ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 542/1514/17 Номер провадження 22-ц/814/1729/19Головуючий у 1-й інстанції Стрельченко Т. Г. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Бондаревська С.М., Кузнєцова О.Ю.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення учасників справи) у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 19 лютого 2018 року, постановлене суддею Стрельченко Т.Г.,

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в:

05.10.2017 ОСОБА_2 звернувся в суд із вказаним позовом, в якому просив зобов`язати ОСОБА_1 виплачувати на його користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини її доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття. Зупинити стягнення аліментів згідно виконавчого листа по рішенню Новосанжарського районного суду Полтавської області від 11.05.2017 до вирішення цивільної справи в суді.

Заявлені вимоги позивач обґрунтував тим, що з відповідачкою перебував у зареєстрованому шлюбі, мають двох дочок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання яких ним сплачуються на користь відповідачки аліменти в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття.

Оскільки ОСОБА_6 проживає разом з позивачем та знаходиться на його повному утриманні, відповідачка участі у вихованні та утриманні дочки не приймає, тому позивач просить стягнути аліменти на утримання дочки в судовому порядку.

Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 19 лютого 2018 року задоволено позов ОСОБА_2 .

Стягнуто із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, в особі батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , починаючи з 05.10.2017 до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави 640 (шістсот сорок) грн. судового збору.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення районного суду вмотивовано тим, що спільна дитина сторін проживає разом із позивачем та знаходиться на його повному утриманні, що потребує значних коштів. Визначаючи розмір аліментів, судом враховано заявлені позивачем вимоги, а саме, 1/6 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, який, з урахуванням ч.2 ст.185 СК України, із змінами, внесеними згідно із Законом України №2475-VІІІ від 03.07.2018, не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Із рішенням районного суду не погодилася відповідачка, оскарживши його в апеляційному порядку. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне з`ясування обставин, просить рішення районного суду скасувати й ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що після розірвання шлюбу з позивачем вона разом з дітьми переїхала до м.Полтава. На початку навчального сезону, за бажанням старшої дочки ОСОБА_7 закінчити 8 класів в Новосанжарському НВК, прийнято рішення про тимчасове її проживання у бабусі, що не виключає її перебування у батька. Переїзд дочки був тимчасовий і обумовлений лише навчанням у школі. Кожні вихідні дочка приїжджала до м.Полтави на місце свого постійного проживання. Стверджує, що всі витрати по утриманню дочки здійснювалися саме нею, тоді як позивач вже намагався в судовому порядку зменшити розмір аліментів на утримання дочки.

Вказує, що позивач проживає сам, працює вахтовим методом по два тижні, а також з його боку мають місце непоодинокі випадки зловживання алкогольними напоями, тому відсутні підстави вважати, що дочка перебувала на постійному утриманні у батька.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження (ч.1ст.368 ЦПК України) без повідомлення учасників справи (ч.1 ст.369 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення. При цьому враховує наступне.

Судом установлено, що рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 11.05.2017 по справі №542/260/17 стягнуто із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно, починаючи з 22.02.2017 до досягнення дітьми повноліття./а.с. 4-5/.

ОСОБА_3 проживає разом із своїм батьком ОСОБА_2 , що підтверджується актом обстеження місця проживання від 31.08.2017./а.с.7/

Відповідно до довідки виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради від 14.09.2017 №5805 ОСОБА_2 проживає та зареєстрований у АДРЕСА_2 та має такий склад сім`ї: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.9/.

Задовольняючі позовні вимоги, районний суд виходив із того, що спільна дочка сторін проживає разом із позивачем та знаходиться на його утриманні, а тому, враховуючи встановлені обставини та керуючись положення ст.ст.181,182,183,191 СК України, районний суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Апеляційний суд із висновками суду першої інстанції погоджується. Доводи апеляційної скарги правильність зазначених висновків не спростовують, зводяться до незгоди з рішенням суду та переоцінки доказів.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).

Згідно ч.ч.1,5,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач, заявляючи про стягнення аліментів, надав суду докази проживання та перебування у нього на утриманні старшої дочки, що підтверджується актом обстеження місця проживання від 31.09.2017 та довідкою виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради №5805. Доводи апеляційної скарги про тимчасове проживання дочки з батьком та фактичне утримання її матір`ю не підтверджено жодним належним та допустимим доказом. Відповідач, визнаючи проживання дочки з батьком на час пред`явлення останнім позову та прийняття оскаржуваного рішення, не довела, що надає дочці утримання, не надавши жодного належного та допустимого доказу таких обставин.

Враховуючи викладене та норму ст.180 СК України щодо рівного обов`язку кожного з батьків по забезпеченню дитині необхідного матеріального утримання, а також відсутність істотних обставин, які могли б впливати на виконання відповідачкою своїх батьківських обов`язків щодо утримання дочки ОСОБА_7 , 2003 року народження, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування судового рішення та відмови у позові.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, ст.ст.381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 19 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17.07.2019.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді С.М. Бондаревська

О.Ю. Кузнєцова