Справа № 135/300/19
Провадження № 2/135/174/19
27.06.2019 Ладижинський міський суд Вінницької області
у складі:головуючого судді Волошиної Т.В.,
з участі секретаря судових засідань Басараб О.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ладижин Вінницької області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
04 березня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трирічний віку.
Обґрунтовуючи позов, зазначила, що 27 листопада 2018 року між нею та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб. У них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На даний час шлюбні відносини з ОСОБА_2 погіршилися. Відповідач не бажає приймати участі в утриманні дружини та утриманні малолітньої дитини, не надає будь-якої матеріальної допомоги для забезпечення їхньої життєдіяльності. Дитина повністю перебуває на утриманні матері. Разом з тим, вона не може самостійно утримувати дитину, оскільки не може забезпечити себе самостійно заробітком. Тому просить стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини, ОСОБА_3 , у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, з дня пред`явлення позову до суду і до виповнення дитиною повноліття.
Також, у зв`язку з тим, що вона не працює, а доглядає малолітню дитину, яка перебуває на її утриманні, вважає, що слід стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень щомісячно і до досягнення дитиною трьох років.
Відповідач ОСОБА_2 відзив на позов із викладенням своїх заперечень до суду не подав.
Позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Щодо заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 до суду не з`явився, хоча був належним чином повідомений про час та місце розгляду справи в суді за адресою місця проживання зареєстрованого у встановленому законом порядку, а саме: АДРЕСА_1 про що свідчить підпис в рекомендованому повідомленні яке повернулося на адресу суду. Разом з тим, відповідач повідомлявся за вказаною у позовній заяві, фактичною адресою проживання, а саме: АДРЕСА_2 про що свідчить його особистий підпис в рекомендованому повідомленні яке повернулося на адресу суду.
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи викладене, суд вважає, що оскільки відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання та про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, слід провести заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
За вказаних обставин, за приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.
Судом встановлено, що сторони 27.11.2018 зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.4).
У сторін даного цивільно - правового спору народилася дитина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.3).
Відповідач ОСОБА_2 родину не утримує, дитина проживає разом з матір`ю і перебуває на її утриманні.
Позивач ОСОБА_1 не працює, доглядає за малолітньою дитиною ОСОБА_3
Перешкод для пред`явлення позову про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини судом не встановлено.
Статтею 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою.
Відповідно до ст. ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України №789 Х11 від 27.02.1991 року), батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей… першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини.
Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.
Згідно з ст.8 ЗУ "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Отже, між сторонами виникли сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України.
Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.
Так, згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частинами 1-3 ст. 181 СК України установлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Суд визначає частку заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину.
Відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Окрім того, відповідно до частин 2 та 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років з 1 січня 2019 року становить 1626 грн на місяць. Позивач, як мати несе рівні з відповідачем витрати по утриманню дитини, але при цьому доглядає дитину на відміну від відповідача, що впливає на її можливість покращити заробіток, тому аліменти у розмірі 2500 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно забезпечить надійний захист інтересів дитини та отримання нею надійного стабільного матеріального утримання з боку батька.
За таких обставин суд приходить до висновку, що право малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на матеріальне утримання з боку батька ОСОБА_2 порушено і підлягає судовому захисту, а позов задоволенню.
При цьому, суд виходить із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який дитина мала б тоді, коли утримувалася обома батьками.
Також, суд вважає, що з відповідача на користь позивача належить стягувати аліменти на її утримання у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень щомісячно і до досягнення дитиною трьох років, оскільки судом установлено, що позивач потребує такого утримання.
Водночас, аліменти на утримання позивача слід стягувати не з часу пред`явлення позову до суду, про що просила позивач, а з дня набрання рішенням суду законної сили, оскільки ч. 1 ст. 191 СК України стосується лише часу присудження аліментів на дитину.
Отже, зважаючи на викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю.
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Згідно з вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
При зверненні до суду із зазначеним позовом ОСОБА_1 не сплачено судовий збір, оскільки позивач звільнена від його сплати.
Так, відповідно до п. 3. ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, в тому числі позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.
Таким чином, підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 768 грн 40 коп., відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.
В силу ст. 430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2-5, 7, 8, 10 - 13, 81, 83, 89, 133, 141, 247, 258, 259, 263 - 265, 268, 273, 279, 430 ЦПК України, на підставі ст.51 Конституції України, ст. ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини, ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.), ст.8 ЗУ "Про охорону дитинства", ст. ст. 80, 84, 150, 180-184, 191 СК України, суд
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки та мешканки АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 аліменти на утримання дитини: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, з дня пред`явлення позову до суду і до виповнення дитині повноліття, а саме: з 04.03.2019 і до досягнення дитиною повноліття.
Стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання дружини ОСОБА_1 у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень щомісячно і до досягнення дитиною, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.
Рішення в частині стягнення аліментів на дитину відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 768 грн 40 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду через Ладижинський міський суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення складено та підписано суддею 27.06.2019.

Суддя