Номер провадження: 22-ц/813/3890/19
Номер справи місцевого суду: 2-531/10
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Ващенко Л.Г., Колеснікова Г.Я.,

при секретарі - Маслову Р.Ю.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

позивача публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» в особі представника Жученка Р.О.

від відповідача ОСОБА_1 - не з`явились,

від відповідача ОСОБА_9. - не з`явились,

від відповідача ОСОБА_4 - не з`явились,

переглянувши справу №2-531/10 за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою адвокатського об`єднання «Мутаф, Лікша і партнери» в особі Мутаф Володимира Андрійовича в інтересах ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16 квітня 2014 року у складі судді Загороднюка В.І., -

в с т а н о в и в :

Позивач АКІБ «УкрСиббанк» (після зміни найменування ПАТ «УкрСиббанк»), звернувшись 25 вересня 2006 року до суду з вищевказаним позовом, вказав, що між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 укладено Договір про надання споживчого кредиту №0 від 26 липня 2006 року, за яким надано в кредит 613000,00 швейцарських франків під 8,99% річних із зобов`язанням повернення кредиту у повному обсязі не пізніше 26 липня 2027 року. Для забезпечення виконання кредитних зобов`язань між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено Іпотечний договір від 26 липня 2006 року; між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_6 (після зміни прізвища ОСОБА_6 ) Договір поруки №27559 від 26 липня 2006 року, між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 укладено Договір поруки №27554 від 26 липня 2006 року. Посилаючись на невиконання зобов`язань за кредитним договором, позивач АКІБ «УкрСиббанк» після уточнення станом на 3 квітня 2014 року вимог остаточно просив стягнути солідарно з позичальника та поручителів заборгованість в загальній сумі 621919,10 швейцарських франках, що по курсу НБУ станом на 3 квітня 2014 року рівно 7821457,35 грн., та судові витрати в загальній сумі 1730,00 грн. (т.1 а.с.2-8, 115-124, т.2 а.с.52).

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 19 жовтня 2006 року відкрито провадження у справі (т.1 а.с.1).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22 січня 2010 року позовну заяву ПАТ «УкрСиббанк» залишено без розгляду у зв`язку з неявкою позивача в судові засідання без поважних причин (т.1 а.с.207).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 5 грудня 2012 року ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 22 січня 2010 року залишено без змін (т.2 а.с.282).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 червня 2013 року ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 22 січня 2010 року про залишення позову без розгляду, ухвалу апеляційного суду Одеської області від 5 грудня 2012 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для розгляду (т.1 а.с.317-318).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 18 березня 2014 року провадження в справі в частині вимог до ОСОБА_8 закрито у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.2 а.с.57).

Відповідач ОСОБА_6 змінила прізвище на « ОСОБА_6 » з підстав реєстрації шлюбу 8 листопада 2013 року (т.2 а.с.109, 110).

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_9 пояснень, заперечень суду першої інстанції не надали.

Відповідач ОСОБА_4 в особі представника позов не визнала, прославшись на те, що за домовленістю з позичальником не мала сплачувати заборгованість.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16 квітня 2014 року позов задоволено (т.2 а.с.72-74).

Висновок суду мотивовано невиконання позичальником зобов`язань, забезпечених порукою, солідарною відповідальністю позичальника як боржника та його поручителів перед кредитором, не припустимістю односторонньої відмови від виконання зобов`язань.

Рішення звернуто до примусового виконання, виконавчі листи видано 20 травня 2014 року.

Ухвалою судді Одеського апеляційного суду від 11 лютого 2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвокатського об`єднання «Мутаф, Лікша і партнери» в особі Мутаф В.А. в інтересах ОСОБА_3 на рішення суду (т.2 а.с.125-126).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 1 березня 2019 року справу призначено до розгляду (т.2 а.с.128).

В апеляційній скарзі представник в інтересах ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про відмову у позові (т.2 а.с.115-119).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає у розгляді справи за відсутності належного повідомлення відповідача; недоведеності права банку вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів, пені; у відсутності солідарного обов`язку всіх поручителів тощо.

В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк» заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги обґрунтовує невиконанням боржником своїх договірних зобов`язань, простроченням повернення чергової частини кредиту, що обумовило виникнення права на дострокове повернення кредиту; обґрунтовує солідарною відповідальністю боржника та поручителів в силу змін до законодавства, внесених Законом України №2478-УШ від 4 лютого 2019 року, які застосовуються в тому числі й до відносин, що виникли до введення Закону в дію (т.2 а.с.149-150).

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, судового рішення без змін з огляду на наступне.

Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.

Між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» () та ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) укладено Договір про надання споживчого кредиту №0 від 26 липня 2006 року, за яким надано в кредит грошові кошти в сумі 613000,00 швейцарських франків під 8,99% річних та зобов`язання повернути кредит у повному обсязі у терміни, встановлені графіком погашення кредиту, але в будь-якому випадку не пізніше 26 липня 2027 року (т.1 а.с.17-26, 27-34).

