гСправа № 358/895/19 Провадження № 2/358/487/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2019 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Тітова М.Б.

за участю:

секретаря судового засідання Зеленько О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Біївецької сільської ради Богуславського району Київської області про тлумачення заповіту, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, в якому просить розтлумачити, що в заповіті складеному ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Біївці Богуславського району Київської області, посвідченому 16 лютого 2009 року секретарем Бїївецької сільської ради Богуславського району Київської області, зареєстрованому в реєстрі за №2, заповідач на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження, за яким заповіла дочці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , земельну ділянку площею 1,3324 га, з кадастровим номером НОМЕР_1 , яка розташована на території Бїївецької сільської ради Богуславського району Київської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала заповідачу на підставі державного акту серії НОМЕР_2 від 08 лютого 2006 року.

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її мати ОСОБА_2 у віці 86 років, про що 07 травня 2019 року виконавчим комітетом Біївецької сільської ради Богуславського району Київської області зроблено актовий запис № 06.

За життя її матір`ю було складено заповіт, який 16 лютого 2009 року був посвідчений секретарем виконкому Біївецької сільської ради Богуславського району Київської області та зареєстровано в реєстрі за №2. Згідно заповіту мати заповіла їй державний акт на право власності на земельну ділянку в селі Біївці Богуславського району Київської області.

В передбаченому законом порядку, вона звернулася до нотаріуса з приводу оформлення своїх спадкових прав, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки вказаний заповіт складено на ім`я ОСОБА_1 , без ідентифікуючих даних щодо спадкового майна, що не дає змоги встановити належне спадкове майно.

Оскільки в нотаріальному порядку вона не може успадкувати спадкове майно, у зв`язку з чим, вимушена звернутися до суду із позовною заявою про тлумачення заповіту.

З огляду на викладене та посилаючись на положення ст. 1256 ЦК України позивачка просить задовольнити позов.

Представник позивачки ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, але подала до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без її участі та участі позивачки, а також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач Біївецька сільська рада Богуславського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника.

Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши письмові докази надані позивачкою, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого виконкомом Біївецької сільської ради Богуславського району Київської області.

За життя ОСОБА_2 було складено заповіт, який 16 лютого 2009 року був посвідчений секретарем виконкому Біївецької сільської ради Богуславського району Київської області та зареєстровано в реєстрі за №2. Згідно заповіту ОСОБА_2 заповіла своїй дочці ОСОБА_1 належні їй ощадні книжки з вкладами та державний акт на право власності на земельну ділянку.

У шестимісячний строк позивачка звернулася до приватного нотаріуса Богуславського районного нотаріального округу Дошки Л.А. із заявою про прийняття спадщини, де при вивченні заповіту було виявлено, що вказаний заповіт складено на ім`я ОСОБА_1 , але заповіт не містить відповідних ідентифікуючих даних майна, яке заповідається, а саме державний акт на право на земельну ділянку (пай) вказаний без ідентифікуючих даних щодо номера та серії державного акту, розміру та кадастрового номера земельної ділянки, ощадні книжки вказані без номерів рахунку та банку в якому вони відкриті, що не дає нотаріусу змогу встановити конкретне майно, яке має бути успадковане за цим заповітом.

Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

За змістом статті 317 ЦК України право розпоряджання майном є однією зі складових права власності, поряд із правом володіння і користування майном.

Згідно зі статтею 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу.

Відповідно до 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Тлумачення заповіту - це з`ясування змісту дійсного одностороннього правочину, з тексту якого неможливо встановити справжню волю заповідача.

Згідно п. 2.1 Глави 3 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, заповіт має бути складений так, щоб розпорядження заповідача не викликало незрозумілостей чи суперечок після відкриття спадщини. Нотаріус має перевірити, чи не містить заповіт розпоряджень, що суперечать вимогам законодавства.

При тлумаченні заповіту не допускається внесення змін у його зміст, адже заповіт - це особисте розпорядження фізичної особи щодо належного їй майна, майнових прав та обов`язків на випадок смерті.

У нотаріальному порядку позивач не може успадкувати спадкове майно, у зв`язку з чим звернувся до суду із позовною заявою про тлумачення заповіту.

Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 виданого 08 лютого 2006 року Богуславською районною державною адміністрацією ОСОБА_2 являлась власником земельної ділянки площею 1,3324 га, яка розташована на території Бїївецької сільської ради Богуславського району Київської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Витягом з державного земельного кадастру НВ 019 з датою формування 11.07.2019 вбачається, що власником земельної ділянки площею 1,3324 га, з кадастровим номером НОМЕР_1 , яка розташована на території Бїївецької сільської ради Богуславського району Київської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, являється ОСОБА_2 , документ, що посвідчує право - державний акт серії НОМЕР_2 від 08 лютого 2006 року.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову та прийняття рішення про тлумачення заповіту складеного ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 , який був посвідчений секретарем виконкому Біївецької сільської ради Богуславського району Київської області 16.02.2009 року та зареєстрований в реєстрі за №2 таким чином, що волевиявлення ОСОБА_2 при складенні заповіту було спрямовано на те, що вона на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження, за яким заповіла своїй дочці ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , все своє майно, а саме земельну ділянку площею 1,3324 га, з кадастровим номером НОМЕР_1 , яка розташована на території Бїївецької сільської ради Богуславського району Київської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала заповідачу на підставі державного акту серії НОМЕР_2 від 08 лютого 2006 року.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 11, 142 ч. 1, 200, 206, 263, 264, 265 ЦПК України ст.ст. 213, 1256 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Розтлумачити зміст заповіту складеного ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 , який був посвідчений секретарем виконкому Біївецької сільської ради Богуславського району Київської області 16.02.2009 року та зареєстрований в реєстрі за №2 таким чином, що волевиявлення ОСОБА_2 при складенні заповіту було спрямовано на те, що вона на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження, за яким заповіла своїй дочці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , все своє майно, а саме земельну ділянку площею 1,3324 га, з кадастровим номером НОМЕР_1 , яка розташована на території Бїївецької сільської ради Богуславського району Київської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала заповідачу на підставі державного акту серії НОМЕР_2 від 08 лютого 2006 року.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п/п 15.5) п/п 15 п. 1 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме через Богуславський районний суд Київської області.

Головуючий: суддя М. Б. Тітов