ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5130/19
провадження № 2/753/4909/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" березня 2019 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Колесник О.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи - ПАТ «КБ «Експобанк», старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Сіренко С.В. про поділ майна подружжя та визнання права власності. Разом з позовною заявою була подана заява про забезпечення позову, в якій позивач просить накласти арешт на нежилу будівлю (Літ.А), загальною площею 724,40 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 .

В обґрунтування заяви вказує на те, що 07.06.1986 р. ОСОБА_1 було укладено шлюб з ОСОБА_2 , в якому вона перебуває й станом на сьогоднішній день. 26.07.2012 р. відповідач за Договором купівлі - продажу набув право власності на нежилу будівлю (літ. А), загальною площею 724,40 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Згідно Іпотечного договору за № 2555 від 30.10.2012 р. посвідченого приватним нотаріусом КМНО Рильського JI. С. дане нежитлове приміщення було передано в іпотеку третій особі ПАТ «КБ «Експобанк».

Сторони не можуть в добровільному порядку дійти згоди щодо поділу спільного майна. Крім того, позивачу стало відомо, що на примусовому виконанні у Відділі примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби перебуває виконавче провадження № 50230077 з примусового виконання виконавчого листа № 758/4651/13-ц, виданого 20.08.2015 р. Подільським районним судом м. Києва про стягнення з відповідача на користь ПАТ «КБ «Експобанк» грошових коштів у сумі 26567191 грн. 92 коп. і в ході виконавчого провадження суб`єкт оціночної діяльності ТОВ «Євроексперт груп» надав висновки про вартість майна, а керуючись Законом України «Про виконавче провадження» це значить те, що Третіми особами починається процедура відчуження майна.

Враховуючи, що існують підстави вважати, що відповідач чи треті особи можуть відчужити нерухоме майно, яке є предметом спору, що в свою чергу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову, тому позивач просить застосувати саме такий вид забезпечення позову.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до п. 1, ч.1, ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (з відповідними змінами) забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пленум Верховного Суду України у вказаній постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», а саме: у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також, у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вказано, що, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Пунктом 6 зазначеної постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких може бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням предмету та підстав спору, який виник між сторонами, суд вважає, що обраний позивачем вид забезпечення позову - накладення арешту відповідає вимог процесуального законодавства, є повністю співмірний з позовними вимогами, а відтак підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.149-153, 260, 353 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову- задовольнити.

Накласти арешт на нежилу будівлю (Літ.А), загальною площею 724,40 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 , реєстраційний номер майна 37254568.

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаюча: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Боржник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О.М. Колесник