Головуючий суду 1 інстанції -Максименко О.Ю.
Доповідач -Дронська І.О.
Справа № 409/2598/16-ц
Провадження № 22-ц/810/483/19
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Луганського апеляційного суду:

головуючого судді Дронської І.О.,

суддів Карташова О.Ю., Коновалової В.А.

за участю секретаря Вовчанської С.В.

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ,

представники заявника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

заінтересовані особи Публічне акціонерне товариство «КБ «Експобанк», ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_5 , в інтересах якого діють ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , на ухвалу Білокуракинського районного суду Луганської області від 15 травня 2019 року, постановленуу складі судді Максименко О.Ю. 15.05.2019 року в смт.Білокуракине

у цивільній справі за заявою ОСОБА_5 про заміну сторони у виконавчому провадженні у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «КБ «Експобанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про заміну стягувача, в обґрунтування якої посилався на те, що 27.01.2018 року Білокуракинським районним судом Луганської області ухвалено рішення по цивільній справі № 409/2598/16-ц за позовом ПАТ "КБ "Експобанк" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, яким позовні вимоги задоволено в повному обсязі. 01.02.2019 року Білокуракинським районним судом видано виконавчий лист у справі 409/2598/16-ц за позовом ПАТ «КБ «Експобанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

19.02.2019 року між АТ «КБ "Експобанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Горизонт», на відкритих торгах (голландський аукціон) з продажу прав вимоги за кредитними договорами, було укладено договір № 54 про відступлення (купівлі - продажу) прав вимог, відповідно до якого ТОВ «ФК «Горизонт» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором, укладеним між АТ «КБ «Експобанк» та ОСОБА_4

04.03.2019 року між ТОВ «ФК «Горизонт» та ОСОБА_1 було укладено договір № 13/19 про відступлення (купівлі - продажу) прав вимог, відповідно до якого ОСОБА_1 перейшло право грошової вимоги за кредитним договором, укладеним між АТ «КБ «Експобанк» та ОСОБА_4 . У зв`язку з чим заявник просив суд залучити до участі у справі № 409/2598/16-ц правонаступника позивача ОСОБА_1 та замінити стягувача у виконавчому листі № 409/2598/16-ц на виконання рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 27.01.2018 року у цивільній справі № 409/2598/16-ц ПАТ «КБ «Експобанк» його правонаступником ОСОБА_1 .

Ухвалою Білокуракинського районного суду Луганської області від 15 травня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні по цивільній справі № 409/2598/16-ц за позовом ПАТ "КБ "Експобанк" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості відмовлено за необгрунтованістю.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини 3 статті 512 та статті 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме, кредитор - банк або інша фінансова установа.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог чинного законодавства, скаржник просив скасувати ухвалу Білокуракинського районного суду Луганської області від 15.05.2019 року та постановити нову ухвалу, якою заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що положення ст.1054 ЦК України та закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» не регулюють спірні правовідносини та не підлягають застосуванню. Скаржник зазначає, що підставою для нотаріального посвідчення договору про відступлення права вимоги був не кредит фізичної особи, а результат проведення електронного аукціону кредитного портфелю неплатоспроможного АТ «КБ «Експобанк», що організований і проведений у встановленому порядку Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, та у яких на законних підставах беруть участь як фізичні так і юридичні особи. Спірні правовідносини сторін регулюються законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, затвердженим Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.03.2016 року № 388 та зареєстрованим в МЮУ від 20.04.2016 року за № 606/ 28736, ст.ст.512-516 ЦК України.

Учасники справи та представники, яких повідомлено належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, заяв про відкладення розгляду справи на адресу апеляційного суду не надходило, від представника скаржник ОСОБА_1 адвоката Ліпінського Є.В., надійшла заява про розгляд справи без участі останнього.

Справу розглянуто на підставі ч.2 ст. 372 ЦПК України без участі зазначених учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено, що 27.01.2017 року Білокуракинським районним судом Луганської області року по цивільній справі № 409/2598/16-ц за позовом ПАТ «КБ «Експобанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості ухвалене заочне рішення, яким позовні вимоги ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задоволено та стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Комерційний банк «Експобанк», суму заборгованості за договором кредиту № 85А від 03 червня 2008 року у розмірі 56727,91 дол.США та прострочену заборгованість за нарахованою щомісячною комісією за кредитне обслуговування в розмірі 8309 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 22173,54 грн.

19.02.2019 року між АТ «КБ "Експобанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Горизонт» було укладено договір № 54 про відступлення (купівлі - продажу) прав вимог, відповідно до якого ТОВ «ФК «Горизонт» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором, укладеним між АТ «КБ «Експобанк» та ОСОБА_4

04.03.2019 року між ТОВ «ФК «Горизонт» та ОСОБА_1 було укладено договір № 13/19 про відступлення (купівлі - продажу) прав вимог, відповідно до якого ОСОБА_1 перейшло право грошової вимоги за кредитним договором, укладеним між АТ «КБ "Експобанк» та ОСОБА_4 .

