БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/939/19
Провадження № 2-о/497/73/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2019 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кодінцевої С.В.,

за участю секретаря - Ковтун О.І.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Болградська міська рада Одеської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме встановити факт належності їй, ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Болградської районної нотаріальної контори Одеської області Станєвою В.Б. 13.09.2006 року, зареєстровано в реєстрі за №4332, на ім`я ОСОБА_1 , оскільки в свідоцтві про право на спадщину за заповітом її прізвище вказано невірно, а саме « ОСОБА_1 » замість « ОСОБА_1 ». Зазначене стало приводом для звернення до суду.

Заявник в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлялася відповідно до вимог чинного законодавства (а.с.22). В заяві зазначила клопотання про розгляд справи у її відсутність, та в окремо поданій заяві (а.с.28).

Заінтересована особа Болградська міська рада Одеської області в судове засідання не прибула, повідомлена належним чином (а.с.22). Подала заяву про розгляд справи у відсутність представника згідно з вимогами чинного законодавства. Вимоги за заявою визнала, заперечень не має (а.с.26).

Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку, що заява ОСОБА_1 є обґрунтованою і підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до статті 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно з частиною першою та пунктом п`ятим частини другої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пункт 6 частини першої ст.315 ЦПК України визначає, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Зі змісту зазначеної норми права, а також роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» випливає, що в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Отже, у судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

При зверненні до суду із заявою про встановлення юридичного факту важливе значення має мета його встановлення, оскільки саме вона дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого повторно 30.05.2019 року Болградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області вбачається, що шлюб зареєстровано 09 січня 1971 року між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Прізвище подружжя після реєстрації шлюбу: чоловіка - ОСОБА_5 , дружини - ОСОБА_1 (а.с.19).

Болградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області надано суду запис акту про укладення шлюбу 01 від 09.01.1971 року, після дослідження кого, судом встановлено, що 30.05.2019 року були внесені виправлення в запис акту в частині прізвищ подружжя, а саме: прізвище чоловіка « ОСОБА_5 » російською мовою виправлено на « ОСОБА_5 » українською мовою, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_1 » російською мовою виправлено на « ОСОБА_1 » українською мовою (а.с.25).

В технічному паспорті на садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , виготовленого 03.01.2019 року прізвище заявниці значиться « ОСОБА_1 » (а.с.7-12).

Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 , виданого 28.03.2011 року ім`я власника земельної ділянки « ОСОБА_1 » (а.с.13).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0.0604 га зареєстровано за ОСОБА_1 (а.с.17).

В паспорті громадянки України серії НОМЕР_3 , виданого Болградським РВ УМВС України в Одеській області від 28.12.2000 року, прізвище заявниці значиться українською мовою « ОСОБА_1 » (а.с.3).

Втім, в свідоцтві право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Болградської районної нотаріальної контори Одеської області Станєвою В.Б. 13.09.2006 року, зареєстровано в реєстре за №4332, та згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно … щодо реєстрації права власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 прізвище заявниці як власника цього домоволодіння зазначено українською мовою « ОСОБА_1 » (а.с.5).

Суд звертає увагу, що названим вище паспортом заявниця користувалася на час видачі їй свідоцтва про право на спадщину, та користується і на даний час, який підтверджує особу заявниці, що свідчить про фактичне допущення помилки в написанні її прізвища в правовстановлюючому документі.

Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом (ч. 4 ст. 182 ЦК України).

Відносини, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості регулює Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року N 1952-IV, із змінами і доповненнями.

Згідно з листом Верховного Суду України «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01 січня 2012 року коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 Цивільно-процесуального кодексу України (в попередній редакції) громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав.

За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Згідно висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)».

Встановлення факту належності заявнику вищеназваного свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Болградської районної нотаріальної контори Одеської області Станєвою В.Б. 13.09.2006 року, зареєстровано в реєстре за №4332, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , заявниці необхідно для підтвердження своїх прав як власника цього житла, та внесення відповідних виправлень в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно.

При таких обставинах суд приходить до висновку про те, що вимоги заявниці є обґрунтованими і відповідно до статті 258- 259 ЦПК України підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.4, 10, 13, 76-81, 83, 95, 247 ч.2, 258, 259, 263-265, 293, 294, 315-319, 354, 355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Болградська міська рада Одеської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа - задовольнити.

Вважати встановленим юридичний факт, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане державним нотаріусом Болградської районної нотаріальної контори Одеської області Станєвою В.Б. 13.09.2006 року, зареєстроване в реєстре за №4332, на ім`я ОСОБА_1 , дійсно належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 28.12.2000 року Болградським РВ УМВС України в Одеській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.В.Кодінцева