ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5784/19 Справа № 211/5975/18 Суддя у 1-й інстанції - Ніколенко Д. М. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого- судді Бондар Я.М.,

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.,

сторони справи :

позивач- ОСОБА_1 ,

відповідач - Комунальне підприємство теплових мереж " Криворітепломережа",

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження у м. Кривому Розі згідно ч.13 ст.7,ч.1 ст.369 ЦПК України без повідомлення осіб апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 березня 2019 року, ухваленого суддею Ніколенко Д.М. у місті Кривому Розі, повний текст судового рішення складений 28 березня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа», просить суд встановити юридичний факт відсутності заборгованості за послуги з теплопостачання у нього перед відповідачем по АДРЕСА_1 та визнати нараховану заборгованість в сумі 15129,20, 10773,63, 21202,98 грн. неправомірною без достатніх правових підстав.

В мотивування заявлених позовних вимог посилається на те, що неповнолітньому ОСОБА_1 належить на праві власності в порядку приватизації квартира АДРЕСА_2 . Він зареєстрований за даною адресою, але фактично мешкає разом зі своїм опікуном ОСОБА_2 за іншою адресою. Рішенням виконкому Довгинцівської районної у місті за ОСОБА_1 збережено право користування квартирою, у квартирі на той час були зареєстровані родичі позивача, які рішенням суду були визнані такими, що втратили право користування житловим приміщенням. ОСОБА_1 з 2001 р. не проживав та не проживає у вказаній квартирі, а отже він не отримував комунальних послуг з моменту народження.

На час приватизації у квартирі наявний борг за теплопостачання в сумі 44097, 19 грн. Через який, неповнолітньому не надано субсидію по оплаті за комунальні послуги. 30.10.2017 року вона звернулася до начальника КПТМ «Криворіжтепломережа» з проханням надати довідку про відсутність заборгованості за теплопостачання для оформлення субсидії так як дитина з народження не проживала за вказаною адресою, але їй було відмовлено та запропоновано укласти договір реструктуризації заборгованості, оскільки він має сплачувати борг за теплопостачання, як наймач. Станом на 01.01.2018 року на особовому рахунку за вказаною адресою значиться борг в сумі 15129,20 грн., 10773,63 грн., який утворився до того як неповнолітній набув права власності на квартиру. Виконавчі провадження відносно позивача відсутні. На даний час у квартирі взагалі ніхто не проживає, в квартирі відсутнє теплопостачання: відсутні батареї, труби, зруйновані перекриття між кімнатами. Тому з метою захисту прав неповнолітньої дитини просить задовольнити заявлені вимоги.

Рішенням Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 березня 2019 року відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, вимогам закону та інтересам дитини ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В мотивування доводів апеляційної скарги зазначає, що неповнолітній не може отримати субсидію через наявні на особовому рахунку борги. Неповнолітній ніколи не проживав за цією адресою та не отримував послуги, в квартирі відсутні елементи опалення, що не думку апелянта, посилаючись на безнадійність дебіторської заборгованості є підставою для її списання. Проте відповідач, відмовляється списати борг та надати довідку про відсутність заборгованості. Судом не взято до уваги, що з часу набуття за неповнолітнім права власності на квартиру, комунальні послуги сплачуються в повному обсязі із застосуванням субсидії. Виникли суми заборгованості за користування квартирою іншим наймачем. Судом не враховано, що наявність заборгованості на особовому рахунку порушує права неповнолітнього на отримання житлової субсидії.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 27.12.2016 р., неповнолітньому ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить на праві власності в порядку приватизації квартира за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5 - копія свідоцтва).

ОСОБА_1 зареєстрований за вказаною адресою (а.с. 8 - копія довідки), однак згідно копії довідки про місце проживання від 13.02.2018 р. (а.с. 6) фактично без реєстрації мешкає разом зі своєю бабцею ОСОБА_2 з 2001 року за адресою АДРЕСА_3 .

Згідно рішення виконкому Центрально - Міської районної у місті ради виконавчого комітету № 313 від 21.08.2013 року, неповнолітньому ОСОБА_1 надано статус дитини позбавленої батьківського піклування та призначено ОСОБА_2 опікуном над дитиною (а.с. 4 - копія рішення).

Згідно довідки Криворізької об`єднаної міської довідково-інформаційної служби від 11 жовтня 2018 року за особовим рахунком № НОМЕР_2 відкритим на ім`я ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , рахується заборгованість за теплопостачання.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 квітня 2018 року по справі № 211/673/18, позовні вимоги ОСОБА_2 до КПТМ «Криворіжтепломережа» задоволені частково: зобов`язано відповідача списати заборгованість на особовому рахунку за адресою АДРЕСА_1 , за нараховані комунальні послуги з теплопостачання у сумі 107, 30 грн., 10737, 63 грн. та 13280, 43 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 липня 2018 року, рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 24 квітня 2018 року скасовано та постановлено нове: відмовлено ОСОБА_2 яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог до КП « Криворіжтепломережа» про зобов`язання вчинити певні дії.

Звертаючись до суду з позовом законний представник неповнолітнього ОСОБА_2 просила суд встановити юридичний факт відсутності заборгованості за послуги з теплопостачання на особовому рахунку, відкритому на ім`я неповнолітнього ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 та визнати нараховану заборгованість неправомірною без достатніх правових підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимог не доведені та діючим законодавством не передбачено обов`язку списувати заборгованість з особового рахунку за інших користувачів.

Колегія суддів погоджується у повному обсязі із висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Суд першої інстанції з`ясував у повній мірі всі обставини, які мають значення для справи, у зв`язку із чим рішення в даній справі можна визнати законним і обґрунтованим.

Між сторонами виникли правовідносини з приводу надання комунальних послуг з теплопостачання до жилого приміщення, власником якого став неповнолітній ОСОБА_1 , та наявність заборгованості на особовому рахунку відкритому на його ім`я за адресою АДРЕСА_1 , як підстава у відмови позивачу в отриманні житлової субсидії.

Дані правовідносини регулюються ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», які затверджені постановою КМУ №630 від 21.07.2005 року.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 525 ч.1 ЦК України).

Згідно зі ст.3 ЦПК України, ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Частиною 2 ст. 16 ЦК України встановлено способи здійснення захисту цивільних прав та інтересів судом. Застосування конкретного способу захисту залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Разом з тим, зазначений в статті перелік способів захисту цивільних прав чи інтересів не є вичерпним. Відповідно до абз.2 п.10 ч.2 ст.16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Факт наявності заборгованості на особовому рахунку відкритому КПТМ «Криворіжтепломережа» у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , номер особового рахунку № НОМЕР_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 , за надані комунальні послуги з теплопостачаннюв сумі 21202,88 грн. ( по виконавчому листу), 17827,15 грн. - послуга за опалення, 10737,63 грн. -послуга за гаряче водопостачання, доведена матеріалами справи та визнана сторонами (а.с.55).

Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відсутність правової підстави встановлювати факт відсутності заборгованості на особовому рахунку, оскільки жодної норми законодавства, яка б передбачала обов`язок КПТМ «Криворіжтепломережа» списувати заборгованість колишніх користувачів послуг не існує.

Відповідно до ст. 8 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (з наступними змінами та доповненнями) (далі - Закон) бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів.

Підприємство самостійно: визначає облікову політику підприємства; обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних; розробляє систему і форми внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, звітності і контролю господарських операцій, визначає права працівників на підписання бухгалтерських документів; затверджує правила документообігу і технологію обробки облікової інформації, додаткову систему рахунків і регістрів аналітичного обліку.

Згідно зі ст. 9 Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Виходячи з положень Закону та Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 10 «Дебіторська заборгованість», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 08 жовтня 1999 року № 237, виключення з активів підприємства (списання) безнадійної дебіторської заборгованості, в тому числі за якою минув строк позовної давності, є господарською діяльністю підприємства.

Особовий рахунок, відкритий на ім`я позивача ОСОБА_1 є документом внутрішньогосподарського обліку господарських операцій відповідача і списання з цього внутрішнього господарського документа будь-яких сум є правом кредитора, тобто відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до змісту положень статей 11, 15 ЦК України цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів встановлений статтею 16 ЦК України.

Особа, право якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Згідно норм діючого законодавства, в судовому порядку може бути встановлено лише ті факти, які породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Проте, наявність на особовому рахунку заборгованості за іншими користувачами з теплопостачання, яка доведена документально не спростована позивачем не породжує для нього жодних майнових прав.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на преюдиційне значення постанови Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 липня 2018 року, в якій встановлена відсутність підстав для списання з особового рахунку відкритого на ім`я позивача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , заборгованості.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (рішення Суду у справах: Sovtransavto Holding v Ukraine no 48553/99, § 77, від 25 липня 2002 року; Ukraine-Tyumen v Ukraine 22603/02, §§ 42 та 60, від 22 листопада 2007 року).

Відповідно до пунктів 33, 34 рішення Європейського суду з прав людини від 19 лютого 2009 року у справі «Христов проти України» одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їх рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу «Брумареску проти Румунії», п. 61).

Отже факти встановленні постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 липня 2018 року мають преюдиційне значення та доведенню не підлягають.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає. Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли бути підставою для скасування або зміни рішення суду.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а рішення суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09 липня 2019 року.

Головуючий:

Судді: