АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1014/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія: 304090000 Побережна Н.П. Доповідач в апеляційній інстанції Храпко В.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2019 року м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів :

Храпка В.Д.,

Гончар Н.І., Фетісова Т.Л.

за участю секретаря Торопенко Н.М.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Тишкевич Тетяни Василівни на рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 23 квітня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Побережної Н.П., по справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

У березні 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 26 грудня 2011 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 3 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Позивач свої умови виконав та надав кредит.

Свої зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконала належним чином, у зв`язку з чим станом на 21 лютого 2019 року утворилась заборгованість 113 454 грн. 69 коп., з яких 2 929 грн. 11 коп. заборгованість за кредитом; 103 446 грн.79 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 200 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина); 5 378 грн. 80 коп. штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ КБ «ПриватБанк».

На підставі наведеного АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість в загальному розмірі 113 454 грн. 69 коп. та судові витрати у розмірі 1 921 грн.

Рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 23 квітня 2019 року позов АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору в сумі 113 454 грн. 69 коп., яка складається з наступного: 2 929 грн. 11 коп. заборгованість за кредитом; 103 446,грн. 79 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 200 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина); 5 378 грн. 80 коп. штраф (процентна складова) та судовий збір у розмірі 1 921 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Тишкевич Т.В. просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове, яким відмовити АТ КБ «ПриватБанк» у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач дізнався про порушення свого права у листопаді 2015 року, проте звернувся до суду лише у 2019 році, з пропуском строку трирічного терміну позовної давності; у договорі була умова про автоматичне пролонгування правил надання послуг, але не кредитного ліміту; строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії кредитної картки; відповідач картку втратила, до суду не з`явилася, заперечень на позов не подавала в силу психічного стану перебуває на обліку у лікаря-психіатра. Крім того, кредитна картка не перевипускалася, позивачем не надані такі докази, у зв`язку з цим нарахування пені та боргу не провинно здійснюватися.

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, вважаючи рішення суду першої інстанції законним , а доводи апеляційної скарги не обґрунтованими.

Згідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія проходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги по наступних підставах.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і дотримання норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеного цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Проте таким вимогам закону судове рішення не відповідає.

Постановляючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що доведено факт укладення договору приєднання між сторонами по справі, а заборгованість вирахована позивачем є доведеною.

Проте такі висновки суду не відповідають матеріалам справи.

Судом встановлено, що 26 грудня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № б/н.

Договір був укладений у формі підписання ОСОБА_1 анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, згідно змісту якої остання погодилася, що вказана заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку становлять між сторонами договір про надання банківських послуг.

У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язання за кредитним договором ОСОБА_1 станом на 21 лютого 2019 року за розрахунком банку має заборгованість на загальну суму 113 454 грн. 69 коп., з яких 2 929 грн. 11 коп. заборгованість за кредитом; 103 446 грн. 79 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 200 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. штраф (фіксована частина); 5 378 грн. 80 коп. штраф (процентна складова).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією зі сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

Факт укладення такого договору сторони не оспорюють.

Що стосується застосування строку позовної давності, то суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення.

При постановлені ухвали про відкриття провадження у справі від 22 березня 2019 року суд вирішив розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження, що відповідає вимогам ст. 274 ЦПК України.

Копія вказаної ухвали була направлена відповідачці і отримана 05 квітня 2019 року.

Правом на подання відзиву і заяви про застосування строку позовної давності відповідачка не скористалася.

Справа судом першої інстанції розглянута без повідомлення сторін, що відповідає вимогам ст. 279 ЦПК України.

Про застосування строку позовної давності представник відповідача адвокат Тишкевич Т.В. заявила при подачі апеляційної скарги.

Відповідач належним чином повідомлялася про розгляд справи в суді першої інстанції, але не скористалась своїм правом на подачу заяви про застосування строку позовної давності. Тому в суді апеляційної інстанції вона позбавлена на це право.

По справі встановлено, що відповідачці видавалося декілька карток. Строк дії останньої сплинув 07.2017 року, що не заперечував позивач у відзиві на апеляційну скаргу. Строк повернення кредиту є останній день дії картки.

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики в разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечується частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Строк дії картки сплив 07.2017 року. На цей час підлягає стягненню заборгованість по процентам, що відповідно до розрахунку заборгованості складає 28 226 грн. 72 коп.

Що стосується стягнення штрафу і пені, то суд виходить із наступного.

У постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15 зроблено висновок, що відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

У постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15 відсутній висновок про те, який же вид неустойки (штраф чи пеню) підлягає стягненню та який критерій має бути застосовано для його вибору. Тлумачення статей 3 та 549 ЦК України дозволяє стверджувати, що при виборі того який вид неустойки (штраф чи пеня) повинен стягуватися, слід враховувати справедливість і розумність ( п. 6 ст. 3 ЦК України). Тому необхідно визначити стягнення якого виду неустойки (штрафу чи пені) є нерозумним і не справедливим, з урахуванням їх розміру.

Суд виходить із того, справедливим буде стягнення комісії в розмірі 1 200 грн., а не штрафів розмір яких значно більший.

Всього на думку суду підлягає до стягнення заборгованість за кредитом 2 929 грн. 11 коп., заборгованість по процентам 28 226 грн. 72 коп., комісія 1 200 грн., що складає 32 355 грн. 83 коп.

Також відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам, що складає 537 грн. 88 коп.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Тишкевич Тетяни Василівни задовольнити частково.

Рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 23 квітня 2019 року змінити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Сигнаївка, Шполянського району, Черкаської області, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Шполянським РВ УМВС України в Черкаській області від 16.11.1991 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 заборгованість по кредитному договору № б/н від 26 грудня 2011 року на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, , рахунок № НОМЕР_3 , МФО №305299) в сумі 32 355 грн. 83 коп., що складає заборгованість за кредитом 2 929 грн. 11 коп., проценти за користування кредитом 28 226 грн. 72 коп., комісія 1 200 грн..

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Сигнаївка, Шполянського району, Черкаської області, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Шполянським РВ УМВС України в Черкаській області від 16.11.1991 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, , рахунок № НОМЕР_3 , МФО №305299) судові витрати 537 грн. 88 коп.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: