Постанова

Іменем України

10 липня 2019 року

м. Київ

справа № 210/1648/17-ц

провадження № 61-30328св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Петрова Є. В. (суддя-доповідач),

суддів: Грушицького А. І., Калараша А. А., Литвиненко І. В., Сердюка В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - Товариство з обмеженою відповідальністю «Універсалпромсервіс»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 квітня 2017 року у складі судді Ступак С. В.та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2017 року у складі колегії суддів: Бондар Я. М., Барильської А. П., Зубакової В. П.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсалпромсервіс» (ТОВ «Універсалпромсервіс») про захист прав споживачів.

Позов обґрунтовано тим, що 07 липня 2005 року між сторонами укладено договір купівлі-продажу пральної машинки SAMSUNG R843GW, за яким позивач сплатив повну вартість товару у розмірі 1 819,10 грн.

Разом з тим, товар був неналежної якості, тому 07 жовтня 2005 року ОСОБА_1 повернув товар для усунення недоліків, однак до теперішнього часу товар не повернуто та продано відповідачем третій особі.

З огляду на вказані обставини, ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача збитки у розмірі 8 500,00 грн, штрафні санкції у розмірі 19 919,15 грн та моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 квітня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2017 року, ОСОБА_1 відмовлено у відкритті провадження.

Ухвалу суду першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, мотивовано тим, що позивачем вже пред`являлися аналогічні позовні вимоги, а рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу, яке залишене без змін ухвалами судів апеляційної та касаційної інстанцій, в позові відмовлено, тому підстав для розгляду вирішеного спору немає.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою на ухвали судів першої та апеляційної інстанцій, у якій просить скасувати вказані судові рішення та передати справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

13 грудня 2017 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 .

У травні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 червня 2019 року вказану справу призначено судді-доповідачеві ОСОБА_2 .

Згідно із статтею 388 ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набрав чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційну скаргу мотивовано тим, що підставою для подачі позову до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу було постачання товару неналежної якості, а предметом позову - розірвання договору, повернення грошової суми, сплаченої за товар неналежної якості, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Разом з тим, підставою вказаного позову є неналежне виконання умов чинного договору, а предметом - стягнення збитків, штрафів і моральної шкод за неналежне виконання договору.

Суди першої та апеляційної інстанцій порушили права позивача, передбачені положеннями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заперечення на касаційну скаргу до суду касаційної інстанції не надходили.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що відповідно до рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 19 червня 2008 року (справа № 22ц-21373/2008) в позові ОСОБА_1 до ТОВ «Універсалпромсервіс» про захист прав споживачів, повернення грошової суми, сплаченої за товар неналежної якості, відшкодування збитків та моральної шкоди, відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 вересня 2008 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 19 червня 2008 року відхилено, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

10 грудня 2008 року ухвалою Верховного Суду України касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, а рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 19 червня 2008 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 вересня 2008 року залишено без змін.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, зміст оскаржуваних судових рішень, обговоривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

При визначенні підстави позову як елемента його змісту суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і закону, позивач просить про захист свого права(пункт 5 частини другоїстатті 119 ЦПК України 2004 року).

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 122 ЦПК України 2004 року суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення суду у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті у справі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що ОСОБА_1 звертався з аналогічним позовом до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу, з приводу спірного питання ухвалено судове рішення, яке було предметом перегляду в судах апеляційної та касаційної інстанцій.

Верховний Суд не погоджується з вказаним висновком судів першої та апеляційної інстанцій з огляду на таке.

Згідно з рішенням Саксаганськогорайонного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської областівід 19 червня 2008 року, яке набрало законної сили, позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що внаслідок надання товару неналежної якості за договором купівлі-продажу пральної машини від 07 липня 2005 року йому завдано майнову шкоду, зокрема просив стягнути вартість товару, штрафні санкції на підставі статті8 Закону України "Про захист прав споживачів", та моральну шкоду.

Відповідно до матеріалів справи, у квітні 2017 року під час подачі позову до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 обґрунтував свої вимоги тим, що до теперішнього часу товар позивачу не повернуто та незаконно відчужено відповідачем третій особі, чим йому завдано майнову шкоду, зокрема просив стягнути вартість товару, з урахуванням ринкової ціни станом на день подачі позову, штрафні санкції на підставі пункту 9 статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів», та моральну шкоду.

З огляду на вказане вище, висновок судів першої та апеляційної інстанцій про те, що між сторонами вже вирішений спір про той самий предмет і позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду, є необґрунтованим та не відповідає матеріалам справи.

Таким чином, висновок судів про тотожність предмета спору та підстав позову, що стало наслідком відмови у відкритті провадження у справі на підставі пункту 2 частини другої статті 122 ЦПК (у редакції, чинній на момент постановлення ухвали), є неправильним, оскільки підстави позову, внаслідок розгляду якого ухвалено рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 червня 2008 року, у вказаній справі є відмінними.

Згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини, яка визначає можливість обмеження права на доступ до суду, але при умові, що це право не буде обмежено таким чином і до такого рівня, щоб зачіпалася сама його суть і допустимі обмеження даного права повинні мати законну ціль, а між процесуальними засобами, що використовуються, і поставленою ціллю повинна бути розумна співмірність (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

Враховуючи сталу практику Європейського суду з прав людини, зазначені вище положення національного законодавства та встановлені фактичні обставини, необхідно дійти висновку, що суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження у вказаній справі, не дослідив доводи заявника щодо порушення його прав.

Отже, доводи, наведені в касаційній скарзі, підлягають перевірці, оскільки судові процедури повинні бути справедливими (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), так як особа безпідставно не може бути позбавлена конституційного права на судовий захист.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Частинами третьою, четвертою статті 406 ЦПК України визначено, що касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції. У випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.

За таких обставин Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, а постановлені у справі ухвали судів першої таапеляційної інстанцій скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Під час нового розгляду, суду першої інстанції належить ухвалити процесуальне рішення за результатами розгляду позову, з наступним вирішенням питання про відкриття провадження відповідно до вимог статті 187 ЦПК України.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки Верховний Суд не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2017 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Петров

Судді: А. І. Грушицький

А. А. Калараш

І. В. Литвиненко

В. В. Сердюк