Зазначені обставини повністю відповідають матеріалам справи.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні, суд першої інстанції, посилаючись на положення ст.1054 ЦК України, якими визначено вичерпний перелік осіб, які можуть бути кредитодавцями в кредитних правовідносинах- банк або інша фінансова установа, дійшов висновку про те, що фізична особа, у будь-якому статусі, не наділена правом надавати фінансові послуги, оскільки такі надаються лише або спеціалізованими установами, якими є банки, або іншими установами які мають право на здійснення фінансових операцій, та внесені до реєстру фінансових установ. Відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини 3 статті 512 та статті 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме, кредитор - банк або інша фінансова установа.

Колегія суддів не погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, адже до такого висновку суд дійшов при неповному з`ясуванню обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

Як вірно встановлено судом першої інстанції рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 27.01.2017 року позовні вимоги ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задоволено та стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» суму заборгованості за договором кредиту № 85А від 03 червня 2008 року у розмірі 56727,91 дол. США та прострочену заборгованість за нарахованою щомісячною комісією за кредитне обслуговування в розмірі 8309 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 22173,54 грн.

На підставі зазначеного рішення Білокуракинським районним судом 01.02.2019 року видано виконавчий лист у справі 409/2598/16-ц за позовом ПАТ «КБ «Експобанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, а.с.174.

Як вбачається з протоколу електронного аукціону, проведеного 25.01.2019 року кредитний портфель, що складається з прав вимоги за 44 кредитними договорами ПАТ «КБ «Експобанк» було продано переможцю- учаснику аукціону ТОВ «ФК Горизонт», а.с.175, на підставі чого 19.02.2019 року між ПАТ «КБ «Експобанк» та ТОВ «ФК Горизонт» укладено договір № 54 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, за яким ТОВ «ФК Горизонт» набуло право вимоги банку до позичальників, у тому числі і до ОСОБА_4 за договором кредиту № 85А від 03 червня 2008 року, а.а.с.176-182.

Відповідно до договору про відступлення права вимоги № 13/19 від 04.03.2019року, укладеного між ТОВ «ФК Горизонт» та фізичною особою громадянином України ОСОБА_1 ТОВ «ФК Горизонт» відступило ОСОБА_1 право вимоги до боржників, у т.ч. й до ОСОБА_4 .

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 у заміні стягувача у виконавчому листі № 409/2598/16-ц на виконання рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 27.01.2018 року у цивільній справі № 409/2598/16-ц ПАТ «КБ «Експобанк» суд першої інстанції не визначив юридичну природу правовідносин учасників справи та закон, який їх регулює та не звернув уваги на те, що договори про відступлення права вимоги № 54 від 19.02.2019 року, за яким ТОВ «ФК Горизонт» набуло право вимоги ПАТ «КБ «Експобанк» до божника ОСОБА_4 за договором кредиту № 85А від 03 червня 2008 року, а також № 13/19 від 04.03.2019 року, укладеного між ТОВ «ФК Горизонт» та ОСОБА_1 , за яким ТОВ «ФК Горизонт» відступило ОСОБА_1 право вимоги до боржника ОСОБА_4 ні ким не оспорювались та є чинними, а тому застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин положень ст.1054 ЦК України та Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», є помилковим.

За приписами цивільного законодавства підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч.2 ст.11 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), при цьому, згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до позиції Верховного суду України в справі № 6-122цс13 виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України (попередня редакція), ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» (в чинній редакції на момент постановлення Верховним Судом України вказаної постанови) заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 23 січня 2018 року в справі № 487/5205/16-ц та в постанові від 25 квітня 2018 року в справі № 2-н-148/09, зазначивши, що по своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Колегія суддів також звертає увагу на те, що виконання судового рішення це заключний етап юрисдикційної діяльності, без належної реалізації якої втрачається сенс попередньої діяльності суду та інших органів, які уповноважені на здійснення захисту прав, свобод та законних інтересів фізичних, юридичних осіб, територіальних громад та держави та яким завершується процес захисту суб`єктивних майнових та особистих немайнових прав громадян та юридичних осіб шляхом їх фактичної реалізації у спосіб та в порядку, визначених Конституцією України та законами України.

Крім того, забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 26 червня 2014 року у справі «Суханов та Ільченко проти України» чітко встановив, що за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя.

Право ОСОБА_1 на отримання від ОСОБА_4 грошових коштів не заперечується, для такого права у національному законодавстві України існує достатнє підґрунтя, у зв`язку із чим законне сподівання «нового» кредитора у зобов`язанні на отримання таких коштів (майна) від боржника захищається, крім іншого, і статтею 1 Першого протоколу.

На підставі зазначеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не мав підстав для відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 у заміні стягувача у виконавчому листі.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3)невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що при розгляді вказаної заяви мало місце неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, Луганський апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 в інтересах якого діють ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , задовольнити частково.

Ухвалу Білокуракинського районного суду Луганської області від 15 травня 2019 року скасувати та постановити нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_5 про заміну сторони у виконавчому провадженні у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «КБ «Експобанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Замінити стягувача у виконавчому листі № 409/2598/16-ц на виконання рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 27.01.2018 року у справі № 409/2598/16-ц Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Експобанк», його правонаступником ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

У іншій частині заяви відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 15.07.2019 року.

Головуючий І.О. Дронська

Судді О.Ю. Карташов

В.А. Коновалова