Провадження № 6/761/80/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019 року Шевченківським районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Яворській А.А.

за участі:

представника заявника: Мавроді О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, розірвання договору,

в с т а н о в и в :

В жовтні 2018р. заявник АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаною заявою, в якій просив суд:

- видати дублікат виконавчого листа №2-4472/2010, виданого 14 лютого 2011р. Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» боргу за кредитним договором № 014/1179/74/295 від 07 грудня 2005р. в сумі - 257367,07 грн. та судові витрати у розмірі 1820,0 грн., а всього - 259187,06 грн.;

- визнати поважною причину пропуску строку для пред`явлення до виконання виконавчого документу №2-4472/2010 виданого 14 лютого 2011р. Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» зазначеної вище суми боргу;

- поновити строк заявнику для пред`явлення виконавчого листа №2-4472/2010, виданого 14 лютого 2011р. Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» зазначеної вище суми боргу.

Свою заяву, заявник обґрунтовував тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16 березня 2010р. позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», в особі Київської регіональної дирекції, заборгованість у розмірі 257367,06 грн. за кредитним договором № 014/1179/74/295 від 07 грудня 2005р. та сплачені судові витрат у розмірі 1820,0 грн., а загалом - 259187,06 грн.

14 лютого 2011р. стягувачеві видано виконавчий лист № 2-4472/10.

Також, заявник зазначив, що відповідачем добровільно рішення суду не виконувалось, у зв`язку з чим ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» був змушений звернутись до ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження.

Постановою державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві від 20 січня 2012р. Бубелою А.М. відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2-4472/10.

З 20 січня 2012р. по теперішній час, стягувач не отримав постанови про відкриття виконавчого провадження, постанови про арешт на майно боржника, постанови про повернення виконавчого документу стягувачу та оригінал виконавчого листа № 2-4472/10 від 14 лютого 2011р. на ім`я боржника ОСОБА_3 .

Крім того, заявник зазначив, що згідно Автоматизованої системи виконавчого провадження станом на 24 вересня 2018р. на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби України виконавчий лист № 2-4472/10 щодо стягнення з ОСОБА_3 заборгованості на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» не перебуває.

24 вересня 2018р. АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до Голосіївського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві із запитом про хід виконавчого провадження та місцезнаходження виконавчого листа № 2-4472/10 від 14 лютого 2011р. на ім`я боржника.

У відповіді на запит заявника, в.о. начальника відділу повідомив, що 24 червня 2015р. державним виконавцем Голосіївським РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та направлення виконавчого листа № 2-4472/10 від 14 лютого 2011р. для подальшого виконання до Шевченківського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві.

При цьому, заявник зазначив, що оригінал вищезазначеного виконавчого листа на адресу АТ «Райффайзен Банк Аваль» не надходив.

Отже, заявник вважає, що виконавчий лист було втрачено при пересилці, що позбавляє стягувача звернутися до державної виконавчої служби та можливості отримати з боржника суми коштів зазначеної у рішенні суду.

Враховуючи викладене, а також факт втрати виконавчого документу, заявник просив заяву задовольнити.

В судовому засіданні 26 червня 2019р. представник заявника Мавроді О.Ю. подану заяву підтримала і просила суд її задовольнити, з підстав, зазначених в ній, зазначивши, що виконавчий лист було втрачено лише відносно боржника.

В судовому засіданні 27 листопада 2018р. представник боржниці - ОСОБА_5 заперечував проти задоволення заяви, надавши до суду письмові пояснення.

В судове засідання 26 червня 2019р., боржники, та представник боржниці не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, поважності причин неявки не повідомили.

Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін, які не з`явилися в судове засіданні, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду поданої заяви.

Суд, дослідивши і перевіривши матеріали справи, вважає, що подана заява про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та про видачу дублікату виконавчого документу підлягає задоволенню з наступних підстав.

У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. (ч. 1 ст. 433 ЦПК України).

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16 березня 2010р. позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції заборгованості у розмірі 257367,06 грн. за кредитним договором № 014/1179/74/295 від 07 грудня 2005р. та сплачених судових витрат у розмірі 1820,0 грн., а загалом - 259187,06 грн. - задоволено.

На підставі вказаного вище рішення суду 14 лютого 2011р. Шевченківським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист № 2-4472/10.

Постановою від 20 січня 2012р. державного виконавця Голосіївського РВ ДВС у м. Київ ГТУЮ у м. Києві Бубелою А.М. відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 2-4472/10.

Згідно Автоматизованої системи виконавчого провадження станом на 24 вересня 2018р. на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби України виконавчий лист № 2-4472/10 щодо стягнення з ОСОБА_3 заборгованості на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» не перебуває.

Як вбачається з відповіді Голосіївського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві, на запит заявника, 24 червня 2015р. державним виконавцем Голосіївським РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та направлення виконавчого листа № 2-4472/10 від 14 лютого 2011р. для подальшого виконання до Шевченківського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві.

Також, з даних довідки АТ «Райффайзен Банк Аваль» вбачається, що за період з 18 січня 2012р. по 09 жовтня 2018р., згідно журналу вхідної кореспонденції АТ «Райффайзен Банк Аваль», оригінал вищезазначеного виконавчого листа на адресу банку з відділу ДВС не надходив.

Згідно довідки АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за виконавчим листом № 2-4472/10 боржником не сплачена.

Отже, суд приходить до висновку, що виконавчий лист про стягнення за вищезазначеним рішенням суду з боржника ОСОБА_3 було втрачено, а внаслідок його втрати, виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 березня 2010р., є неможливим.

Згідно ч. 1 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Відповідно до п.17.4 Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Положеннями п. 9) ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання ст. 6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що п. 1 ст. 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

В рішенні Європейського суду «Горнсбі проти Греції» від 10 березня 1997р. (п. 40) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «суду».

Щодо поновлення процесуальних строків національними судами Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд одним із аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1975р., п. 36) не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі «Герін проти Франції» від 29 липня 1998р., п. 37).

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і також зазначено, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013.

Разом з тим, заявник просив поновити строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання. З урахуванням викладеного, термін його пред`явлення сплинув по причинам незалежним від стягувача.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звзяок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що подана заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 18, 258-261, 268, 353-355, 433 ЦПК України; ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»; ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в :

Заяву Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, розірвання договору - задовольнити.

Видати Акціонерному товариству «Райффайзен Банк Аваль» дублікат виконавчого листа № 2-4472/10 про стягнення з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», в особі Київської регіональної дирекції заборгованість у розмірі 257367 /двісті п`ятдесят сім тисяч триста шістдесят сім/ грн. 06 коп. за кредитним договором № 014/1179/74/295 від 07 грудня 2005р. та сплачені судові витрати у розмірі 1820,0 /одна тисяча вісімсот двадцять/ грн., а загалом - 259187 /двісті п`ятдесят дев`ять тисяч / грн. 06 коп.

Поновити Акціонерному товариству «Райффайзен Банк Аваль» строк для пред`явлення виконавчого листа № 2-4472/10 про стягнення з ОСОБА_3 (РНОПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», в особі Київської регіональної дирекції, заборгованість у розмірі 257367 /двісті п`ятдесят сім тисяч триста шістдесят сім/ грн. 06 коп. за кредитним договором № 014/1179/74/295 від 07 грудня 2005р. та сплачені судові витрати у розмірі 1820,0 /одна тисяча вісімсот двадцять/ грн., а загалом - 259187 /двісті п`ятдесят дев`ять тисяч/ грн. 06 коп.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали суду складено 01 липня 2019р.

Суддя: