ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5614/19 Справа № 209/2275/17 Суддя у 1-й інстанції - Багбая Є. Д. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Свистунової О.В.

суддів Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.

за участю секретаря Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 березня 2019 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2017 року позивач ОСОБА_2 звернулася до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 11 липня 1998 року по 23 вересня 2011 року. Від шлюбу мають повнолітню дитину: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно рішення Дніпровського районного суду з відповідача стягувалися аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 29 серпня 2017 року ОСОБА_3 виповнилось 18 років і стягнення аліментів було припинено. В теперішній час донька є студенткою Кам`янського медичного коледжу денного відділення, навчається за рахунок державного бюджету, строк закінчення навчання 28 червня 2019 року. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Оскільки донька продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги, позивач зазнає матеріальні труднощі у зв`язку з відсутністю матеріальної допомоги відповідача. Донька проживає з матір`ю і фактично знаходиться на її утриманні. Просить суд стягнути аліменти з відповідача на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання .

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 березня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працює, на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на її утримання аліменти в розмірі 1/10 частини заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з 23 серпня 2017 року, до закінчення навчання, тобто, до 28 червня 2019 року, але не більше, чим до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 23 років.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення в частині суми місячного платежу допущено до негайного виконання.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 640 гривень 00 копійок на користь держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та висновки суду не відповідають встановленим обставинам.

У відзиві ОСОБА_2 просила рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК судове рішення повинне ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що при прийнятті рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та якими доказами це підтверджується, чи є інші фактичні дані, що мають значення для вирішення справи та докази, що їх підтверджують.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по 11 липня 1998 року по 23 вересня 2011 року, що підтверджується копією рішення суду /а.с. 4/.

Від шлюбу мають повнолітню дитину: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с. 5/.

Згідно рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 вересня 2011 року з відповідача стягувалися аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 45/100 частини його заробітку /а.с. 49/.

29 серпня 2017 року ОСОБА_3 виповнилось 18 років і стягнення аліментів було припинено. В теперішній час вона є студенткою Кам`янського медичного коледжу денного відділення, навчається за рахунок державного бюджету, строк закінчення навчання 28 червня 2019 року, що підтверджується довідкою з навчального закладу /а.с. 145/.

ОСОБА_3 отримує стипендію в розмірі близько 1500 гривень, працює медичною сестрою в медичній лікарні та отримує середньомісячну заробітну плату в розмірі 3723 гривні на місяць.

В 2008 році підробляла влітку. Інших доходів немає, що підтверджується довідкою пенсійного фонду /а.с. 155/.

Позивач ОСОБА_2 працює на ВАТ «ДМКД» машиністом, отримує щомісячну заробітну плату в розмірі близько 5000 гривень.

Крім заробітної плати отримує аліменти від відповідача на молодшу дитину в розмірі близько 1500 гривень, що підтверджується квитанціями про сплату аліментів /а.с. 50-88/.

Відповідач офіційно не працює, працює за наймом слюсарем на СТО, отримує середньомісячну заробітну плату в розмірі 5-6 тисяч гривень.

Сплачує аліменти на молодшу дитину позивачу по справі за рішенням суду, крім того має на утриманні дружину та малолітню дитину 2015 року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження /а.с. 47, 48/.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, стан здоров`я задовільний. Оскільки донька продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги, в зв`язку з чим повинна працювати не зважаючи та те, що навчається на денному відділенні, оскільки отримуваної стипендії їй не вистачає. Позивач зазнає матеріальні труднощі у зв`язку з відсутністю матеріальної допомоги відповідача щодо утримання доньки.

Проте, колегія суддів не може погодитись із таким висновком суду першої інстанції.

Як вбачається із матеріалів справи, суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не врахував ні матеріальний стан відповідача, ні знаходження на його утриманні інших осіб.

Крім того, позивачка не надала ні суду першої, ні апеляційної інстанції доказів розміру фактичних щомісячних витрат на утримання повнолітнього дочки.

Згідно ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно з п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Судом встановлено, що донька отримує стипендію, згідно довідки про доходи за 2016-2018р. її розмір складає 30 429,27 грн. (т.2 а.с. 146).

Встановлено, що донька працює молодшою медичною сестрою в медичній лікарні на 0,5 ставки, що підтвердила сама позивачка у своєму відзиві, наданою довідкою про доходи, згідно якої ОСОБА_3 отримала за 2017 грн. - 8123,22 грн, а за 2018 рік 20998,77 грн.

Також колегія суддів звертає увагу, що у відповідача на утриманні знаходиться малолітня дитина 2015 року народження від іншого шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про народження /а.с. 47, 48/.

Крім того, відповідач сплачує аліменти на молодшу дитину позивачки в розмірі близько 1500 гривень, що підтверджується квитанціями про сплату аліментів /а.с. 50-88/.

Зважаючи на викладене, та беручи до уваги, що донька отримує дохід у вигляді стипендії та заробітної плати, та те що, у відповідача знаходиться на утриманні малолітня дитина та він сплачує аліменти на іншу дитину, а позивачка не надала доказів ні суду першої, ні апеляційної інстанції розміру фактичних щомісячних витрат на утримання повнолітнього дочки та наявності у відповідача можливості надавати допомогу, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже, колегія дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги та скасування рішення ухвалення нового про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 259,268,374,376,381,382,383,384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 березня 2019 року скасувати і ухвалити нове.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання відмовити в повному обсязі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П.Красвітна

І.А. Єлізаренко