КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У х в а л а

м. Київ Справа № 755/10214/18

11 липня 2019 року Київський апеляційний суд у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ Ратнікової В.М., розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 21 травня 2019 року, постановлену під головуванням судді Чех Н.А., у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 , стягувач - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», на дії державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Ясюкевича Олексія Валерійовича,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 21 травня 2019 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 , стягувач - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», на дії державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Ясюкевича Олексія Валерійовича.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, 24 червня 2019 року ОСОБА_1 направив апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 21 травня 2019 року, та прийняти постанову, якою задовольнити його скаргу на дії державного виконавця.

В апеляційній скарзі також клопотав про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали, посилаючись на те, що копію оскаржуваної ухвали він отримав 11.06.2019 року, в зв`язку з чим просив поновити зазначений строк.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність поданої апеляційної скарги вимогам ст.ст. 354, 356 ЦПК України, вивчивши доводи клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, приходжу до наступних висновків.

Так, статтею 354 ЦПК України встановлено, що апеляційна скарга на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвалу не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 21 травня 2019 року апелянтом отримано 13 червня 2019 року.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду апелянтом подано 24 червня 2019 року, тобто в межах визначеного статтею 354 ЦПК України п`ятнадцятиденного строку з дня отримання копії ухвали суду.

Враховуючи все викладене, варто зробити висновок, що доводи апелянта про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції є обґрунтованими, узгоджуються з матеріалами справи і можуть бути прийняті до уваги.

Стаття 129 Конституції України закріпила, що забезпечення апеляційного та, у визначених законом випадках, касаційного оскарження рішення суду є однією з основних засад судочинства (пункт 8 частини третьої статті 129 Конституції України).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях наголошує, що стаття 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, не встановлює вимог до держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Проте там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 Рішення у справі "Делкур проти Бельгії" від 17 січня 1970 року та пункт 65 Рішення у справі "Гофман проти Німеччини" від 11 жовтня 2001 року).

За таких обставин, з метою забезпечення дотримання закріпленого в законодавстві принципу апеляційного оскарження судового рішення, оскільки матеріалами справи підтверджується, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 подав у передбачений законом п`ятнадцятиденний строк, з дня отримання копії ухвали суду, вважаю за необхідне поновити апелянту процесуальний строк на подачу апеляційної скарги на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 21 травня 2019 року, оскільки він пропущений з поважних причин.

Разом з тим, перевіривши виконання вимог ст.ст. 354, 356 ЦПК України, вважаю, що апеляційна скарга на ухвалу суду підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Згідно з п.3 ч.4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на ухвалу суду фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (384,20 грн.).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 звільнити його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги посилаючись на те, що він є членом багатодітної сім`ї, оскільки має трьох дітей та наразі самостійно виховує неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з ним. Також в клопотанні зазначив, що він не зареєстрований як фізична особа-підприємець та з червня 2018 року не працює.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, вважаю, що дане клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, ч.ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України передбачає, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

За правилом ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою звільнити від сплати судового збору за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; 2) або якщо про відстрочення збору клопочуть позивачі, які є а) військовослужбовцями; б) батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину - інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокою матір`ю (батьком), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину - інваліда; г) членом малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; г) особою, яка діє в інтересах малолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Вирішення питання щодо звільнення від сплати судового збору здійснюється у відповідності до загальних принципів цивільного судочинства, зокрема, принципу змагальності, відповідно якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Єдиною підставою для звільнення від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з принципом змагальності, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Посилання в клопотанні на те, що апелянт на час подачі апеляційної скарги не працює не є підставою для звільнення від сплати судового збору, оскільки доказів не працевлаштування та неотримання будь-яких доходів до клопотання додано не було.

Також не є підставою для звільнення від сплати судового збору доводи про те, що він є членом багатодітної сім`ї, оскільки має трьох дітей та наразі самостійно виховує неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з ним, з посиланням на п.п.) в,г п.1 ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір»

У відповідності до п.п.) в,г п.1 ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою звільнити від сплати судового збору позивачів, які є, зокрема, одинокою матір`ю (батьком) та мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину - інваліда; членом малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї.

Разом з тим, як зазначалося вище, доказів на підтвердження єдиної підстави за якої можливе звільнення від сплати судового збору, а саме незадовільного майнового стану апелянтом до апеляційної скарги додано не було. Також не надано доказів того, що є апелянт є членом багатодітної сім`ї та є одиноким батьком дитини, яка не досягла 14 років, оскільки саме по собі проживання з ним сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не надає йому статус одинокого батька. Крім того, на момент подачі апеляційної скарги сину апелянта ОСОБА_3 виповнилося 14 років.

Отже, заявляючи клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги ОСОБА_1 не навів доводів на підтвердження того, що йогомайновий стан перешкоджає сплаті судового збору в розмірі 384,20грн. та не надав доказів на підтвердження зазначених нимобставин щодо важкого матеріального становища.

З огляду на вказане, клопотання апелянта ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 21 травня 2019 року не підлягає задоволенню як таке, що є необґрунтованим і не доведеним.

Стаття 185 ЦПК Українипередбачає, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

За наведених обставин, суд пропонує апелянту усунути зазначені недоліки апеляційної скарги шляхом подання на адресу Київського апеляційного суду оригіналу документу про сплату судового збору на суму 384,20 грн. за реквізитами: одержувач - УК у Солом.р-ні/Соломян р-н/22030101, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: 0024, МФО банку: 899998, код отримувача (ЄДРПОУ) 38050812 та/або належні та допустимі докази на підтвердження звільнення апелянта від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 185, 356, 357ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 21 травня 2019 року.

У задоволені клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 21 травня 2019 року - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 21 травня 2019 року, постановлену під головуванням судді Чех Н.А., у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 , стягувач - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», на дії державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області Ясюкевича Олексія Валерійовича - залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити, що у разі не виконання вимог даної ухвали у визначений строк, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Суддя: