РІШЕННЯ

Іменем України

11 липня 2019 року селище Шевченкове

Шевченківський районний суд Харківської області в складі:

гол-чого судді Стеганцова С.М.,

за участю секретаря Реуцької Н.В.,

розглянувши у відкритому у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

Представник позивача за довіреністю звернувся до Шевченківського районного суду Харківської області із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, який обґрунтував наступним:

23.09.2011 року між банком та відповідачем було укладено кредитний договір б/н від 23.09.2011 року, згідно якого відповідач по справі отримав кредит в розмірі 8 400,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, а відповідач в свою чергу зобов`язався сплачувати кредитору проценти за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складають між ним та банком Договір.

Банк свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, проте відповідач взятих на себе зобов`язань за договором не виконав, в зв`язку з чим станом на 22.05.2019 року має заборгованість- 34108,17 грн.., з яких:

18061,59 грн. - заборгованість за тілом кредита;

5095,64 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита;

0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками;

8650,55 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання;

200,00 грн. - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн;

а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:

500.00 грн. - штраф (фіксована частина).

1600.39 грн. - штраф (процентна складова), яку позивач по справі просить стягнути з відповідача.

Представник позивача надав письмову заяву про слухання справи в відсутність представника позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити (а.с.37).

Відповідач в судовому засіданні в усній формі проти задоволення позову заперечував, але відзив на позовну заяву суду не надав.

Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Відзив на позов відповідачем суду не надано.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору, № б/н від 23.09.2011 року, відповідач отримав кредит у розмірі 8400.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті - www.privatbank.ua складає та Банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом Копії Витягу з "Умов та правил надання банківських послуг" та Витягу з "Тарифів Банку"

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, н яких Відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру і ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.

При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Договору.

Пунктом 1.1.3.2.4 Договору для АТ КБ "ПРИВАТБАНК" передбачена можливість зміни Тарифів інших невід`ємних частин Договору. При цьому у сторін Договору виникають обов`язки:

- у Кредитора: інформування позичальника щодо внесених змін шляхом надання випік картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 Договору;

- у Позичальника: отримання виписки про стан та про здійснені операції по карткових рахунках 1.1.2.1.5 Договору).

На підставі п. 1.1.5.2 Договору, неотримання або несвоєчасне отримання Клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє Клієнта від виконання його зобов`язань за даним Договором.

Згідно п.п. 1.1.6.1,1.1.6.2 Договору зміни в «Умови та правила надання банківських послуг» вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє клієнтів про внесені зміни шляхом використання різних каналів зв`язку серед яких: офіційний сайт банку www.privatbank.ua, SMS - повідомлення клієнтам про зміни даних клієнтські виписки, інші канали інформування.

У разі незгоди зі змінами "Умов та правил надання банківських послуг" або "Тарифів Банку" має право надати Банку заяву про розірвання Договору виконавши умови п. 2.1.1.5.4 Договору.

Відповідач зобов`язався:

-на підставі п. 2.1.1.5.5 Договору погашати заборгованість за Кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором;

- слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту. згідно п. 2.1.1.5.7 Договору, а у разі невиконання зобов`язань за Договором, у відповідності до п.п. 2.1.1.5.6 Договору, на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту Овердрафту), оплати Винагороди Банку.

Пунктом 2.1.1.12.1 Договору сторонами погоджено, що зобов`язання Клієнта з повернення тіла у. процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальна заборгованість клієнта є борговими зобов`язаннями.

Відповідно до п. 2.1.1.3.3 Договору Відповідач доручив Банку списувати з карткового рахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених ним операцій, а також вартість послуг, визначену Тарифами Банку при настанні термінів платежу, а при виникненні боргових зобов`язань згідно п.п. 2.1.1.12.9 Договору, списувати з будь-якого рахунку відкритого в Банку (у т.ч. з карткового рахунку) грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов`язань, у тому числі Мінімального обов`язкового платежу. Списання коштів здійснюється відповідно до встановленого законодавством порядку.

На підставі п. 2.1.1.12.2 Договору, сплату процентів за користування Кредитом Клієнт здійснює шляхом надання доручення Банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих процентів (договірне списання).

Якщо на дату нарахування процентів Клієнт використав всю суму кредиту, сторони узгодили збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов`язань за кредитом, що мала місце на дату нарахування процентів.

Відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ"ПРИВАТБАНК".

Банк просить стягнути з відповідача - загальну заборгованість за наданим кредитом, яка є сумою зазначених колонок розрахунку, а саме «складову заборгованість за наданим кредитом» та «загальне сальдо за нарахованою пенею за прострочене зобов`язання».

Позивачем у справі зазначено, що в даному випадку грошові кошти надавалися відповідачу у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Окрім того, особистим підписом відповідач підтвердила ту обставину, що вона повністю ознайомлена та погоджується з Умовами та правилами надання кредиту.

Посилання відповідача на несправедливі умови кредитування не можуть братися до уваги, оскільки в порядку приписів ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, відзив відповідача, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено наступне.

Відповідачем було подано заяву до АТ «КБ «Приватбанк» б/н від 23.09.2011,згідно якої він отримав кредит у розмірі 8400 гривень.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті - складає договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом Копії Витягу з "Умов та правил надання банківських послуг" та Витягу з "Тарифів Банку"

АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

Відповідач зобов`язався:

-на підставі п. 2.1.1.5.5 Договору погашати заборгованість за Кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором;

- слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту. згідно п. 2.1.1.5.7 Договору, а у разі невиконання зобов`язань за Договором, у відповідності до п.п. 2.1.1.5.6 Договору, на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту Овердрафту), оплати Винагороди Банку.

Пунктом 2.1.1.12.1 Договору сторонами погоджено, що зобов`язання Клієнта з повернення тіла і процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальна заборгованість клієнта є борговими зобов`язаннями.

На підставі п. 2.1.1.12.2 Договору, сплату процентів за користування Кредитом Клієнт здійснює шляхом надання доручення Банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих процентів (договірне списання).

Відповідач станом на 22.05.2019 року має заборгованість- 34108,17 грн.., з яких:

18061,59 грн. - заборгованість за тілом кредита;

5095,64 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита;

0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками;

8650,55 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання;

200,00 грн. - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн;

а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:

500.00 грн. - штраф (фіксована частина).

1600.39 грн. - штраф (процентна складова).

Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Суд вважає, що між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем шляхом підписання анкети-заяви про приєднання, було укладено в письмовій формі кредитний договір.

Вказані обставини свідчать про дотримання письмової форми правочину та укладення кредитного договору, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді 8400 гривень встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у погодженому сторонами розмірі.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

До суду з даним позовом позивач звернувся 10.06.2019 року, тобто в межах строку позовної давності, загальний строк якої дорівнює три роки.

Згідно ст.629ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно дост.526ЦК України,зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк.

Як зазначено в ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу, які регулюють відносини позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору.

Частиною першою статі 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України.

Статтею 549 ЦК України передбачено обов`язок боржника сплатити кредитору неустойку (штраф, пеню) в разі порушення ним зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч. 2 вказаної статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Щодо позовних вимог про стягнення штрафу (фіксованої складової в розмірі 500,00 грн. та процентної складової в розмірі 1600,39 грн.), то суд відмовляє у вказаних вимогах з наступних підстав.

В правових позиціях, викладених в постановах Верховного суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15, та від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1374цс17, зазначено, що цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Враховуючи, що суд частково задовольняє позовні вимоги в частині стягнення заборговакності по пені за період позовної давності, відсутні підстави для стягнення нарахованим банком суми штрафу за прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання.

Також суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача тіло кредиту, зазначене банком у розрахунку - у розмірі 18061,59 грн.

За таких обставин суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 18061,59 грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту 5095,64 гривень та заборгованості за пенею в розмірі 8650,55 грн., 200 грн. пені, всього заборгованості в розмірі 32 008, 17 гривень гривень без врахування суми штрафу.

Враховуючи викладене, суд у відповідній частині не погоджується з розрахунком заборгованості, виконаним представником позивача з урахуванням штрафу (а.с. 5-10).

Укладення кредитного договору між сторонами відбулось згідно законодавства України. Збільшення кредитного ліміту банком проводилось відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг, з якими відповідач був ознайомлений, що підтверджується його особистим підписом в анкеті-заяві.

Банком під час предявлення позову було сплачено судовий збір в розмірі 1921,00 грн., Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пропорційно розміру задоволених позовних вимог суд стягує з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 808 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 247, 259, 263-265, 274 ЦПК України, ст. ст. 509, 525, 526, 527, 530, 610, 611, 625, 1049, 1050, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

Позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , іден. код: НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приват Банк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 д) заборгованість за договором кредиту № б/н від 23.09.2011 року в розмірі 32 008, 17 гривень (р/р № 3111, МФО 305299, )..

В іншій частині позовних вимог про стягнення штрафу - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , іден. код: НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приват Банк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 д) судовий збір пропорційно задоволених вимог в розмірі 1 808 гривень (р/р № НОМЕР_2 , МФО 305299, )..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Харківського апеляційного суду, або через Шевченківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 15.07.2019 року.

Суддя Шевченківського

районного суду С.М. Стеганцов