Справа № 147/361/19
Провадження №22-ц/801/1556/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дудіков А. В.
Доповідач :Сопрун В. В.
УХВАЛА

12 липня 2019 рокуСправа № 147/361/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Сопруна В.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тростянецького районного суду Вінницької області від 03 червня 2019 року у справі за матеріалами скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця, за участю заінтересованих осіб державного виконавця Тростянецького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Вінницькій області Водяницького Ігоря Віталійовича, ОСОБА_2 ,

встановив :

До Вінницького апеляційного суду надійшла справа з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тростянецького районного суду Вінницької області від 03 червня 2019 року, по якій не було сплачено судовий збір.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 27 червня 2019 року апеляційну скаргу залишено без руху із наданням строку протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали для усунення вказаних недоліків.

Судовий збір в розмірі 384,20 грн слід було перерахувати за такими реквізитами - отримувач УК у м. Вінниці /м. Вінниця/ 22030101, Код , Банк Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, рахунок № 0001 .

11 липня 2019 року ОСОБА_1 надав заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, в якій заперечує проти сплати судового збору за оскарження ухвали суду першої інстанції, посилаючись на правову позицію викладену в постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі №589/6044/13.

Відповідно до частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена згідно з вимогами, встановленими статтею 356 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір». Відповідно до частини першої статті 3 цього Закону судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд рішень Верховним Судом України; за видачу судами документів; у разі ухвалення судового рішення передбаченого цим Законом. За своїм змістом вказаний перелік є вичерпним та розширювальному тлумаченню не підлягає.

Оцінюючи доводи ОСОБА_1 , слід врахувати, що в пункті 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справа» зазначено, що провадження з виконання судових рішень є завершальною і невід`ємною частиною (стадією) судового провадження по конкретній справі, в якій провадження за скаргою не відкривається, а за подання позовної заяви сплачено відповідний судовий збір, ані у розділі VII ЦПК, ані в Законі України «Про судовий збір» (частина перша статті 3) не передбачено необхідність сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то за подання скарги судовий збір не сплачується.

У статті 4 Закону України «Про судовий збір» не визначено розмір ставки судового збору за подання скарги на дії державного виконавця.

Проте вищевикладене не впливає на оцінку правомірності оскаржуваної ухвали суду, оскільки предметом дослідження є не питання сплати судового збору за подання скарги до суду першої інстанції, а необхідність сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, постановленої за результатами розгляду скарги на дії державного виконавця.

У статті 3 згаданого Закону серед об`єктів справляння судового збору визначено, що такий збір сплачується, зокрема за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення.

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду юридичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору встановлюється в 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У постановах Верховного Суду від 18 січня 2018 року у справі № 565/256/15-ц, провадження № 61-1504св17; від 30 січня 2018 року у справі № 2-3280/11, провадження № 61-1356св18; від 14 лютого 2018 року у справі № 589/6044/13, провадження № 61-1900св18 висловлена правова позиція про те, що звільнення сторони виконавчого провадження від обов`язку сплати судового збору за подання скарги на дії державного виконавця є достатньою підставою також і для звільнення цієї категорії учасників справи від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції.

Однак Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 травня 2018 року у справі № 915/955/15, провадження № 12-66гс18 та об`єднана палата Касаційного цивільного суду від 20 червня 2018 року у справі № 752/7347/16-ц, навела висновок про правильне застосування норм права, згідно з яким статтею 4 Закону України «Про судовий збір» визначено ставку судового збору за подачу апеляційної і касаційної скарг на ухвалу суду у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Зазначене положення стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом України «Про судовий збір» справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.

Таким чином доводи ОСОБА_1 щодо звільнення його від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги при оскарженні дій державного виконавця, є помилковими та не підлягають задоволенню.

Згідно ч.2, 6, 7 ст.357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього кодексу. Питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення апеляційної скарги постановляється ухвала, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

Враховуючи викладене, апеляційну скаргу слід вважати неподаною та повернути скаржнику.

Враховуючи викладене, керуючись ст.357 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тростянецького районного суду Вінницької області від 03 червня 2019 року у справі за матеріалами скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця, за участю заінтересованих осіб державного виконавця Тростянецького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Вінницькій області Водяницького Ігоря Віталійовича, ОСОБА_2 вважати неподаною та повернути скаржнику.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Суддя: /підпис/ В.В. Сопрун

Згідно з оригіналом: В.В. Сопрун