ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3879/19 Справа № 179/1815/18 Суддя у 1-й інстанції - Кошля А. О. Суддя у 2-й інстанції - Каратаєва Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Каратаєвої Л.О.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Лященко С.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини,-

В С Т А Н О В И Л А:

06 вересня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини. Просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду (а.с. 1-2).

Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2018 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини - задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання у розмірі 1/10 частини з усіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісячно, починаючи з 06.09.2018 року. Згідно з ч. 1 п. 1 ст. 430 ЦПК України допущено негайне виконання рішення в межах суми платежів за один місяць. Вирішено питання щодо судових витрат (а.с.34-36).

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що при винесенні рішення судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права, недостатньо повно досліджені письмові докази та дійсні обставини справи (а.с.51-55).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11 квітня 2001 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Бабушкінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, про що складено актовий запис № 174, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 11 квітня 2001 року.

Позивач хворіє та знаходиться під наглядом у сімейного лікаря Котовської АЗПСМ, згідно виписки з амбулаторної картки № 385012, вих. № 659 від 10 серпня 2018р. (а. с. 7).

Згідно довідки вих. № 571/02.26-05 від 10 серпня 2018 р., ОСОБА_2 знаходиться на обліку в Управлінні ПФУ ГУ ПФУ в Дніпропетровській області (Новомосковське об`єднане) і отримує пенсію за віком. (а. с. 8, а. с. 8 зворот)

Матеріалами справи підтверджено, що позивач проживає разом з матір`ю ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дохід позивача складається з пенсійних виплат в розмірі 1474,69 грн.

Згідно долучених відповідачем відомостей встановлено, що останній з 14.10.2016 року по теперішний час приймає участь в АТО (ООС), є учасником бойових дій. Відомостей про добровільне надання матеріальної допомоги дружині не надано.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того що позивач потребує матеріальної допомоги, а відповідач може надавати таку допомогу.

Колегія суддів не може погодитись з висновками суду та вважає, що судом першої інстанції не враховані наступні обставини та норми закону.

Відповідно до ч. 2-5 ст. 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Права на утримання не має той із подружжя, хто негідно поводився у шлюбних відносинах, а також той, хто став непрацездатним у зв`язку із вчиненням ним умисного злочину, якщо це встановлено судом.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 76 СК України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Особа має право на утримання і тоді, коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу.

Аналіз указаних норм матеріального права дає підстави дійти висновку, що аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть призначатися за наявності юридичних складових - сукупності певних умов, зокрема: перебування у зареєстрованому шлюбі або після розірвання шлюбу - якщо особа стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу, а також коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу; непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового мінімуму рівень матеріального забезпечення.

Таким чином, право на утримання (аліменти) має зазначена вище непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме з наданої довідки ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 10.08.2018 року, на час звернення до суду з позовом ОСОБА_2 отримувала пенсію в розмірі 1474,69 грн.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2018 року - 1373 гривні, з 1 липня - 1435 гривень, з 1 грудня - 1497 гривень.

Отже, позивачка, на час звернення до суду, отримувала пенсію в розмірі, що є більшим від розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, а тому в розумінні ч.4 ст.75 СК України її не можна вважати такою, що потребує матеріальної допомоги.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звернувшись до суду з позовом про стягнення аліментів, ОСОБА_2 не надала суду належних та допустимих доказів, визначених ст. 76-78 ЦПК України, які б підтвердили, що вона є такою, що потребує матеріальної допомоги та що розмір її пенсії та будь-якого іншого доходу не забезпечує їй прожиткового мінімуму, встановленого законом.

З урахуванням викладеного, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити, судове рішення скасувати і постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України та враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір" судові витрати понесені відповідачем у розмірі 1057, 20 грн. слід стягнути з держави (а.с.50).

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2018 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини відмовити.

Стягнути з держави на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений при подачі апеляційної скарги, у розмірі 1057,20 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.

Судді: