Ухвала

08 липня 2019 року

м. Київ

справа № 488/3103/17

провадження № 61-12010ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сакари Н. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 18 лютого 2019 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 14 травня 2019 року у справі за позовомОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю та його поділ,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 18 лютого 2019 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 14 травня 2019 року.

Касаційна скарга ОСОБА_1 не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки вона подана з порушенням вимог статті 392 ЦПК України

Касаційна скарга ОСОБА_1 була подана з порушенням вимоги пункту 3 частини 4 статті 392 ЦПК України, оскільки до касаційної скарги не додано документу, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

До касаційної скарги було додано квитанцію від 18 червня 2019 року № 16445042 про сплату судового збору у розмірі 8 819,60 грн.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

Згідно із підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції чинній на момент подачі позовної заяви) за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З судових рішень, які оскаржує ОСОБА_1 вбачається дві вимоги майнового характеру: визнати земельну ділянку площею 1000 кв. м за номером АДРЕСА_2 , кадастровий номер НОМЕР_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 і визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 земельної ділянки; визнати об`єкт незавершеного будівництва, що розташований на земельній ділянці площею 1000 кв. м. за номером АДРЕСА_2 , кадастровий номер НОМЕР_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 об`єкта незавершеного будівництва.

Відповідно до змісту судових рішень, які оскаржуються заявником, ціною позову у даному випадку є вартість 1/2 земельної ділянки (55 400,00 грн) та інвентаризаційна вартість 1/2 об`єкта незавершеного будівництва (1 285 970,00 грн).

Відповідно до частини четвертої статті 6 Закону України «Про судовий збір», якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, розмір судового збору за подання касаційної скарги у даному випадку становить 13 413,70 грн (1 285 970,00 грн + 55 400,00 грн)/2)*1%)*200*).

Отже, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 13 413,70 грн.

Враховуючи те, що заявником сплачено судовий збір у розмірі 8 819,60 грн, йому необхідно доплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 4 594,10 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Крім цього, касаційна скарга ОСОБА_1 була подана з пропуском строку на касаційне оскарження, оскільки згідно з поштовим штемпелем на конверті касаційна скарга відправлена до Верховного Суду 18 червня 2019 року.

Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки копію постанови Миколаївського апеляційного суду від 14 травня 2019 року було отримано 19 травня 2019 року, проте ОСОБА_1 не надано до суду касаційної інстанції жодних доказів на підтвердження вказаних обставин.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 18 лютого 2019 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 14 травня 2019 року залишити без руху та надати строк для виконання вимоги ухвали до 09 серпня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали щодо сплати судового збору касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові, а у разі неподання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням поважних причин для пропуску цього строку та надання доказів на їх підтвердження у відкритті касаційного провадження буде відмовлено на підставі пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. Ю. Сакара