Номер провадження: 22-ц/813/270/19
Номер справи місцевого суду: 496/4342/16-ц
Головуючий у першій інстанції Трушина О.І.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Черевка П.М., Драгомерецького М.М.,

при секретарі судового засідання Півнєву Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 22 грудня 2017 року про відмову у витребуванні доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Васильківської сільської ради Біляївського району Одеської області про визнання права власності на Ѕ частину квартири, -

ВСТАНОВИВ:

09 грудня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Біляївського районного суду Одеської області з позовною заявою до Василівської сільської ради Біляївського району Одеської області про визнання права власності на Ѕ частину квартири (т. 1, а.с. 2-5).

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 18 січня 2017 року було вирішено залучити до участі у справі ОСОБА_2 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору (т. 1, а.с.31).

05.07.2017 року ОСОБА_3 подав до суду уточнену позовну заяву, в якій визначив відповідачами: Василівську сільську раду Біляївського району Одеської області, ОСОБА_2 , а також ОСОБА_4 (т. 1, а.с. 59-64).

10.07.2017 року ухвалою Біляївського районного суду Одеської області було задоволено клопотання представника ОСОБА_2 ОСОБА_1 про зупинення провадження в справі до вирішення цивільної справи № 496/5504/14-ц за позовом ОСОБА_3 до Василівської сільської ради Біляївського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування (т. 1, а.с. 70). Ухвалою від 12.10.2017 року провадження в справі було відновлено (т. 1, а.с. 81).

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 22 грудня 2017 року було залишено без задоволення клопотання представника ОСОБА_2 ОСОБА_1 про витребування доказів, зокрема оригіналу договору купівлі-продажу, зареєстрованого 13.04.1998 року в Жовтневій філії Одеської спеціалізованої біржі нерухомості за реєстром №98.04-423 та витребування матеріалів цивільної справи № 496/5504/14-ц (т. 1, а.с. 109-110, 117-118).

22 грудня 2017 року Біляївський районний суд Одеської області ухвалив рішення, яким позовну заяву ОСОБА_3 задовольнив частково. А саме вирішив визнати незаконним та скасувати рішення Василівської сільської ради Біляївського району Одеської області № 59-V від 14 липня 2016 року, а також визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 120-123).

Не погоджуючись з вказаним рішенням, а також ухвалою від 22.12.2017 року про відмову у витребування доказів представник ОСОБА_2 ОСОБА_1 23.01.2018 року направив до суду апеляційну скаргу. Не погоджуючись з вказаною ухвалою апелянт зазначає, що дослідження договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , зареєстрованого 13.04.1998 року в Жовтневій філії Одеської спеціалізованої біржі нерухомості за реєстром № 98.04-423 має вирішальне значення для вирішення питання належності квартири. При цьому апелянт зауважує, що судом першої інстанції було проігноровано той факт, що рішення в справі № 496/5504/14-ц оскаржується в апеляційному порядку, а тому законної сили не набрало, з огляду на що, як вказує апелянт, були порушені норми чинного законодавства, що призвело до неефективного розгляду цієї справи за № 496/4342/16-ц. Тому апелянт просить скасувати оскаржувану ухвалу (т. 1, а.с. 128-130).

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 12.03.2018 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 22.12.2017 року (т. 1, а.с. 170-171). Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 02.04.2018 року справу було призначено до розгляду (т. 1, а.с. 183).

В зв`язку з ліквідацією Апеляційного суду Одеської області протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа була розподілена колегії суддів Одеського апеляційного суду в складі головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Черевка П.М., Драгомерецького М.М. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 11.01.2019 року справа була прийнята до провадження та призначена до розгляду (т. 2, а.с. 3-4).

Відзив чи заперечення на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходили.

В судовому засіданні представник позивача проти задоволення апеляційної скарги, заперечував. Інші учасники провадження в судове засідання не з`явились. Про час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта Фірми «Гомер» дочірнє підприємство - Караніклєвої Людмили Олександрівни, дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційних скарг, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи оскаржуване рішення та відмовляючи в задоволенні клопотання про витребування доказів суд першої інстанції виходив з того, що цивільна справа № 496/5504/14-ц надіслана на адресу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, для розгляду касаційної скарги. До того ж, як вбачається з матеріалів справи, судове рішення, ухвалене в рамках вказаної справи, набрало чинності і з`ясовувати цю обставину при огляді матеріалів справи є зайвим, на думку суду. Крім того, з`ясовувати, чи наявний в матеріалах справи оригінал договору купівлі-продажу, немає необхідності, оскільки представником позивача пояснив, що оригінал договору втрачений і в матеріалах справи № 496/5504/14-ц він не знаходиться.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, та відхиляючи доводи апеляційної скарги вважає за необхідне зазначити таке.

Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся до суду з позовними вимогами та просив суд визнати незаконним та скасувати рішення Василівської сільської ради Біляївського району Одеської області № 59-V від 14 липня 2016 року, а також визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 . При цьому позивач, серед іншого посилався на положення ст. 392 ЦК України (подання позову про визнання права власності у разі втрати правовстановлюючого документу) у взаємозв`язку з тим, що документ, який посвідчує його право власності (договір купівлі-продажу) було втрачено.

При цьому, істотною обставиною для цієї справи є той факт, що в рамках справи № 496/5504/14-ц суд ухвалив рішення, яким вирішив визнати договір купівлі-продажу, зареєстрований 13.04.1998 року в Жовтневій філії Одеської спеціалізованої біржі нерухомості за реєстром №98.04-423, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 як покупцями та ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , як продавцями, квартири АДРЕСА_1 дійсним. А також визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1, а.с. 9-10). Отже, судом в рамках вказаної справи був досліджений спірний договір купівлі-продажу за результатами чого договір був визнаний дійсним.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно зі ст. 319 ЦПК України в попередній редакції рішення або ухвала апеляційного суду набирають законної сили з моменту їх проголошення. Відповідно до ст. 384 ЦПК України в діючій редакції постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Вказане рішення неодноразово оскаржувалось: ОСОБА_4 , а також ОСОБА_10 в апеляційному порядку. Ухвалами Апеляційного суду Одеської області від 21.09.2017 року та від 03.05.2018 року провадження за вказаними апеляційними скаргами були закриті (т. 1, а.с. 73-75). Отже, з наведеного вбачається, що рішення Біляївського районного суду Одеської області від 12.12.2014 року в справі № 496/5504/14-ц набрало законної сили, відтак необхідність витребувати матеріали справи задля перевірки факту набрання судовим рішенням законної сили відсутня, а тому доводи апеляційної скарги відхиляються.

Таким чином, враховуючи вище наведене, оскільки доводи апеляційної скарги не спростували висновків суду першої інстанції, апеляційний суд залишає без задоволення апеляційні скарги, а ухвалу суду першої інстанції без змін на підставі ст. 375 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 22 грудня 2017 року відхилити.

Ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 22 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційного скарги до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький

П.М. Черевко

Повний текст постанови виготовлено 11 липня 2019 року.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

20.06.2019 року м. Одеса