Номер провадження: 22-ц/813/4222/19
Номер справи місцевого суду: 504/2453/18
Головуючий у першій інстанції Барвенко В. К.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання: Віцько А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Тищенка Станіслава Юрійовича на ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 25 липня 2018 року у справі за поданням старшого державного виконавця Лиманського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Баловнєвої О.С. щодо тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року старший державний виконавець Лиманського районного ВДВС Баловнєва О.С. звернулася до суду із поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним судового рішення.

При цьому, державний виконавець зазначає, що на виконанні Лиманського районного відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа виданого 30.03.2018 року Суворовським районним судом м.Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я в період з червня 2006 року по лютий 2016 рік у розмірі 103929 грн, а також моральну шкоду у розмірі 500 000 гривень, що в загальній сумі складає 603 629 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 6035 грн.

Боржник отримав постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, проте від виконання рішення суду ухиляється, що стало підставою звернення державного виконавця з даним поданням до суду.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 25 липня 2018 року подання державного виконавця про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України задоволено.

Тимчасово обмежено ОСОБА_1 право виїзду за межі України до повного погашення заборгованості за виконавчим провадженням ВП № 56091941.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, представник ОСОБА_1 адвокат Тищенко Станіслав Юрійович подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу про заборону виїзду за кордон України, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наведених в цій постанові підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 п.2 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо, зокрема справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Тимчасово обмежуючи ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, суд першої інстанції виходив з того, що боржник ухиляється від виконання своїх зобов`язань.

Проте, суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду передчасним.

Відповідно до ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 22 березня 2017 року, з урахуванням ухвали того ж суду від 11 травня 2017 року про виправлення описки, позовні вимоги ОСОБА_2 і ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у зв`язку з ушкодженням здоров`я в період з червня 2006 року по лютий 2016 року у розмірі 103 929 грн., а також моральну шкоду у розмірі 500 000 грн., а всього 603 629 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати за правову допомогу у розмірі 8 500 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 391 470,61 грн., моральну шкоду у розмірі 200 000 грн., а всього 591 470,61 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати за правову допомогу у розмірі 8 500 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 8 000 грн.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2017 року заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишена без задоволення.

Постановою апеляційного суду Одеської області від 27.02.2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 22 березня 2017 року в частині задоволення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди скасовано.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в частині витрат на придбання ліків, медичних матеріалів та допоміжних засобів задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1 866,60 грн.

У позові ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди:

- в частині витрат на посилене харчування, постійний медичний та сторонній догляд, навчання;

-у зв`язку із знищенням майна,

- а також про відшкодування моральної шкоди

відмовлено повністю.

В решті заочне рішення суду в частині часткового задоволення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на правову допомогу в розмірі 6 035 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати на правову допомогу в розмірі 22 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 6 058 грн. за розгляд справи в суді першої інстанції.

Постановою старшого державного виконавця Лиманського районного ВДВС ГТУЮ в Одеській області Баловнєвою О.С. від 06.04.2018 року відкрито виконавче провадження з виконавчого листа виданого 30.03.2018 року Суворовським районним судом м.Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я в період з червня 2006 року по лютий 2016 рік у розмірі 103929 грн, а також моральну шкоду у розмірі 500 000 гривень, що в загальній сумі складає 603 629 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 6035 грн. (а.с.46).

Обмежуючи 25.07.2018 року ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, суд першої інстанції не перевірив через Єдиний державний реєстр судових рішень наявність відкритого касаційного провадження за касаційною скаргою боржника на рішення суду про примусове виконання якого відкрите виконавче провадження в межах якого державний виконавець звернувся з подання про обмеження у виїзді за межі України.

Між тим, ухвалою судді Верховного Суду від 16.07.2018 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 22 березня 2017 року та постанову апеляційного суду Одеської області від 27 лютого 2018 року по цивільній справі про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та за клопотанням ОСОБА_1 зупинено виконання рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 22.03.2017 року та постанови апеляційного суду Одеської області від 27.02.2018 року до закінчення касаційного провадження.

Зупинення касаційним судом виконання рішення суду унеможливлює здійснення виконавчих дій з виконання оскаржуваного рішення до моменту поновлення касаційним судом за результатами перегляду оскаржуваного рішення його виконання.

При таких обставинах у суду першої інстанції не було підстав для задоволення подання державного виконавця про обмеження у виїзді за межі України.

Оскільки розгляд справи, за яким видано виконавчий документ ще триває, а виконання рішення суду зупинено судом касаційної інстанції до закінчення касаційного провадження, обмеження боржника у праві виїзду за кордон є передчасним.

Доводи щодо розгляду судом справи без участі державного виконавця та без вивчення матеріалів виконавчого провадження є неспроможними, оскільки не узгоджуються з матеріалами справи, відповідно до яких завірені копії матеріалів виконавчого провадження додані до справи і були в полі зору суду на час постановлення оскаржуваної ухвали. Що стосується відсутності державного виконавця, то останнім надано до суду відповідну заяву про розгляд справи у його відсутність. Дієвого правового механізму примусового забезпечення участі державного виконавця в судовому засіданні при вирішенні даного питання цивільно-процесуальним законодавством України не передбачено.

Таким чином, колегія суддів частково погоджується з доводами апеляційної скарги щодо наявності підстав для скасування ухвали суду, у зв"язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала Комінтернівського районного суду Одеської області від 25 липня 2018 року скасуванню з ухваленням рішення про залишення без задоволення подання державного виконавця про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Тищенка Станіслава Юрійовича - задовольнити частково.

Ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 25 липня 2018 року - скасувати.

Подання старшого державного виконавця Лиманського районного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області Баловнєвої О.С. про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України - залишити без задоволення.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено: 17.07.2019 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова