Справа № 200/3017/19
Провадження № 4-с/201/56/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2019 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Демидової С.О.,

з секретарем судового засідання Сисо А.Г,

розглянувши у відкритому судовому засіданні і м. Дніпрі скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Шевченківський відділ державної виконавчої служби м. Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання неправомірною та скасування постанови про накладення штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська 14 червня 2019 року з Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська для розгляду за підсудністю надійшла скарга ОСОБА_1 , де заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Шевченківський відділ державної виконавчої служби м. Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання неправомірною та скасування постанови про накладення штрафу, яку згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями передано для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.22).

У поданій скарзі заявник просить визнати поважними причини пропуску строку на оскарження дій державного виконавця та поновити зазначений строк; визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Дніпро ГТУЮ у Дніпропетровській області Потапенко В.В. від 19 вересня 2018 року про накладення штрафу на боржника ОСОБА_1 за виникнення заборгованості зі сплати аліментів понад 3 роки у розмірі 17455 грн. по виконавчому провадженню ВП № 44652973 за виконавчим листом № 201/740/14-ц від 16 квітня 2014 року, виданим Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська.

В обґрунтування скарги зазначено, що він є боржником у виконавчому провадженні ВП № 44652973 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 року аліментів у розмірі 643 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. 19 вересня 2018 року старшим державним виконавцем Потапенко В.В. було встановлено, що сукупний розмір заборгованості боржника зі сплати аліментів складає понад три роки, та накладено штраф у розмірі 50% від суми заборгованості, що відповідно становить 17455 грн. Указану постанову боржник вважає протиправною, оскільки вона ґрунтується на ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції від 03 липня 2018 року, в той же час заборгованість по аліментам виникла понад три роки за період з 16 січня 2014 року по 19 вересня 2018 року, а тому державний виконавець порушив вимоги ст. 58 Конституції України. Також, боржник зазначив, що у указаною постановою він ознайомився лише 14 лютого 2019 року, коли його представник ознайомився із матеріалами виконавчого провадження, а тому скарга подається в межах 10-денного строку, передбаченого ч. 1 ст. 449 ЦПК України (а.с.1-5).

Боржник ОСОБА_1 в скарзі просив розглядати справу без його участі (а.с.4).

Стягувач ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення скарги та просила розглядати скаргу без її участі, подавши про це відповідну заяву (а.с.29).

Представник Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Частиною 2 статті 450 ЦПК України визначено, що неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Частиною 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків.

У судовому засіданні встановлено та це підтверджується матеріалами справи, що у провадженні Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області перебуває виконавче провадження №44652973, з примусового виконання виконавчого листа № 201/740/14-ц, виданого 16 квітня 2014 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів у розмірі 643 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 16 січня 2014 року.

Постановою старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Потапенко В.В. від 19 вересня 2018 року на боржника ОСОБА_1 накладено штраф у зв`язку із заборгованістю зі сплати аліментів на користь ОСОБА_3 , сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, в розмірі 50% від суми заборгованості, що складає 17455 грн. (а.с.9).

Про наявність указаної постанови боржник дізнався 14 лютого 2019 року, коли його представник ознайомився із матеріалами виконавчого провадження, а отже строк для звернення зі скаргою, передбачений ч. 1 ст. 449 ЦПК України, пропущений боржником з поважних причин та підлягає поверненню.

Відповідно до ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

28 серпня 2018 року набрав чинності Закон України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання», яким внесено зміни до ряду законодавчих актів, в тому числі і в Закон України «Про виконавче провадження».

Пунктом 3 частини 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» (зі змінами від 03 липня 2018 року, що набрали чинності 28 серпня 2018 року) передбачено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

Зміни до Закону України «Про виконавче провадження», якими, зокрема, доповнено ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» ч. 14, внесені Законом України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання», набрали чинності 28 серпня 2018 року.

Частиною 4 статті 11Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що строк для застосування обмежень, передбачених ч. 14 ст.71 цього Закону обчислюється з наступного робочого дня після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а не з дня набрання чинності Законом від 03 липня 2018 року № 2475-VIII.

Судом встановлено, що врахування заборгованості зі сплати аліментів, яка виникла у боржника за період до набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання», яким внесено зміни в ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», не є наданням цій нормі зворотної сили.

Суд також враховує, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6 та 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні по справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, п. 40 зазначається, що …право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6.

Відхиляючи доводи боржника про те, що положення ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» не мають зворотної дії в часі, оскільки посилюють його відповідальність, суд бере до уваги, що положення вказаної статті, які набрали чинності 28 серпня 2018 року згідно Закону України від 03 липня 2018 року № 2475-УІІІ, спрямовані на посилення захисту права дитини на належне утримання та в цілому покращують правове становище одержувача аліментів.

Таким чином, оскаржувана постанова прийнята державним виконавцем з дотриманням положень ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», яка вступила в дію 28 серпня 2018 року згідно Закону України від 03 липня 2018 року № 2475-УІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання».

Проаналізувавши фактичні обставини прави у взаємозв`язку з нормами закону, що їх регулюють, суд приходить до переконання, що дії державного виконавця з виконання виконавчого листа відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

На підставі викладеного та керуючись ст. 450, 451 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Шевченківський відділ державної виконавчої служби м. Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання неправомірною та скасування постанови про накладення штрафу залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.О. Демидова