Між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» () та ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) укладено Іпотечний договір від 26 липня 2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ситніковою Ю.П., зареєстрований в реєстрів під №1901, за яким для забезпечення виконання зобов`язань за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 26 липня 2006 року передано в іпотеку нерухоме майно - квартиру загальною площею 305,2 кв.м житловою площею 160,5 кв.м, розташовану за адресом: АДРЕСА_1 (т.1 а.с.35-40).

Між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» () та ОСОБА_6 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) укладено Договір поруки №27559 від 26 липня 2006 року, за яким поручитель поручилась за виконання боржником перед кредитором в повному обсязі зобов`язань за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 26 липня 2006 року (т.1 а.с.41).

Між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» () та ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) укладено Договір поруки №27554 від 26 липня 2006 року, за яким поручитель поручилась за виконання боржником перед кредитором в повному обсязі зобов`язань за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 26 липня 2006 року (т.1 а.с.42).

Між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» () та ОСОБА_8 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) укладено Договір поруки №27556 від 26 липня 2006 року, за яким поручитель поручився за виконання боржником перед кредитором в повному обсязі зобов`язань за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 26 липня 2006 року (т.1 а.с.43).

15 вересня 2006 року АКІБ «УкрСиббанк» направлено поручителям ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 вимогу, за змістом якої повідомлено про невиконання станом на 15 вересня 2006 року позичальником ОСОБА_1 зобов`язань за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 26 липня 2006 року, що виразилось у порушенні термінів повернення кредиту та, як наслідок, у виникненні у банку права змінити термін погашення кредиту в порядку, визначеному у розділі 11 договору, та вимагати дострокового повернення отриманого кредиту та плати за кредит у встановлений заново термін у повному обсязі (т.1 а.с.44-46).

Згідно розрахунку за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 26 липня 2006 року, забезпеченим Договорами поруки №27554 від 26 липня 2006 року, №27556 від 26 липня 2006 року, №27559 від 26 липня 2006 року, заборгованість станом на 14 вересня 2006 року становила:

сума строкової заборгованості кредитних коштів - 608134,00 швейцарських франків;

сума заборгованості по простроченому кредиту - 4416,48 швейцарських франків;

сума заборгованості по простроченим процентам на 1 вересня 2006 року - 4743,01 швейцарський франк;

сума заборгованості по процентам на 14 вересня 2006 року - 1988,58 швейцарських франків;

сума пені за несвоєчасні сплату кредиту - 184,40 швейцарських франків (755,10 грн.);

сума пені за несвоєчасну сплату процентів - 18,98 швейцарських франків (77,14 грн.);

кредитна заборгованість виникла 11 серпня 2006 року, з моменту виникнення кредитної заборгованості погашень не було; прострочена заборгованість по процентам виникла 12 вересня 2006 року, з моменту виникнення заборгованості по процентам погашень не було; всього заборгованість рівна 619485,45 швейцарських франків, що по курсу НБУ на 14 вересня 2006 року становило 1517185,85 грн. (т.1 а.с.86-101, 126-165).

Позов до суду про стягнення з позичальника та поручителів заборгованості подано 25 вересня 2006 року.

Рішенням Верховного Суду України від 27 квітня 2011 року за касаційною скаргою ПАТ «УкрСиббанк» скасовано рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2010 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 22 вересня 2010 року; ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_4 до ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_10 про розірвання Договору поруки №27554 від 26 липня 2006 року (а.с.228-229).

Рішенням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 березня 2012 року за касаційною скаргою ПАТ «УкрСиббанк» скасовано рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 лютого 2010 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 22 вересня 2010 року; ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_8 до ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_10 про розірвання Договору поруки №27556 від 26 липня 2006 року (а.с.130-132).

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України). З підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, виникають зобов`язання (ч.2 ст.509 ЦК України). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства (ст.526 ЦК України). Виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою, порукою, заставою (ч.1 ст.546 ЦК України). У разі порушення зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.ч.1,2 ст.554 ЦК України).

Встановлено, що на підставі укладеного ОСОБА_1 Договору про надання споживчого кредиту №0 від 26 липня 2006 року виникло кредитне зобов`язання, виконання якого позичальником ОСОБА_1 було забезпечено порукою ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 на підставі Договорів поруки №27554 від 26 липня 2006 року, №27556 від 26 липня 2006 року, №27559 від 26 липня 2006 року та іпотекою ОСОБА_1 на підставі Іпотечного договору від 26 липня 2006 року.

Кредитний договір та забезпечувальні договори недійсними не визнано.

Відповідно до положень частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.

За умовами Договору про надання споживчого кредиту №0 від 26 липня 2006 року позичальник ОСОБА_1 , зокрема, зобов`язався повернути одержаний кредит та сплатити нараховані банком проценти, комісії та інші платежі у порядку та терміни, встановлені Договором (п.4.1); погашати кредит, сплачувати проценти, комісії та інші платежі на рахунок, вказаний в першому розділі даного Договору (п.4.2); Банк, зокрема, у випадку порушення позичальником термінів повернення кредиту або термінів сплати процентів, комісій строком більш ніж на один місяць, та/або порушення інших умов Договору та/або у випадку порушення позичальником та/або застоводавцем та/або поручителем та/або гарантом умов укладеного договору щодо надання забезпечення виконання зобов`язань позичальника за цим Договором, має право вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів, комісій у порядку, встановленому розділом 11 цього Договору (п.5.4).

Згідно наявних в справі розрахунків заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 26 липня 2006 року кредитна заборгованість виникла 11 серпня 2006 року, з моменту виникнення кредитної заборгованості погашень не було; прострочена заборгованість по процентам виникла 12 вересня 2006 року, з моменту виникнення заборгованості по процентам погашень не було.

Відповідачами не спростовано вимоги позивача щодо відсутності погашень за кредитом, процентами тощо, не надано доказів внесення грошових коштів в рахунок повернення кредиту, сплати процентів за користування коштами в порядку та строки, встановлені Договором.

За таких обставин, не приймаються доводи апеляційної скарги щодо недоведеності позивачем виникнення у нього на час звернення до суду з позовом права вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів.

Звернення до суду з вимогою про дострокове повернення всіх сум за кредитним договором у зв`язку з порушенням умов договору згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України є наслідком невиконання (неналежного виконання) боржником своїх договірних зобов`язань.

Згідно роз`яснень пункту 24 Постанови Пленуму ВССУ №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних відносин» пред`явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору) так і пред`явлення до нього позову. Зазначеної позиції притримується й Верховний Суд, що вбачається зі змісту постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року в справі №310/11534/13-ц.

Реалізація кредитором права на судовий захист шляхом дострокового стягнення кредитних коштів не може залежати від умов певної кредитної угоди, так як таке право прямо передбачене нормами Закону. Оскільки право на дострокове повернення кредиту закріплено Законом, то його реалізація залежить від настання певного юридичного факту, прямо передбаченого Законом. Єдиною обставиною, з якою Закон пов`язує виникнення права на дострокове повернення кредиту відповідно до статті 1050 ЦК України, є факт прострочення повернення чергової частини кредиту.

Доводи апеляційної скарги передбачену в даному випаду як Законом, так і договором обставину, з якою пов`язується виникнення права на дострокове повернення кредиту, як то факт прострочення повернення чергової частини кредиту, не спростовують.

Відповідно до положень частини 3 статті 554 ЦК України в редакції Закону України від 3 липня 2018 року №2478-УШ, що набув чинності 4 лютого 2019 року, особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно Перехідних положень Закону України від 3 липня 2018 року №2478-УШ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування» цей Закон застосовується до відносин, що виникли після введення його в дію, а також до відносин, що виникли до введення його в дію та продовжують існувати після введення його в дію.

З огляду на зміну законодавства, станом на теперішній час не можна стверджувати, що наявність кількох самостійних договорів поруки за одним зобов`язанням обумовлює відсутність солідарної відповідальності поручителів. Рішення суду про стягнення заборгованості само по собі не припиняє договірних зобов`язань за договором поруки, відтак, оскільки зобов`язання з поруки на теперішній час не припинені, то слід виходити з того, що Закон України від 3 липня 2018 року №2478-УШ розповсюджує свою дію на зобов`язальні правовідносини, що виникли на підставі укладених договорів поруки у забезпечення належного виконання Договору про надання споживчого кредиту №0 від 26 липня 2006 року.

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування судом статті 554 ЦК України наразі втратили свою актуальність, відтак, не приймаються.

Відповідно до положень частини 1 статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Кредитні зобов`язання, забезпечені порукою виникли 26 липня 2006 року на підставі укладених договорів; позов до суду пред`явлено 25 вересня 2006 року; судове рішення прийнято 16 квітня 2014 року, тобто майже як через 8 років з дня пред`явлення до суду позову. З матеріалів справи вбачається, що поручителями окремо подавались позови про розірвання договорів поруки, судові рішення у цих справах пройшли всі три судові інстанції. У даній справі в апеляційному порядку було оскаржено ухвалу суду першої інстанції про залишення позову без розгляду.

Отже, з огляду на матеріали справи, тривалість розгляду справи, колишніх подружніх відносин поручителя ОСОБА_3 з позичальником ОСОБА_1 , обов`язку поручителя цікавитися виконанням боржником зобов`язань, неотриманням на протязі багатьох років кореспонденції суду тощо, безпідставно вважати, що суд першої інстанції порушив процесуальні права ОСОБА_3 на участь у справі. Саме по собі у даному випадку посилання на те, що не була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, не доводить порушення процесуальних прав, так як матеріли справи вказують як на ухилення від виконання зобов`язань на протязі 12 років, так і на зловживання процесуальними правами учасника справи.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення процесуальних прав ОСОБА_3 не приймаються.

Правові підстави для скасування судового рішення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 відсутні.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвокатського об`єднання «Мутаф, Лікша і партнери» в особі Мутаф Володимира Андрійовича в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16 квітня 2014 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Г.Я.Колесніков