ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/2030/19Головуючий у 1-й інстанції Сливка Л.М.
Провадження № 22-ц/817/704/19 Доповідач - Сташків Б.І.
Категорія - 310020000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Сташків Б.І.

суддів - Хома М. В., Щавурська Н. Б.,

У січні 2019 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 ,звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину.

В обґрунтуванні позовних вимог позивач зазначила, що відповідач неналежно виконує свій обов`язок з утримання дочки ОСОБА_4ІНФОРМАЦІЯ_2 , з відповідачем не досягнуто домовленості щодо фінансового утримання дитини зі сторони батька, а тому просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 3'500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з наступною індексацією згідно з чинним законодавством України, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 травня 2019 року позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на дитину задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_5 в користь ОСОБА_1 аліменти на дитину: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1'500 грн., щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25 січня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_5 в дохід держави 768,40 гривень судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допущено до негайного виконання.

Не погоджуючись з таким рішенням суду ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на дитину в повному обсязі.

Скаржник вказує, що суд не звернув увагу на обставини справи: зокрема, під час оцінки платоспроможності відповідача, суд не взяв до уваги наявність нерухомого майна у відповідача(житлового будинку та земельної ділянки) .

Також, у доводах апеляційної скарги сторона позивача вказує, що судом першої інстанції помилково не застосовано індексацію стягнених аліментів, що суперечить вимогам ст.184 СК України, в якій зазначено про індексацію аліментів стягнутих у твердій грошовій сумі.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін.

Представник відповідача зазначає, що судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права , з`ясовано обставини , що мають значення для справи , а тому ухвалено законне та справедливе рішення.

Зокрема, вважає що судом правомірно враховано те, що відповідач на даний час не працевлаштований, постійного заробітку не має, однак погоджується сплачувати 1500 грн. на утримання дочки, що відповідає мінімальному гарантованому розміру аліментів на одну дитину відповідного віку.

Окрім того, сторона відповідача заперечує проти доводів апеляційної скарги в частині застосування індексації до стягнених аліментів, посилаючись на те, що для здійснення індексації необхідний період та перевищення встановленого порогу індексації, про що було зазначено судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні суду, відмовляючи у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Частиною 1 статті 368 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно з частиною першою статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження можуть бути розглянуті справи про стягнення аліментів.

З огляду на викладене, розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

У частинах 1 та 2 статті 367 ЦПК України зазначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, оскільки його ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ЦПК України щодо законності та обґрунтованості.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що розмір аліментів на утримання дитини в сумі 1500,00 грн є обґрунтованим та справедливим. Відмовляючи в частині застосування індексації до стягнутих аліментів, суд виходив з того, що дані вимоги є передчасними та носять майбутній характер.

Колегія суддів погоджується із таким рішенням суду, оскільки вони відповідають обставинам справи та вимогам закону

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у шлюбі сторін народилась дочка ОСОБА_4 , про що 23 листопада 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції у Тернопільській області, видано свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 та в Книзі реєстрації народжень 23 листопада 2007 року зроблено відповідний актовий запис за № 2511.

Шлюб між позивачем та відповідачем, який був зареєстрований 30 вересня 2006 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 лютого 2013 року, ухваленим у цивільній справі № 1915/19429/2012. (а.с. 9).

Після розірвання шлюбу дитина проживає з матір`ю, про що свідчить довідка № 15, виданою 24 січня 2019 року ТзОВ «Керуюча компанія «Кменерго Тернопіль 1». (а.с. 12)

У Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків відсутні відомості про доходи відповідача за період з 1 по 4 квартал 2018 року, що підтверджується копією відповідних відомостей № 2790 від 26 квітня 2019 року. (а.с. 37)

Згідно інформації № 153839841 від 24 січня 2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, відповідач набув права приватної власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами та земельну ділянку на підставі двох договорів купівлі-продажу від 20 квітня 2017 року. (а.с. 15-16)

За нормами частин 1 та 2 ст. 141 СК України мати, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.ст. 8,12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За змістом ч.ч.1,2 ст. 27 вказаної Конвенції держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Не заслуговують до уваги доводи апеляційної скарги про те, що відповідач в змозі сплачувати аліменти, у розмірі 3500 грн. , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що він є працездатним, на його утриманні немає інших осіб, також у у відповідача наявне нерухомого майна.

Так, відповідно до вимог статті ст. 180 СК України саме на обох батьків покладається обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За приписами статті 199 СК України суд при визначенні розміру аліментів з одного з батьків бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків.

Таким чином, при визначенні розміру аліментів, врахувавши матеріальне становище дитини та платника аліментів, встановлений законом прожитковий мінімум для дитини віком від 6-18 років у період з 01 січня -30 червня 2019 року у розмірі 2027, суд дійшов обґрунтованого висновку, що для належного забезпечення дочки сторін, слід стягнути з відповідача, який проживає окремо від дочки, 1500 грн. на дитину, щомісячно до досягнення нею повноліття, що буде відповідати засадам законності і справедливості .

Окрім того, колегія суддів вважає безпідставними посилання апеляційної скарги на не застосування судом першої інстанції індексації до стягнутих аліментів на утримання дитини.

Відповідно до ч.2 ст. 184 ЦПК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг (ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»).

Пунктом 10-4 Постанови Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» (далі - Порядок) закріплено, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється з місяця, в якому призначено аліменти. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 %. Індексації підлягають аліменти в межах прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку.

Згідно із пунктом 6 Порядку індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами - підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів з доходу їх платника. Індексація таких аліментів проводиться за рахунок коштів платника аліментів.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про те, що позовні вимоги про індексацію аліментів носять майбутній характер , оскільки на даний час спір між сторонами щодо індексації аліментів відсутній є обґрунтованими та такими, що відповідають нормам закону, а тому доводи апеляційної скарги вказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно з ч.1, 5 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Приймаючи до уваги наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки судом при вирішенні справи правильно застосовано вищезазначені норми матеріального права, на підставі належним чином оцінених доказів, наданих сторонами .

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів, яким суд надав належне обґрунтування.

Отже, суд першої інстанції всебічно та повно з`ясував обставини, які мають значення для справи, дослідив усі докази, які є у справі, з урахуванням їх переконливості, належності і допустимості, дав їм правильну оцінку та ухвалив законне та обґрунтоване рішення суду.

Інших правових доводів апеляційна скарга не містить.

Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. п. а) - г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.367,375, 381-384,389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 травня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених 389 ЦПК України.

Дата складання повного тексту постанови - 17 липня 2019 року.

Головуючий: Сташків Б.І.

Хома М.В.

Судді: Щавурська Н.Б.