Ухвала

15 липня 2019 року

м. Київ

справа № 753/22224/17

провадження № 61-12388ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 21 лютого 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Здорово», про відшкодування упущеної вигоди та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 у листопаді 2017 року звернувся до ОСОБА_1 з позовом про відшкодування упущеної вигоди та моральної шкоди.

Позов мотивований тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилася з вини відповідача, позивач ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження, у зв`язку з чим ним було втрачено роботу у Польщі. За таких обставин, позивач просив стягнути на свою користь із відповідача 108 065,44 грн упущеної вигоди, 15 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди, 1 000,00 грн на відшкодування витрат на правову допомогу, а також судовий збір в розмірі 1 720,65 грн.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 21 лютого 2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 108 065,44 грн в рахунок відшкодування упущеної вигоди, 8 000,00 грн моральної шкоди, 1 000,00 грн витрат на правову допомогу, 1 720,65 грн судового збору, а всього 118 786,09 грн. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 в частині відшкодування 7 000,00 грн моральної шкоди відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 23 травня 2019 року апеляційна скарга ОСОБА_1 залишена без задоволення, рішення Дарницького районного суду міста Києва від 21 лютого 2019 року - без змін.

ОСОБА_1 24 червня 2019 року подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 21 лютого 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 травня 2019 року у вказаній справі, в якій, посилаючись на (1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, (2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, (3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, а також (4) неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до нього повністю.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За правилом пункту 1 частини другої статті 19 ЦПК України, малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Предметом позову у цій справі є стягнення з відповідача 108 065,44 грн упущеної вигоди, а також 15 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди, а всього 123 065,44 грн, що є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (192 100,00 грн), а тому у розумінні ЦПК України справа є малозначною.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не змінює характер та предмет позову у даній справі, та не спростовує наявність у Верховного Суду повноважень на визнання справи малозначною, оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у загальних положеннях цього Кодексу, то вона поширюються й на касаційне провадження.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

З урахуванням наведеного, оскільки заявник подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, відсутні, то відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 21 лютого 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Здорово», про відшкодування упущеної вигоди та моральної шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. Ю. Гулейков