ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3626/19
провадження № 2/753/4591/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2019 р. суддя Дарницький районний суд м. Києва Колесника О.М. розглянувши матеріали заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , треті особи - ОСОБА_4 , Дарницька районна в м. Києві державна адміністрація про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та виселення.

Разом з позовом, позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження на користь будь-яких фізичних чи юридичних осіб та/або заборони вчиняти будь-які правочини, які можуть мати наслідком передання (перехід) права власності або іншого права на майно до третіх осіб нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві приватної власності третьої особи ОСОБА_4 та заборони відчуження на користь будь-яких фізичних чи юридичних осіб та/або вчиняти будь-які правочини, які можуть мати наслідком передання (перехід) права власності або іншого права на майно до третіх осіб нерухомого майна, яке належить на праві приватної власності відповідачці ОСОБА_2 , відповідно до даних майна, вказаних у відповідних документах, наданих Світловодським комунальним міжміським бюро технічної інвентаризації та КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради на запит суду. В обґрунтування заяви зазначив, що 11.10.2018 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Воловиченко В.В. позивачу було видано свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціону), зареєстроване в реєстрі за №3009, а також здійснено реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 . Проте, згодом, позивач дізнався, що 18.09.2018 року у вказаній квартирі було зареєстровано місце проживання сестри третьої особи ОСОБА_4 - відповідачки ОСОБА_2 . У якості документів, які підтверджують право власності на вказане майно, ОСОБА_4 було надано до ЦНАП Дарницького району міста Києва договір купівлі-продажу, посвідчений Колєснік С. А. - приватним нотаріусом КМНО 24.03.2005 року за реєстровим № 2169 та зареєстрований Бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на нерухоме майно 28.03.2005 року за реєстровим № 8433, хоча ОСОБА_4 вже було достеменно відомо, що квартира була продана на прилюдних торгах в рахунок стягнення за його боргами по виконавчим листам. 20.09.2018 року за згодою ОСОБА_4 та ОСОБА_2 у квартирі було зареєстровано місце проживання неповнолітньої ОСОБА_3 , яка є рідною племінницею колишнього власника ОСОБА_4 . Таким чином, реєстрація вказаних осіб у квартирі позивача була здійснена виключно з метою фактичного збереження у користуванні та розпорядженні ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 квартири, яка вже не є власністю ОСОБА_4 Таким чином позивач вважає, щоневжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи не уможливити виконання рішення суду в раз задоволення заявленого позову.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У відповідності до п.2, ч.1, ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Як зазначено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має: з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, а також враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Враховуючи викладене, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, обставин справи, вимог, викладених в заяві про забезпечення позову, суд приходить до висновку про відмову у задоволені заяви, оскільки її вимоги не відносяться до предмету даного позову.

Керуючись ст.ст. 149-150, 153, 259, 260, 293, 353, 354 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ: О.М. КОЛЕСНИК