Ухвала

Іменем України

11 липня 2019 року

м. Київ

справа № 463/6643/18

провадження № 61-12016 ск19

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова у складі судді Леньо С. І.

від 15 листопада 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду

у складі суддів: Савуляка Р. В., Мікуш Ю. Р., Приколоти Т. І., від 16 травня

2019 року у справі за позовом Львівського національного університету імені Івана Франка до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування запису про державну реєстрацію права власності, повернення нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Львівський національний університет імені Івана Франка звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про витребування майна

з чужого незаконного володіння, скасування запису про державну реєстрацію права власності, повернення нерухомого майна.

Одночасно з позовною заявою позивач подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомого майна.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 15 листопада

2018 року, яка залишена без змін постановою Львівського апеляційного суду від 16 травня 2019 року, заяву про забезпечення позову задоволено.

У порядку забезпечення позовних вимог накладено арешт на об`єкт нерухомого майна - будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Заборонено будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо набуття права власності на земельну ділянку площею 0,1000 га для обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскаржувані судові рішення мотивовані тим, що між сторонами дійсно виник спір, предметом якого є нерухомість і вжиття заходів

забезпечення позову є вмотивованим, співмірним із заявленими позивачем вимогами, та не порушує прав відповідача щодо володіння

та користування спірним майном.

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 15 листопада 2018 року

та постанову Львівського апеляційного суду від 16 травня 2019 року, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити

у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що заявником не надано доказів

на підтвердження наявності реальної загрози невиконання або ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про її необгрунтованість, з огляду на таке.

Відповідно до статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити

чи унеможливити виконання рішення суду.

Пунктом 1 частини першої статті 150 ЦПК України передбачено забезпечення позову шляхом накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві

і знаходяться у нього або в інших осіб.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина третя статті 150 ЦПК України).

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, встановивши, що між сторонами існує спір, предметом якого є нерухомість, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви, оскільки невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до вчинення дій щодо оформлення права власності на зазначене майно, внаслідок чого можливе утруднення або неможливе виконання рішення у випадку задоволення позовних вимог.

Доводам касаційної скарги про відсутність доказів на підтвердження наявності реальної загрози невиконання рішення суду надана належна оцінка судами попередніх інстанцій, які зазначили, що відповідач

як власник житлового будинку вправі його відчужити, що вказує

на існування реальної загрози ускладнення виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити, якщо суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК Україниу випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права

є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування

чи тлумачення.

Зі змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень та доданих

до касаційної скарги матеріалів убачається, що касаційна скарга, подана

на ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційного суду, якими вирішено лише процесуальне питання, є необґрунтованою. Правильне застосовування норм статей 149-150 ЦПК України є очевидним

і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною п`ятою статті 394 ЦПК України, у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п`ятою

та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова

від 15 листопада 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду

від 16 травня 2019 року у справі за позовом Львівського національного університету імені Івана Франка до ОСОБА_1

про витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування запису про державну реєстрацію права власності, повернення нерухомого майна, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді І. А. Воробйова

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк