Справа № 758/4000/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2019 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Васильченка О. В. ,

за участю секретаря судового засідання - Ковальчук О. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулись до суду з позовом до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позов обґрунтовано тим, що 25.03.2008 року між ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 2619/0308/88-007, відповідно до умов якого остання отримала від Банку кредит у розмірі 150000,00 доларів США.

З метою забезпечення належного виконання зобов`язання за кредитним договором між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_3 було укладено іпотечний договір №2619/0308/88-007-Z-1, за яким остання передала Банку в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 .

28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк», який є правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк», та факторинговою компанією «Вектор Плюс» було укладено договір факторингу, відповідно до якого Банк відступив компанії свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, в тому числі по укладеному з ОСОБА_2 кредитному договору.

28.11.2012 року ТОВ «ФК «Вектор Плюс» за договором факторингу відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, зокрема, по договору з ОСОБА_2 Відтак наразі кредитором у зобов`язанні, з підстав укладення вищевказаних договорів, є ТОВ «Кредитні ініціативи».

Як зазначає позивач, відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, квартира АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 відповідно до Договору купівлі-продажу від 09.09.2016 року.

З таких підстав, позивач просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки, що наразі перебуває у власності ОСОБА_1 , а саме на квартиру АДРЕСА_1 , в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 2619/0308/88-007 у розмірі 4668560,51 грн., з яких: 2699955,46 грн. - заборгованість за кредитом, 1968605,05 грн. - заборгованість по відсотках, а також судові витрати.

До початку судового засідання позивач подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, а справу розглянути без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач також свого права на участь у судовому засіданні не використав. Представник відповідача звернувся до суду із заявою, в якій проти задоволення позову заперечував. До суду подав письмові заперечення на позов.

Треті особи також свого права на участь у судовому засіданні не використали. Про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. ОСОБА_2 подала до суду свої заперечення проти позову, зазначила, що нею було виконано рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з таких підстав.

Судом встановлено, що 25.03.2008 року між ВАТ «Сведбанк», яке виступає правонаступником акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №2619/0308/88-007, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит у сумі 150 000 доларів США на строк з 25.03.2008 року по 25.03.2018 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,9% річних. (а.с. 5-6)

22.02.2011 року між ПАТ «Сведбанк», яке виступає правонаступником ВАТ «Сведбанк», та ОСОБА_2 укладено договір про внесення змін і доповнень №1 до кредитного договору №2619/0308/88-007 від 25.03.2008 року, яким кредитний договір викладено у новій редакції. (а.с. 8-13)

22.02.2011 року також між ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір про внесення змін і доповнень №2 до кредитного договору №2619/0308/88-007 від 25.03.2008 року, яким було визначено розмір заборгованості.

10.05.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду №3 до кредитного договору №2619/0308/88-007 від 25.03.2008 року), якою було викладено пункт 1.3 в новій редакції.

25.03.2008 року між ВАТ «Сведбанк», яке виступає правонаступником акціонерного комерційного банку «ТАС-Комерцбанк», та ОСОБА_3 було укладено іпотечний договір №2619/0308/88-007-Z-1, за умовами якого ОСОБА_3 на забезпечення виконання кредитного договору №2619/0308/88-007 від 25.03.2008 року та додаткових угод до нього передала в іпотеку належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1 . Квартира має загальну площу 155,0 кв.м., житлову площу 98,90 кв.м. і складається з чотирьох кімнат. Договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Глушко Л.В., реєстровий №718 (а.с. 15-16).

22.02.2011 року між ПАТ «Сведбанк», яке виступає правонаступником ВАТ «Сведбанк», та ОСОБА_3 було укладено договір про внесення змін і доповнень №1 до іпотечного договору №2619/0308/88-007-Z-1 від 25.03.2008 року.

28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» укладено договір факторингу №15, відповідно до якого банк відступив товариству свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, зазначених у реєстрі, зокрема, по кредитному договору №2619/0308/88-007 від 25.03.2008 року, укладеному з ОСОБА_2

28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» укладено договір про відступлення прав за іпотечними договорами, перелік яких наведено у додатку №1, в тому числі за іпотечним договором, укладеним з ОСОБА_3 Договір посвідчений ПН КМНО Заєць І.О., реєстровий №6970.

28.11.2012 року між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу, відповідно до якого компанія відступила товариству свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, зазначених у реєстрі, зокрема, по кредитному договору №2619/0308/88-007 від 25.03.2008 року, укладеному з ОСОБА_2

28.11.2012 року між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір про передачу прав за іпотечними договорами, перелік яких наведено у додатку №1, в тому числі за іпотечним договором, укладеним з ОСОБА_3 Договір посвідчений ПН КНО Мироник О.В., реєстровий №2187.

Відповідно до рішення Подільського районного суду м. Києва від 23 грудня 2015 року позов ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, було задоволено та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №2619/0308/88-007 від 25.03.2008 року, у розмірі 150 820 доларів США 83 центи, що за курсом НБУ станом на 10.08.2013 року становить 1 205 510 гривень 90 копійок, - заборгованість по кредиту; 21 926 доларів США 63 центи, що за курсом НБУ станом на 10.08.2013 року становить 175 259 гривень 55 копійок, - заборгованість за відсотками; 1 783 долари США 60 центів, що за курсом НБУ станом на 10.08.2013 року становить 14 256 гривень 31 копійка, - пеня, звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 155,0 кв.м., житловою площею 98,90 кв.м., що належить на праві власності ОСОБА_3 , шляхом проведення прилюдних торгів, встановивши початкову ціну предмету іпотеки, визначену на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності на момент проведення прилюдних торгів, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Як зазначає ОСОБА_4 нею було погашено заборгованість за кредитним договором згідно рішення Подільського районного суду м. Києва від 23 грудня 2015 року, а саме 09.03.2016 року сплачено на користь позивача 1205510,90 грн. згідно платіжного доручення № 1, 175259, 55 грн. згідно платіжного доручення №2, 14256,31 грн. згідно платіжного доручення № 3, 3441,00 грн. згідно платіжного доручення № 4. Відповідні копії платіжних доручень містяться в матеріалах справи.

Крім того, ОСОБА_4 зазначає, що у зв`язку з повним погашенням нею заборгованості за кредитним договором, 09.09.2016 року ТОВ «Кредитні ініціативи» надало дозвіл на вилучення запису про заборону відчуження квартири та виключити запис про обтяження майна іпотекою. Внаслідок чого, ОСОБА_4 реалізувала своє право на відчуження цієї квартири відповідачеві.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , відповідно до договору купівлі-проваджу від 09.09.2016 року, посвідченого ПН КМНО Ляшенко В.В.

Відповідно до п. 6 Договору купівлі-проваджу квартири від 09.09.2016 року, посвідченого ПН КМНО Ляшенко В.В. продавець свідчить, що квартира АДРЕСА_1 до цього часу нікому іншому не продана, не подарована, не знаходиться у цивільно-правовій чи податковій заставі, не передана в оренду чи найм, в спорі і під забороною (арештом) не перебуває, прав щодо неї у третіх осіб у тому числі права власності або права користування ним малолітніми, неповнолітніми дітьми немає.

Спірні правовідносини, що виникли, регулюються положеннями Цивільного кодексу України, Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, як це передбачено ст. 526 ЦК України.

Згідно зі ст. 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 575 ЦК України визначено окремі види застави, зокрема, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Таким чином, стаття 39 Закону України «Про іпотеку» зобов`язує суд з`ясувати загальний розмір вимог банку та всі його складові, на покриття яких звертається стягнення на предмет іпотеки, здійснити опис предмета іпотеки та визначити його початкову вартість для реалізації на прилюдних торгах.

Рішенням Подільского районного суду м. Києва було частково задоволено позов ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, яким є квартира АДРЕСА_1 , та в рахунок погашення заборгованість звернуто стягнення на вказане майно.

ОСОБА_3 погасила встановлену судовим рішенням заборгованість, що підтверджено відповідними платіжними дорученнями.

Наразі право власності на спірну квартиру належить ОСОБА_1 .

Відповідач ОСОБА_1 згідно матеріалів справи в жодні цивільно-правові зобов`язання з позивачем не вступала. Відповідач не є іпотекодавцем за спірним іпотечним договором. Жодних доказів, які б свідчили про неправомірне набуття нею у власність квартири АДРЕСА_1 до суду не надано.

Відтак, суд вважає, що позивачем не доведено правові підстави повторного звернення стягнення на один і той самий об`єкт нерухомого майна, переданого в іпотеку. Крім того, спірна квартира перебуває у власності особи, не обтяженого жодним зобов`язанням з ТОВ «Кредитні ініціативи».

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ч. 7 ст. 81 ЦКП України імперативно встановлює, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

За наведених вище обставин, суд вважає, що позивачем не було доведено позовні вимоги, а відтак у задоволенні позову необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 14, 82, 223, 259, 263-265, 268, 280, 352, 354, а також п.п. 9, 15 Перехідних положень ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про звернення стягнення на предмет іпотеки, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, або якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги (зважаючи на п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О. В. Васильченко