Справа № 199/3400/19
РІШЕННЯ

Іменем України

03.07.2019 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Куземі О.Г., за участі представників сторін ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої злочином, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідачів, просив стягнути з них відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 24436,68 грн. та моральної коди в розмірі 20000,00 грн.

У підтвердження своїх позовних вимог зазначила, що ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.04.2019 року по справі № 199/2606/19 було звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності відповідачів по справі, що обвинувачувались у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 28, ч.1 ст. 125 КК України, відносно позивача. Кримінальне провадження № 0003183 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.11.2016 року було, закрито, при цьому судом роз`яснено обвинуваченим положення ч.3 ст. 285 КПК України та той факт, що провадження закривається з нереабілітуючих підстав. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_3 було залишено без розгляду із роз`ясненням її права на звернення із таким позовом в порядку цивільного судочинства. У ході досудового розслідування отримано вичерпний перелік доказів, що підтверджують вину відповідачів.

Внаслідок злочинних дій відповідачів позивач у даній справі вимушена була звернутись за медичною допомогою до лікарів, проходити обстеження, а внаслідок ударів, нанесених в область голови та очей, поступово почала втрачати зір, звертатись до спеціалістів та проводити операцію на обох очах. Численні обстеження, лікування та проведення операцій порушили не лише нормальний ритм життя позивача, а й поставили її в край важке матеріальне становище, оскільки ОСОБА_3 доглядає та утримує матір-інваліда ОСОБА_6 , має неповнолітнього сина, якого необхідно забезпечувати всім необхідним, а внаслідок злочину проти здоров`я ОСОБА_3 , вчиненого її сусідами, вимушена постійно виділяти кошти на лікування, підтримання здоров`я.

Розмір завданої відповідачами майнової шкоди позивачем оцінено в 24436,68 грн. Крім того, дії відповідачів спричинили тривалий розлад здоров`я позивача, вплинули на її психологічний стан, стали підставою для стресу в сім`ї у зв`язку з відсутністю належного досудового розслідування та ухилення підозрюваних від надання пояснень по факту вчиненого, порушення ними засад законодавства. Позивач вважає, що сума в розмірі 20000,00 грн. є співмірною тим фізичним та моральним стражданням, що вона понесла у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї відповідачів.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог. Надав суду відзив на позов, в якому зазначив, що вимоги позивача є недоведеними.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.04.2019 року по справі № 199/2606/19 було звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що обвинувачувались у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 28, ч.1 ст. 125 КК України, відносно потерпілої ОСОБА_3 Кримінальне провадження № 0003183 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.11.2016 року було, закрито.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1137е від 18.04.2017, потерпілій ОСОБА_3 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: шести синців в надбрівній області праворуч, на верхній повіці лівого ока, під червою каймою нижньої губи ліворуч, по зовнішньо-задній поверхні лівого передпліччя, садно по задньо-боковій поверхні шиї ліворуч у верхньому відділі, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК) підставою виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ст. 22 ЦК особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. 2. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ч.1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Суд зазначає, що вимоги позивача щодо відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 24436,68 грн. підлягають частковому задоволенню, а саме в сумі 446,29 грн., які складаються з оплати за проведення судово-медичного дослідження в розмірі 172,89 грн. від 14.12.2016, придбання ліків гліцину ( 35,45 грн.), нейровітану, імету (178,95 грн.), сезаму (59,00 грн.) відповідно до медичних рекомендацій після отримання тілесних ушкоджень. Вказані витрати підтверджені суду фіскальними чеками. Щодо придбання інших медикаментів, то суд вважає недоведеними вимоги позивача в цій частині, оскільки відсутні медичні рекомендації на придбання вказаних ліків, пов`язаних з отриманням тілесних ушкоджень 29.10.2016 року. Крім того, позивач не довела належними та допустимими доказами, що лікування катаракти обох очей знаходиться у причинному зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями 29.10.2016 року, тому вимоги щодо стягнення вартості операції та лікування катаракти задоволенню також не підлягають.

Стосовно вимог позивача щодо відшкодування моральної шкоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Суд вважає, що в результаті вчинення кримінального правопорушення, позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка виразилась у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Враховуючи ступінь та тривалість моральних страждань, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню та на її користь з відповідачів слід стягнути у рахунок відшкодування моральної шкоди 10000,00 грн.

У порядку статті 141 ЦПК з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 12,81,133,144,263-265,274-279 ЦПК України, ст.ст. 1166,1167,1177 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, завданої злочином,- задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) матеріальну шкоду в розмірі 446,29 грн., моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн., а також судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 768,40 грн., а всього 11214 (одинадцять тисяч двісті чотирнадцять) гривень 69 копійок.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у тридцятиденний строк з дня складання повного судового рішення апеляційної скарги.

Суддя: