Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2/641/797/2019 Справа № 641/99/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2019 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Фанда О.А.

за участю секретаря судових засідань Конюх С.М.

розглянувши під час проведення підготовчого судового засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Комінтернівського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

В підготовче судове засідання призначене на 02 липня 2019 року та 16 липня 2019 року належним чином повідомлені позивач ОСОБА_4 та її представник адвокат Христофорова К.С. не з`явилися до суду, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Клопотань про розгляд справи за їх відсутності не подали, як і доказів поважності неявки в попередні судові засідання.

Суд, перевіривши матеріали цивільної справи приходить до наступного.

08 січня 2019 року ОСОБА_4 звернулася до суду за позовом до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Ухвалою суду від 01 лютого 2019 року провадження у справі відкрито та призначено її до розгляду в

справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч. 1 ст.197 ЦПК України підготовче засідання проводиться судом з повідомленням учасників справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4 ст.198 ЦПК України підготовче засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом.

Суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках: 1) визначених частиною другою статті 223 цього Кодексу; 2) залучення до участі або вступу у справу третьої особи, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача; 3) в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 197 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

Якщо розгляд справи у випадках, передбачених цим Кодексом, починається спочатку, суд призначає та проводить підготовче засідання спочатку в загальному порядку, крім випадку ухвалення рішення про колегіальний розгляд справи, коли підготовче засідання проводиться спочатку лише у разі, якщо суд дійшов висновку про необхідність його проведення.

Відповідно до ч. 2 ст.223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексусудове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Згідно ч. 5 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Оскільки належним чином повідомлений позивач та її представник вдруге в підготовче засідання не з`явилися, доказів поважності неявки в судове засідання не надали, заяв про розгляд справи за їх відсутності не подавали, відсутні випадки, перелічені у ч. 2 ст. 223 ЦПК України, тому немає підстав для відкладення підготовчого засідання, передбачених ч. 2 ст. 198 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява ОСОБА_5 підлягає залишенню без розгляду в зв`язку з повторною неявкою в підготовче судове засідання без поважних причин позивача та її представника, з наступних підстав.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд постановляє ухвалу про: 1) залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до ч. 5 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Таке положення закону пов`язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою ст. 210 ЦПК України та ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

При цьому законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду з правом на компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 5 ст. 142 ЦПК України), а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч. 2 ст. 257 ЦПК України).

Отже, згідно із вимогами ЦПК України суд не повинен з`ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в підготовче судове засідання і це не може бути підставою для скасування постановленої ним ухвали про залишення заяви без розгляду.

Згідно з ч. 4 ст.10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі - Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Крім того, слід зазначити, що Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

З матеріалів справи вбачається, що в призначене підготовче судове засідання на 29 травня 2019 року позивач та її представник не з`явилися. Про час та місце проведення підготовчого судового засідання були повідомлені своєчасно та належним чином, про що свідчить особистий підпис представника позивача в розписці в порядку ч. 3 ст. 240 ЦПК України (а.с. 113).

В підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 02 липня 2019 року. Про час та місце проведення підготовчого судового засідання представник позивача повідомлений (а.с. 128), причин неявки суду не повідомив.

При цьому представник позивача повідомлена й судовою повісткою (а.с. 135).

02 липня 2019 року в підготовчому судовому засіданні оголошено перерву в зв`язку з неявкою позивача та її представника.

Цього ж дня позивачу направлено лист-роз`яснення щодо наслідків неявки в судове засідання (а.с. 137).

В призначене підготовче судове засідання на 16 липня 2019 року позивач та її представник не з`явилися. При цьому до суду повернулися розписки про їх належне повідомлення (а.с. 144,145).

Жодних заяв про оголошення перерви в підготовчому судовому засіданні ані від позивача, ані від її представника до суду не надходило.

Оскільки належним чином повідомлений позивач та її представник повторно не з`явилися в підготовче засідання і не повідомили про причини неявки, від них не надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, будь-яких доказів відсутності у позивача та його представника можливості прибути до суду через поважні причини не надано, за результатами підготовчого провадження належить постановити ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що процесуальна бездіяльність позивача та її представника не може бути перешкодою для здійснення судочинства судом першої інстанції у визначені чинним Цивільно-процесуальним законодавством строки.

Постановлення судом даної ухвали не перешкоджає позивачу у доступі до правосуддя, оскільки він має право на повторне звернення до суду з таким самим позовом на загальних підставах.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 197, 198, 200, 223, п. 5 ч. 1 ст. 257, 259-261, 352, 354 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя - залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що залишення позовної заяви без розгляду не позбавляє її права повторного звернення до суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя -О. А. Фанда