Провадження №2/760/3485/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі Горупа В.В.

за участю позивача ОСОБА_1 ,

відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

представника відповідачів ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення неповернутих коштів та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів та просила стягнути з відповідачів на свою користь неповернуті кошти в сумі 55927,00 грн., моральну шкоду в сумі 150000,00 грн. та судові витрати.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що нею на ім`я ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було перераховано загальну суму коштів 66350,00 грн., з першою оплатою від 03.06.2017 року на 25000,00 грн., для проведення ремонтних робіт в які входили: проведення електропроводки, штукатурка, включаючи стелі, та інші послідовні роботи в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначила, що відповідачі заволоділи її коштами на суму 6350,00 грн. поступовими платежами, які повинні були йти на матеріали. При цьому, відповідачі чеки на зазначену суму відмовились надавати. Пізніше, відповідачі надали фальшиві чеки, де фірм у яких здійснювались покупки матеріалів не існує по ідентифікаційному коду, а цін взагалі таких немає. Згоду на покупку по завищеним цінам позивач не надавала.

По роботі відповідачі позивачу казали, що штукатурка завершена, однак 11.07.2017 року позивач виявила, що вона взагалі не починалась, а трохи пізніше і те, що електрика зроблена неправильно та її необхідно перероблювати.

Роботу від відповідачів позивач не прийняла, оскільки фактично її не було зроблено, а те, що було зроблено неправильно. Своєї вини відповідачі не визнають.

З 66350,00 грн. позивачу відповідачів повернули 10423,00 грн. по невідомим розрахункам. Таким чином, грошові кошти в сумі 55927,00 грн. залишились не повернутими.

Крім того, позивачу внаслідок неправомірних дій відповідачів була завдана моральна шкода яку вона оцінює в сумі 150000,00 грн.

На підставі викладеного просила позов задовольнити.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 08.02.2018 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.

05.05.2018 року від представника відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву.

07.11.2018 року від відповідача ОСОБА_2 надійшли письмові пояснення на позовну заяву.

22.11.2018 року від позивача надійшла відповідь на відзив.

В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Відповідачі та їх представник в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували посилаючись на те, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними.

За правилами користування сайтом «Кабанчик», особа, що реєструється на сайті приймає всі умови та вважається такою, що прийняла всі умови і підписала публічну оферту.

До даної оферти, згідно умов, необхідно було долучити кошторис, перелік всіх робіт, обсяг робіт, прас та інші істотні умови. Однак, позивач категорично відмовилась підписувати даний договір з невідомих причин. При цьому, роботи були розпочаті, в телефонному режимі все узгоджувалось, кошти позивачем перераховувались на матеріали та частково за роботу, роботи позивач приймала.

Після неодноразових відмов укласти договір відповідач ОСОБА_2 прийняв рішення про розірвання з ОСОБА_1 договору, шляхом офіційного виходу в якості виконавця через сайт 25.05.2017 року. Всі зміни, що відбувалися в ході виконання договору, позивач офіційно отримувала на електронну пошту з сайту «Кабанчик», і згідно публічної оферти, з усією інформацією повинна була ознайомлюватись.

Будівельні матеріали купувались і знаходились у квартирі позивача, а щодо невиконаних робіт це лише припущення, оскільки роботу позивач прийняла та з приводу якості робіт позивач експертизу не замовляла. Сама ж позивач не є спеціалістом в галузі будівництва, електрики тощо, та її висновки є безпідставними.

Позивачем фактично було сплачено за будівельні матеріали та роботу 61350,00 грн., з яких 16350,00 грн. - за роботу по електриці, 24067,54 грн. - кошти на будівельні матеріали, 10510,00 грн. - інша робота, 10423,00 грн. невитрачені кошти за матеріали, які були повернуті позивачу.

На підставі викладеного просили відмовити у задоволенні позову.

Суд, вислухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Встановлено, що позивач через сайт https://kabanchik.ua замовила послуги у відповідачів з проведення ремонтних робіт у квартирі АДРЕСА_2 .

Також встановлено, що на сайті https://kabanchik.ua розміщений текст публічного договору (оферта) про надання послуг, згідно умов якого будь-яка взаємодія Користувача з Сайтом (в тому числі, але не виключно, реєстрація на Сайті, перерахування Користувачем грошових коштів Компанії в якості авансового платежу за надані Сервіси Компанії та / або фактичне використання Сервісів Компанії) означає беззастережну згоду Користувача з усіма пунктами цього Договору (включаючи його застосування) і беззастережне прийняття його умов із зобов`язаннями дотримуватись обов`язків, покладені на Користувача за цим Договором. Така взаємодія з Сайтом є повним і беззастережним акцептом даного Договору, незнання якого не звільняє Користувача від відповідальності за недотримання його умов.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією і породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, і творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення і Цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Тобто, шляхом реєстрації позивача на сайті https://kabanchik.ua та замовленням послуг був укладений публічний договір (оферта) про надання послуг.

Позивач звертаючись з позовом до суду зазначила, що відповідачі зобов`язані були здійснити ремонтні роботи у квартирі АДРЕСА_2 та для цих цілей нею, поступовими платежами, було перераховано грошові кошти на загальну суму 66350,00 грн. Зазначені грошові кошти повинні були витрачатись на закупку будівельних матеріалів, електрики тощо.

Проте, відповідачі отримавши зазначені кошти провели не всі ремонтні роботи, електрика була зроблена неправильно. Чеки, які відповідачі надали позивачу містили недостовірну інформацію щодо компаній у яких було здійснено закупку будівельних матеріалів та вартості цих матеріалів, оскільки вона перевищувала реальну їх вартість.

Зазначила, що з перерахованої нею суми 66350,00 грн., відповідачами їй було повернуто лише частину цих коштів в сумі 10423,00. Залишок коштів, відповідачі продовжують утримувати у себе безпідставно, у зв`язку з чим просила стягнути з відповідачів на свою користь 55927,00 грн., на що слід зазначити наступне.

За ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до змісту ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачі здійснювали ремонтні роботи у квартирі АДРЕСА_2 . Усі їх дії, закупки, роботи обговорювались та узгоджувались з позивачем за допомогою смс-переписки, що підтверджується матеріалами справи.

Позивачем здійснено оплату будівельних матеріалів, оплату наданих послуг по електриці, іншу роботу на загальну суму 61350,00 грн.

При цьому позивач зазначає що роботи були проведені неякісно, будівельні матеріали придбані по завищеним цінам, компанії у яких були придбані будівельні матеріали взагалі не існує.

Однак, суд не погоджується з такими твердженнями позивача з огляду на наступне.

В судовому засіданні було достовірно встановлено те, що позивач з відповідачами домовилась, що усі дії по виконанню будівельних робіт у квартирі АДРЕСА_2 будуть узгоджуватись в телефонному режимі, оскільки вона проживає у м. Чернігів.

З копій смс-переписок вбачається, що позивач надавала згоду на виконання робіт, що були проведені відповідачами та перерахувала кошти. При цьому, хід робіт особисто (оглядом) не контролювала, а лише зв`язувалась з відповідачами телефонним засобом зв`язку.

При цьому, проведення будівельних робіт підтверджується смс-перепискою, у якій також присутні фотографії виконаних робіт та їх опис та з ними позивач погоджувалась.

Ч. 1 ст. 100 ЦПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Суд вважає, що надана відповідачами переписка стосується виконання публічного договору (оферта) щодо надання послуг, умови якої були повністю виконані, результати роботи прийняті, робота оплачена в обумовленому розмірі, що спростовує предмет позову.

Позивачем не надано доказів тому, що роботи були виконані неякісно, оскільки експертиза щодо якості виконаних будівельних робіт не проводилась та таку позивач не заявляла у судовому засіданні.

Позивач не є спеціалістом в галузі будівництва, електрики, тощо та її висновки ґрунтуються лише на припущеннях, зроблених з наявної інформації в інтернет-мережі, а саме Вікіпедії.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, суд позбавлений можливості оцінити якість проведених робіт, їх вартість та вважає посилання позивача необґрунтованими та не підтвердженими належними доказами. В матеріалах справи не міститься жодного доказу, який би доводив посилання позивача на безпідставне отримання відповідачами грошових коштів та їх неналежне використання.

В свою чергу, в матеріалах справи містяться чеки, квитанції які підтверджують, що кошти перераховані позивачем були витрачені на придбання будівельних матеріалів, електрики, виконання робіт тощо.

Також, твердження позивача проте, що закупка будівельних матеріалів здійснювалась у неіснуючій компанії не підтверджена жодним належним та допустимим доказом.

З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги позивача безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Що стосується вимог позивача про стягнення моральної шкоди з відповідачів в сумі 150000,00 грн., то слід зазначити наступне.

Відповідно до положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року (зі змінами та доповненнями) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно п. 5 вказаної Постанови відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Позивачем не надано доказів, які б свідчили про заподіяння їй моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру так само як і не надано доказів, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вона заподіяна, з якого розрахунку та міркувань вона виходила визначаючи розмір шкоди.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року (зі змінами та доповненнями) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 262, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення неповернутих коштів та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя