ЄУН № 336/4228/19
пр. № 2/336/2779/2019
УХВАЛА

Іменем України

16 липня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк О.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення прізвища, визначення місця роживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення прізвища позивача, визначення місця проживання дитини разом з позивачем.

Статтею 175 ЦПК України встановлені вимоги до позовної заяви. Так, позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Як вказував Європейський суд з прав людини у рішенні «Креуз проти Польщі» за заявою № 28249/95 від 19.06.2001 «право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх "цивільних прав та обов`язків", пункт 1 статті 6 залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети.

Вимогам ЦПК України позовна заява не відповідає.

Так, в позовній заяві відсутні виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини в частині вимог про визначення місця проживання дітей; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Так, позивачем окрім вимоги про розірвання шлюбу заявлено вимогу про залишення їй прізвища після розірвання шлюбу та про визначення місця проживання неповнолітньої дитини разом з позивачем.

Натомість позивачем не зазначено підстави для об`єднання в позовній заяві вимог, які не пов`язані між собою ані підставою, ані предметом.

Крім того, статтею 4 ЦПК України визначено право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 160 ч. 1 СК України вказано, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Позивачем в позовній заяві не вказано в чому саме полягає порушення його права з боку відповідача, адже не зазначено будь-яких обставин, які б свідчили про те, що відповідач не згоден з проживанням дитини разом із позивачем, враховуючи, що сторони мешкають разом.

Таким чином, позивачем в позовній заяві не викладено обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги про визначення місця проживання дитини та не зазначено доказів, що підтверджують вказані обставини.

Позивачем не вказано в позовній заяві підстав для заявлення позовних вимог про залишення їй прізвища та необхідність вирішення цього питання в судовому порядку.

Статтею 15 ч. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398 від 04.02.2019 року вказано, що той з подружжя, який бажає відновити своє дошлюбне прізвище, повинен заявити про це в органі державної реєстрації актів цивільного стану під час державної реєстрації розірвання шлюбу.

Статтею 16 ч. 2 Закону України № 2398 передбачено, що державна реєстрація зміни імені проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за заявою фізичної особи, яка досягла віку, встановленого законом, за місцем її проживання за наявності в архівах відділів державної реєстрації актів цивільного стану відповідних актових записів цивільного стану та відомостей у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян.

Таким чином, питання зміни прізвища подружжя після розірвання шлюбу або залишення такого прізвища без змін не відноситься до компетенції суду, а проводиться в порядку, передбаченому чинним законодавством за заявою того з подружжя, який бажає змінити прізвище.

Водночас, суд не вбачає підстав для відмови у відкритті провадження в цій частині, адже у разі відсутності підстав для захисту прав особи в обраний нею спосіб суд відмовляє у задоволенні позову.

За таких обставин суд виходить з вимог, заявлених позивачем.

Позивачем в прохальній частині позову заявлено вимогу про розірвання шлюбу, вимогу про визначення прізвища позивача, вимогу про визначення місця проживання дитини.

Стаття 6 ч. 3 Закону України «Про судовий збір» № 3674 від 8 липня 2011 року вказує, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позивачем заявлено три вимоги немайнового характеру: про розірвання шлюбу, про визначення прізвища, про визначення місця проживання дитини, тож судовий збір належить сплатити за кожну вимогу немайнового характеру.

Загальна сума судового збору, виходячи з заявлених позовних вимог складає 2305,20 гривень (768,4 гривеньх3).

Позивачем не сплачений судовий збір та заявлено клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору без будь-якого обґрунтування такого клопотання.

При вирішенні заяви про звільнення від сплати судового збору суд виходить з наступного.

Статтею 136 ЦПК України вказано, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Якщо у встановлений судом строк судові витрати не будуть сплачені, заява відповідно до статті 257 цього Кодексу залишається без розгляду, або витрати стягуються за судовим рішенням у справі, коли сплата судових витрат була відстрочена або розстрочена до ухвалення цього рішення.

Позивачем не надано жодного документу на підтвердження того, що його матеріальний стан не дозволяє сплатити судовий збір при поданні позову.

Оскільки позивачем не надано документів щодо свого матеріального стану в обґрунтування клопотання про відстрочення сплати судового збору, суд не вбачає підстав для відстрочення або розстрочення позивачеві сплати судового збору.

Статтею 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним залишити позовну заяву без руху, надавши позивачеві строк для усунення недоліків.

З метою усунення недоліків позивачеві належить вказати підстави об`єднання в позовній заяві вимог, які не пов`язані між собою підставами та предметом (розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини).

Також позивачеві слід надати уточнену позовну заяву з урахуванням вимог ст. 175, 177 ЦПК України, в якій має міститись обґрунтування підстав звернення з позовом в частині визначення місця проживання дитини, а також мають бути зазначені докази, що підтверджують вказані обставини. Також позивач має обґрунтувати вимогу про визначення в судовому порядку прізвища після розірвання шлюбу.

Крім того, позивачеві належить сплатити судовий збір за кожну вимогу немайнового характеру в сумі 768, 40 гривень, надати суду платіжний документ на підтвердження сплати судового збору. З урахуванням заявлених вимог позивачеві належить сплатити судовий збір в сумі 2305,2 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У клопотанні ОСОБА_1 про відстрочення або розстрочення сплати судового збору по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення прізвища, визначення місця проживання дитини відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення прізвища, визначення місця проживання дитини залишити без руху.

Надати позивачеві п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення вищезазначених недоліків.

Надіслати копію ухвали позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О.І. Дацюк