянки, через те, що ОСОБА_2 відмовився допустити спеціаліста на територію свого домоволодіння. Спеціалістом було відзначено, що земельна ділянка фактично розташована в межах домоволодіння АДРЕСА_2 , на якій частково розташовані господарські приміщення (гаражі), а також частина житлового будинку. Також зазначено, що спеціалістом ОСОБА_5 буде надано додатково висновок з нанесенням меж земельної ділянки (том 2 а.с.61).

27.08.2018 року приватним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника, а саме домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам заборонено здійснення експлуатації домоволодіння (том 2 а.с.63-64).

Листом від 14 вересня 2018 року АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» повідомили приватного виконавця, що ними розглянута постанова про арешт майна боржника від 27.08.2018 року, повідомлено, що дана постанова не може бути підставою для відключення домоволодіння від постачання електроенергії або розірвання договірних відносин між підприємством та споживачем послуг (том 2 а.с.67).

28 листопада 2018 р. приватним виконавцем направлено запит до Головного центру обробки спеціальної інформації Держприкордслужби України з проханням надати витяг щодо перетинання державного кордону за останні п`ять років ОСОБА_2 (том 2 а.с.69).

28.11.2018 р. Державна прикордонна служба України надала приватному виконавцю витяг з наявною в базі інформацією щодо перетинання державного кордону ОСОБА_2 з 2014 р. по 2018 р. (том 2 а.с.70).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 28 грудня 2018 р. апеляційну скаргу ОСОБА_3 на заочне рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 2012 р. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Дніпропетровського міського управління земельних ресурсів, третя особи: ОСОБА_3 , Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру» Дніпропетровська регіональна філія, Головне архітектурно-планувальне управління Дніпропетровської міської ради, про усунення порушень прав власності на землю призначено до апеляційного розгляду (том 2 а.с.184).

Ухвалою судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська Маштака К.С. від 22 січня 2019 року відмовлено приватному виконавцю виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозову Олександру Миколайовичу в задоволенні подання про примусове проникнення до володіння особи (том 2, а.с.150-152).

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до п. 10 ч. 3 ст. 18 Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення.

Так, з наявних у справі матеріалів вбачається, що дії (бездіяльність) боржника ОСОБА_2 призводять до тривалого невиконання рішення суду, ухваленого ще у 2012 році, що тягне за собою порушення строків його виконання, а також порушує вимоги чинного законодавства щодо обов`язковості судових рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Частиною 3 ст. 435 ЦПК України визначено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Така ж норма міститься і в ч. 3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до Постанови Пленуму Верхового Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

Виходячи зі змісту ст. 435 ЦПК України - під зміною способу виконання судового рішення мається на увазі заміна одного виду виконання іншим видом.

Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений. При цьому суд не може змінити рішення по суті.

В даному випадку, у виконавчому листі, виданому на підставі рішення суду, визначено спосіб виконання зобов`язання відповідача ОСОБА_2 знести будівлі та споруди розташовані на належній ОСОБА_1 земельній ділянці.

Порядок виконання рішення суду самостійно (за власний рахунок) привести ділянку до стану, придатного для використання.

Звертаючись до суду із заявою про зміну порядку виконання судового рішення, приватний виконавець просив змінити порядок виконання рішення суду шляхом знесення без участі відповідача ОСОБА_2 будівель та споруд, розташованих на земельній ділянці, привести ділянку до стану, придатного для використання з покладенням витрат, пов`язаних із знесенням на відповідача ОСОБА_2 , в той час, як змінюється також і спосіб виконання, про що приватним виконавцем не заявляється.

Однак, за змістом рішення суду, обов`язок щодо його виконання, судом було покладено саме на боржника, шляхом зобов`язання відповідача ОСОБА_2 знести будівлі та споруди, розташовані на земельній ділянці, самостійно (за власний рахунок) привести ділянку до стану, придатного для використання та передати земельну ділянку в розпорядження ОСОБА_1 .

Відмовляючи у задоволенні подання про зміну порядку виконання рішення суду, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що виконання такого рішення може бути здійснено лише самостійно боржником та за його власні кошти, а задоволення подання призведе до зміни рішення по суті, що є недопустимим.

Посилання апеляційної скарги на висновки, до яких прийшов суд в ухвалі від 23 серпня 2017 року, не можуть бути прийняті до уваги, враховуючи, що ухвала Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 23 серпня 2017 року була скасована ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2017 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що боржником не виконується рішення суду, а з боку виконавчої служби служби вжито всіх передбачених законом заходів відносно виконання останнього, підлягають відхиленню, оскільки згідно положень ст.63 Закону України Про виконавче провадження, у разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Посилання заявника в апеляційній скарзі на те, що виконання рішення суду є неможливим без зміни порядку такого виконання, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки відповідні заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення підлягають задоволенню лише у виняткових випадках, які суд визнає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключать виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувану, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо). Звертаючись до суду з позовом, позивач самостійно обрав спосіб захисту порушеного права, який і був предметом розгляду, а заява державного виконавця про зміну порядку виконання рішення зводиться до зміни змісту рішення суду та способу захисту, передбаченого статтею 16 ЦК України.

Таким чином, передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено, тому оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін.

Згідно ст.141 ЦПК України, судові витрати, понесені заявником у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 28 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова