Справа № 760/6227/19
Провадження №2-п/760/40/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Усатової І.А.,

при секретарі Мелешко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Солом`янського районного суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду міста Севастополя від 31.10.2006 в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В :

09.02.2019 до Київського апеляційного суду звернувся ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_3 із клопотанням про визначення територіальної підсудності заяви про перегляд заочного рішення суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18.02.2019 матеріали заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду міста Севастополя від 31.10.2006 в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини передано Солом`янському районному суду міста Києва для забезпечення розгляду заяви.

На підставі Положення про автоматизовану систему документообігу суду та Засад використання автоматизованої системи документообігу суду заяву розподілено 28.02.2019 та передано в провадження головуючому судді Усатовій Ірині Анатоліївні (єдиний унікальний номер справи: 760/6227/19, провадження №2-п/760/40/19).

У своїй заяві про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду міста Севастополя від 31.10.2006, ОСОБА_1 просить: поновити пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, враховуючи день вручення відповідачу повного тексту заочного рішення суду, задовольнити клопотання про перегляд заочного рішення та заочне рішення Ленінського районного суду міста Севастополя від 31.10.2006 по справі № 2-1344/06 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - скасувати і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Заява про перегляд заочного рішення обгрунтована тим, що 31.10.2006 Ленінським районним судом м. Севастополя ухвалено заочне рішення, яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дітей, відповідного віку, починаючи з 27.10.2005 року до досягнення дитини 18-річного віку. Як вбачається з мотивувальної частини судового рішення для суду залишилось не встановленим місце перебування відповідача по справі. У рішенні суд зазначає, що не виконав вимоги ст. 132 ЦПК України, у зв`язку з чим і не зміг встановити місце знаходження відповідача та сповістити належним чином про день та час розгляду справи.

Посилався на те, що відповідно до ст. 132 ЦПК України (в редакції 14.04.2006) суд, який розглядає справу, в разі необхідності збирання доказів за межами його територіальної підсудності, доручає відповідному суду провести певні процесуальні дії. В ухвалі про судове доручення коротко викладається суть справи, що розглядається, зазначаються особи, які беруть у ній участь, обставини, що підлягають з`ясуванню, докази, які повинен зібрати суд, що виконує доручення, перелік питань, поставлених особам, які беруть участь у справі, та судом свідку. Ця ухвала обов`язкова для суду, якому вона адресована. Судове доручення виконується у судовому засіданні за правилами, встановленими цим Кодексом. Суд повідомляє осіб, які беруть участь у справі, про час і місце засідання, їхня присутність не є обов`язковою. Протоколи і всі зібрані при виконанні доручення матеріали негайно пересилаються до суду, який розглядає справу. Якщо свідки, які дали показання суду, що виконував доручення, прибудуть у суд, який розглядає справу, вони дають показання у загальному порядку. При цьому, обґрунтування невиконання ст. 132 ЦПК України (в ред. від 14.04.2006) суд в ухваленому рішенні не навів.

Заявник вказав, що як вбачається з офіційних джерел інформації, зокрема, довідки Виконавчого комітету Саксаганської сільської пали від 07.02.2019 про реєстрацію місця проживання особи, витягу з паспорта громадянина України - ОСОБА_1 (арк. паспорту № 13), а також свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємпя ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) від 25.09.2006, відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , приватний будинок , з 02.06.2006.

За дійсним (на момент розгляду справи та ухвалення судом рішення по справі 31.10.2006) місцем реєстрації та проживання відповідач жодних судових викликів та/або судових повідомлень не отримував.

Заявник посилався на те, що дана обставина підтверджується записом у виконавчому листі по справі №2- 1344/06, згідно якого суд встановив місце знаходження відповідача за наступною адресою: АДРЕСА_3 . А отже, судові виклики, повідомлення про дату та час розгляду зазначеної справи суд хибно надсилав відповідачу за адресою: АДРЕСА_3 , що унеможливлювало повідомити відповідача про день та час розгляду справи належним чином.

Зазначено, що з витягу паспорта громадянина України ОСОБА_1 вбачається, що відповідач знявся з реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 , 26.05.2006. З урахуванням вказаного вбачається, що подія зміни місця реєстрації відповідачем відбулася або до, або під час судового розгляду справи, але за півроку до ухвалення судом рішення по суті.

Заявник вказав, що згідно з положеннями ч. 9 ст. 74 ЦПК України (в ред. від 14.04.2006) відповідач, місце проживання (перебування чи роботи) або місцезнаходження якого позивачеві невідоме, навіть після його звернення до адресного бюро і органів внутрішніх справ, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Крім того, у відповідності до ст. 78 ЦПК України (в ред. від 14.04.2006) якщо місцеперебування відповідача в справах за позовами про стягнення аліментів або про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, невідоме, суд ухвалою оголошує його розшук. Розшук проводиться органами внутрішніх справ, а витрати на його проведення стягуються з відповідача в дохід держави за рішенням суду.

Разом з цим, з огляду на викладене, заявник стверджував, що в межах даного судового провадження належним чином та в необхідному (повному) обсязі не вжито заходів щодо встановлення дійсного місця знаходження відповідача і, як наслідок, про день та час судового розгляду справи належним чином відповідача не повідомлено.

Заявник посилався на те, що з огляду на наведене, суд необгрунтовано та безпідставно застосував ст. 224 ЦПК України (в редакції 14.04.2006) та заочно розглянув справу, за відсутності відповідача.При цьому, відповідач зазначає, що не погоджується із вказаним заочним рішенням Ленінського районного суду м. Севастополя від 31.10.2006 у зазначеній справі та вважає його несправедливим та незаконним, в тому числі, через однобічність те неповноту судового розгляду, та вказує на те, що безпідставно був позбавлений захисту своїх прав та інтересів у цивільному судочинстві.

Також вказав, що судом при ухваленні заочного рішення було порушено норми матеріального права.

Так, у рішенні зазначено, що судом встановлено, що відповідач записаний батьком у свідоцтві про народження сина ОСОБА_4 . Разом з цим, у відповідача немає сина на ім`я « ОСОБА_4 ». Натомість згідно наданих до цієї заяви копій свідоцтв про народження відповідача записано батьком наступних дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Таким чином, Ленінський районний суд м. Севастополя безпідставно ухвалив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 .

Крім того, посилався на те, що відповідач був позбавлений заявити про порушення свого права, спростування факту щодо визначення його батьком ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач не забажав давати своє прізвище " ІНФОРМАЦІЯ_4 ", про що зазначено в повному витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження.Але разом з цим відповідач був вписаний батьком в Свідоцтво про народження Серія НОМЕР_2 , по замовчуванню ст. 125 СК України.

Також вказав, що ним долучено до заяви аудіо записи телефонних розмов відповідача з позивачем, остання сама не визнає відповідача батьком, але вважає за можливе звернутись до суду з вимогою про стягнення аліментів з відповідача на підставі юридичного факту, а саме: на підставі того, що її дитина була зачата під час шлюбу з відповідачем. При цьому звернув увагу суду на те, що з 2003 року і до моменту розірвання шлюбу з позивачем, відповідач проживав, а в подальшому уклав шлюб з ОСОБА_11 . Також він має двох спільних дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 2003 року позивач виїхала з материкової частини України до АРК і більше вони не бачились, що може підтвердити ОСОБА_11 .

З огляду на викладене, заявник вважає, що у позивача не було законних і моральних підстав для стягнення з нього аліментів на утримання дитини в судовому порядку, та зазначає, що не є і не міг бути батьком дитини, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 .Тому для підтвердження цього факту відповідач вважає за необхідне призначити судово-генну експертизу.

Вказав на те, що його не можливо визнати батьком без надання йому можливості захисту під час судового процесу, а відповідно у нього не виникли права та обов`язки батька і на нього не можуть поширюватися дії статей 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України.

В обґрунтування поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд вказав, що

21.01.2019 отримав заочне рішення Ленінського районного суду міста Севастополя по справі № 2-1344/06 від 31.10.2006, відповідно до копії супровідного листа Ленінського районного суду міста Севастополя від 21.01.2019 №3011.

У зв`язку з вищенаведеним заявник просив заочне рішення скасувати, справу призначити до розгляду в загальному порядку.

Заявник у судове засідання не з`явився, його представник подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заяву про перегляд заочного рішення підтримала та просила задовольнити.

Позивач у судове засідання не з`явився, виклик за її місцем перебування є неможливим, оскільки з 27 березня 2014 року поштові відправлення, які направлені УДППЗ «Укрпошта» з материкової частини України, не приймаються поштою АР Крим та м. Севастополя та повертаються у зворотньому напрямку. Однак неявка позивача не перешкоджає вирішенню питання про перегляд заочного рішення у її відсутність.

Дослідивши заяву про перегляд заочного рішення, суд приходить до наступного висновку.

Суд знаходить обґрунтованими доводи відповідача щодо поважності причин пропущення ним строку подання заяви про перегляд заочного рішення, що є підставою для його поновлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, процесуальне законодавство закріплює юридичну сукупність, за наявності всіх елементів якої заочне рішення підлягає скасуванню.

Отже, у даному випадку суд має скасувати заочне рішення, якщо відповідач не з`явився в судове засідання, в якому було ухвалено рішення і не повідомив про причини своєї неявки на нього з поважних причин, не подав відзив на позовну заяву з поважних причин та посилається на докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Рішенням Ленінського районного суду міста Севастополя від 31.10.2006 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини було задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімума, встановленого для дітей відповідного віку, починаючи з 27.10.2005 до досягнення дитиною 18-ти річчя.

Так, заявник звертаючись до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду, посилається на неналежне повідомлення його про розгляд справи, у зв`язку з чим не зміг надати свої пояснення, крім того, в обґрунтування необхідності скасування заочного рішення суду посилався на те, що він не є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також, на момент прийняття рішення судом у нього на утриманні вже також був син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вищезазначене, на думку суду, може мати істотне значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи викладене вище, заява про перегляд заочного рішення є обґрунтованою, а тому суд вважає можливим заяву про перегляд заочного рішення задовольнити, та призначити справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Керуючись ст. ст. 287, 288, 353 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду міста Севастополя від 31.10.2006 в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Скасувати заочне рішення Ленінського районного суду міста Севастополя від 31.10.2006 в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Призначити судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у приміщенні суду за адресою: 03037, м. Київ, вул. М. Кривоноса, 25, каб. 12, на 20 листопада 2019 року на 09:30 год.

Встановити відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов.

Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Встановити відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Інформацію щодо розгляду справи сторони можуть отримати на веб-сайті Солом`янського районного суду м. Києва за посиланням: «https://court.gov.ua/sud2609/».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Усатова І.А.