ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2019 року м. Чернівці

Справа №727/11273/18

Чернівецький апеляційний суд у складі суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Владичана А.І.

суддів: Височанської Н.К., Литвинюк І.М.

секретар Герман Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 березня 2019 року, (головуючий у 1-й інстанції Ярема Л.В.),

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24 січня 2014 року з відповідача стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

З часу ухвалення даного рішення суду витрати на утримання сина значно зросли, зокрема на харчування, навчання, оплату комунальних послуг, син часто хворіє. Стягуваного розміру аліментів недостатньо для забезпечення належного рівня життя дитини, який не може бути меншим від прожиткового мінімуму.

Відповідач має змогу сплачувати аліменти в більшому розмірі, оскільки має у власності дві квартири в АДРЕСА_1 , одну з яких здає за договором оренди.

Крім того, дитина посилено займається англійською та німецькою мовами, на що вона витрачає 3000 грн щомісяця.

____________________________________________________________________

Провадження 22ц/822/585/19 Категорія 50

Просить збільшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням суду до 2500 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно;

стягнути з ОСОБА_2 на її користь додаткові витрати на утримання сина в сумі 1500 грн щомісячно.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 березня 2019 року позов задоволено частково.

Збільшено розмір аліментів, які стягуються за рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24 січня 2014 року та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 1200 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн 80 коп.

Виконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 згідно з рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24 січня 2014 року в розмірі 600 грн щомісячно до повноліття дитини, відкликано.

На вказане рішення ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушенням норм матеріального та процесуального права.

Свої доводи мотивує тим, що нею надано належні докази на підтвердження додаткових витрат на розвиток здібностей дитини, зокрема вивчення іноземних мов, судом не надано належної оцінки стану здоров`я дитини, яка часто хворіє та потребує постійних оглядів та лікування.

Просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 березня 2019 року та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши доповідача про суть оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, тобто ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до вимог статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи частково позов про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, суд першої інстанції виходив з того, що визначений рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24 січня 2014 року розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання неповнолітнього сина, є недостатнім та з урахуванням встановленого законом мінімального розміру аліментів на дитину, вимог розумності, співмірності і справедливості дійшов висновку, що відповідач повинен і має змогу сплачувати аліменти в більшому розмірі - 1200 грн щомісячно.

Колегія суддів вважає правильними зазначені висновки суду.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24 січня 2014 року з ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн щомісячно до повноліття дитини.

На виконання зазначеного рішення судом видано виконавчий лист №727/102/14-ц (а.с.8).

ОСОБА_3 навчається у 7-Б класі Чернівецької гімназії №4, що підтверджується характеристикою.

Дитина перебуває на обліку у невролога з 14 вересня 2012 року, офтальмолога з 12 березня 2019 року та ортопеда з 14 березня 2019 року в КНП «Міська дитяча поліклініка». Дитині проведені медичні обстеження: УЗД, МРТ головного мозку.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом збільшено або зменшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них.

Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років встановлений: з 1 січня 2019 року - 2027 грн, з 1 липня - 2118 грн, з 1 грудня - 2218 грн.

Отже, аліменти на утримання дитини стягуються за рішенням суду у розмірі, меншому за мінімальний розмір, встановлений ч. 2 ст. 182 СК України, що призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Колегія суддів відхиляє апеляційні доводи про те, що розмір збільшених аліментів є недостатнім та не відповідає матеріальним потребам дитини, оскільки позивач не довела спроможність відповідача сплачувати аліменти у більшому розмірі, а посилання на наявність у власності останнього двох квартир у м. АДРЕСА_1 , одну з яких він здає за договором оренди, не підтверджено належними доказами.

Суд першої інстанції надав оцінку наявним у матеріалах справи доказам та обґрунтовано дійшов висновку про збільшення розміру стягуваних на утримання дитини до 1200 грн щомісячно. Такий розмір аліментів перевищує половину прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку.

Крім того, батьки мають рівні права та обов`язки відносно дітей і повинні забезпечити дитині умови для її повноцінного розвитку.

Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви про стягнення додаткових витрат на дитину, ОСОБА_1 посилалася на те, що син посилено займається англійською та німецькою мовами, здав екзамен та отримав сертифікат на знання німецької мови. На розвиток здібностей дитини вона витрачає 3000 грн щомісячно.

Статтею 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини (правові висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 24 лютого 2016 року в справі № 6-1296цс15, постанові від 13 вересня 2017 року в справі № 6-1489цс17).

Колегія суддів вважає, що зазначені вище витрати (оплата додаткових занять з учителями, придбання додаткових підручників) не є додатковими витратами у розумінні статті 185 СК України та повинні покриватися за рахунок аліментів, які стягуються з відповідача.

Додаткове вивчення іноземних мов пов`язано із забезпеченням можливості всестороннього розвитку дитини, а не з наявністю у дитини певних конкретних здібностей та необхідністю їх розвитку. Крім того, дитина навчається в школі з поглибленим вивченням англійської мови.

Позивач не навела особливих обставин, які б свідчили про необхідність стягнення з відповідача додаткових витрат, викликаних розвитком здібностей дитини, не довела належними доказами, що вона здійснювала оплату занять дитини з учителями у вказаному розмірі, не навела обґрунтування та розрахунок майбутніх витрат.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права. Рішення суду ухвалено відповідно до норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 липня 2019 року.

Головуючий А.І. Владичан

Судді: Н.К. Височанська

І.М. Литвинюк