Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/866/19

17 липня 2019 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківскої області

в складі: головуючого-судді Флоряк Д.В.,

секретаря Буратчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та визначення їх в твердій грошовій сумі -

ВСТАНОВИВ:

25 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та визначення їх в твердій грошовій сумі

Свої вимоги мотивує тим, що 18 травня 2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 у АДРЕСА_6. В шлюбі в них народилося троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зазначила, що спочатку вони проживали в АДРЕСА_5. Однак в подальшому, за відсутності роботи, вона змушена була повернутися з дітьми додому в с.Білі Ослави, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, а відповідач продовжував працювати в Республіці Чехія, однак не допомагав їй утримувати їхніх спільних дітей та нерегулярно висилав кошти. Рішенням Надвірнянського районного суду від 10 серпня 2012 року вирішено стягувати з ОСОБА_2 в її користь аліменти на утримання дочки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/2 частки зі всіх видів його доходу , який не може бути меншим ніж 30 %. Відповідач по справі на даний час не має регулярного, постійного щомісячного заробітку, а тому виникла необхідність змінити спосіб стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей з частки та визначити їх в твердій фіксованій грошовій сумі. Вважає, що відповідач, ОСОБА_2 має змогу та повинен платити аліменти на утримання троїх неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі. Просить змінити спосіб стягнення аліментів, визначених рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 10 серпня 2012 року і стягувати з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_3 , аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі 6000 грн., а саме по 2000 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття та стягнути з відповідача по справі на користь держави судові витрати.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 подала заяву, в якій заявлені нею позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила постановити рішення, яким змінити спосіб та розмір стягнення аліментів з ОСОБА_2 згідно Надвірнянського районного суду від 10 серпня 2012 року з 1/2 частки зі всіх видів його доходу, який не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на тверду грошову суму, та стягувати з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі по 2000 грн. щомісячно на кожну дитину.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлений шляхом розміщення оголошення на сайті Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 02 липня 2019 року, заяви про причини неявки чи слухання справи в його відсутність суду не подавав. Відзив на позов також не подавав.

Сторони, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про зміну місця свого проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається по останньому відомому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

За письмової згоди позивача суд прийшов до висновку про ухвалення рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Згідно ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку.

Частинами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 20.11.1989 року, яка набрала чинності для України 27.09.1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Згідно з Принципом 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відтак, обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що сторони по даній справі перебувають у шлюбі з 18 травня 2007 року, який зареєчстрували у АДРЕСА_3 (а.с.5)

В шлюбі в сторін народилосяся троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками яких записані сторони по справі.(а.с.6-9)

Рішенням Надвірнянського районного суду від 10 серпня 2012 року вирішено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця республіки Малі і жителя АДРЕСА_4 , в користь ОСОБА_1 на утримання дочки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в розмірі 1/2 частки зі всіх видів його доходу, який не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 11 травня 2011 року. На підставі даного рішення було видано виконавчий лист.(а.с.10)

З довідки Білоославської сільської ради Надвірнянського району №1716 від 28.07.2017 вбачається, що позивач ОСОБА_1 дійсно проживає у АДРЕСА_3 . Відповідач ОСОБА_2 по даній адресі не проживає, так як виїхав у невідомому напрямку. (а.с.11)

Крім того, з довідки Білоославської сільської ради Надвірнянського району №1717 від 28.07.2017 вбачається, що позивач ОСОБА_1 має на утриманні трьох неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Відповідач ОСОБА_2 матеріальної допомоги дітям не надає. (а.с.12)

Позивач у своїх позовних вимогах просить суд змінити розмір аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей, встановивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі, а саме у розмірі 2000, 00 грн. на кожну дитину. Вважає, що визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі сприяє інтересам дітей, оскільки відповідач на даний час офіційно не працює.

В силу ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них, в тому числі з новим визначенням розміру аліментів в іншій частці від доходу або в твердій грошовій сумі (постанова Верховного Суду України від 05.02.2014 р. у справі № 6-143цс13).

Відповідно до ч. 1 ст.192 Сімейного кодексу України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, тому виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Таким чином, положення ст. 192 Сімейного кодексу України регулює зміну розміру аліментів, тобто їх зменшення або збільшення.

Верховний Суд України в постанові від 05.02.2014 по справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов"язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

При цьому суд враховує, що відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров?я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров?я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Виконання передбачених ст. 150 СК України обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини, пов`язане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини здоровою як фізично так і духовно. Тому, визначений на законодавчому рівні прожитковий мінімум для дитини певного віку має забезпечуватись насамперед батьками дитини.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Отже, враховуючи зміни законодавства стосовно мінімального розміру аліментів та зміни в матеріальному стані позивача, суд приходить до висновку про те, що наявні підстави для зміни розміру аліментів, визначених за рішенням суду від 31 жовтня 2012 року.

Беручи до уваги необхідність врегулювання аліментних правовідносин, що виникли між сторонами, на принципах справедливості, сумлінності і розумності, суд вважає, що заявлений ОСОБА_1 позов про зміну розміру та способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей з урахуванням матеріального положення обох сторін та їхніх дітей, підлягає до задоволення.

Тому, з врахуванням всіх обставин справи, наявних в матеріалах справи доказів, встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для неповнолітньої дитини, а також матеріального становища дітей, їх стану здоров`я, що дохід матері є недостатнім для належного матеріального забезпечення необхідних першочергових потреб дітей (харчування, лікування, навчання, придбання одягу, тощо), а також матеріального стану платника аліментів, що інших утриманців він не має, будь-яких доказів свого важкого матеріального становища або важкого стану здоров`я, який перешкоджає йому заробляти кошти для прожиття, суду не надав, суд вважає, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання своїх дітей, але в меншому розмірі, який визначила позивач, в зв`язку з чим суд прийшов до висновку, що розмір аліментів може бути визначений судом щомісячно по 1500 грн. на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дітей, що узгоджується з нормами чинного цивільного законодавства та відповідає принципам розумності та справедливості.

З урахуванням задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь держави підлягає 768 грн. 40 коп. судового збору.

На підставі викладеного, ст. 180-183, 184, 191, 192, 196, 197 Сімейного Кодексу України, керуючись ст. 12, 19, 81, 247, 258-260, 263-265, 280-283ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та визначення їх в твердій грошовій сумі - задоволити частково.

Змінити спосіб та розмір стягуваних з ОСОБА_2 аліментів згідно рішення рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 10 серпня 2012 року (справа № 2-581/11) з 1/2 частки зі всіх видів його доходу на тверду грошову суму, та стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , останнє відоме місце проживання АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 (інд.номер НОМЕР_1 ) на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

В решта позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (ідент. номер невідомий) в дохід держави 768,40 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Надвірнянський районний суд.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Флоряк Д.В.