Справа № 520/7722/19
Провадження № 2/520/3682/19
04.07.2019 року Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючий - суддя Васильків Олена Василівна,
секретар судового засідання - Белінська Ганна Сергіївна,
Ухвалою суду від 06.05.2019 року провадження по справі відкрито.
До судового засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, повідомлялась належним чином, до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_5 , в якій вона просить провести судове засідання у відсутність позивача та її представника, а також вказує, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити.
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до судового засідання не з`явились, повідомлялись належним чином, причини неявки суду невідомі.
Представник третьої особи Одеської міської ради до судового засідання не з`явився, третя особа повідомлена належним чином.
Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Матеріали справи не містять доказів, які були б відхилені судом.
Суд зазначає, що спірні правовідносини регламентуються положеннями ст. ст. 47, 224 ЦК Української РСР 1963 року, ст. ст. 209, 220 діючого ЦК України.
У ході розгляду справи судом не виявлено норм права, на які посилалася сторона позивачів, що не підлягають застосуванню до даних правовідносин.
На момент укладання договору купівлі-продажу вказаної квартири був чинним Закон України "Про товарну біржу", відповідно до умов якого договори, оформлені товарною біржею, визнавались дійсними, а сам правочин купівлі-продажу було вчинено з дотриманням вимог діючого на той час законодавства. В подальшому до ЦК Української РСР 1963 року були внесені зміни, відповідно до яких угоди щодо відчуження нерухомого майна підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. Відсутність належних правовстановлюючих документів на квартиру, на думку суду, істотним чином порушує право власності позивача, яке підлягає судовому захисту.
Згідно положень ч. 2 ст. 47 ЦК Української РСР 1963 року якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Аналогічне за змістом положення містить ч. 2 ст. 220 ЦК України - якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.
За таких обставин, враховуючи, що у зв`язку із тим, що правовстановлюючий документ було видано з порушенням норм чинного законодавства та було допущено порушення при реєстрації у відповідних органах реєстрації нерухомого майна, суд вважає, що вимоги позивача ОСОБА_1 підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.
Керуючись ст. ст. 2, 76-83, 263-265, 273, 280-289, 354-355 ЦПК України, ст. 47 ЦК Української РСР 1963 року, ст. ст. 209, 220 ЦК України, суд, -
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Повний текст заочного рішення складено 15.07.2019 року.
Суддя Васильків О. В.