Провадження № 22-ц/801/1372/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бойко В.М.
Доповідач:Матківська М. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2019 рокуСправа № 127/15699/16-цм. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

Головуючого: Матківської М.В.

Суддів: Міхасішина І.В., Сопруна В.В.

Секретар: Огородник В.О.

За участю: представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 21 травня 2019 року за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 грудня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про відшкодування збитків,

Ухвалу постановив суддя Бойко В.М.

Ухвалу постановлено о 10.46 год. у м. Вінниці

Повний текст ухвали складено 22 травня 2019 року,

встановив:

Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05 грудня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 16 листопада 2017 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 і ОСОБА_4 збитки в розмірі 213 690 грн. та 2136,91 грн. судового збору.

В березні 2019 року ОСОБА_1 звернулась в суд із заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, мотивуючи свої вимоги тим, що її представник ОСОБА_2 07 березня 2019 року звернулась до Центрального відділу ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області для ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження з виконання рішення суду у справі № 127/15699/17. Із матеріалів виконавчого провадження їй стало відомо, що із заявою про примусове виконання рішення суду зверталась не ОСОБА_3 , а неповноважна особа, яка не надала належно оформленої довіреності на представлення інтересів стягувача. Як було з`ясовано така ж сама довіреність була надана до Вінницького міського суду, однак, незважаючи на це, суд першої інстанції прийняв до розгляду позовну заяву, оформлену з порушенням ст. 119 ЦПК України в редакції, що була чинною на час подання позову, та ухвалив рішення у справі. ОСОБА_3 і ОСОБА_4 із позовною заявою до неї про стягнення збитків не звертались, що є підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами, оскільки подання позову особою, яка не мала на це права та не представляла жодним чином інтересів позивача і не була уповноважена на вчинення будь-яких дій в судовому процесі є порушенням основоположних свобод, закріплених у ст. 55 Конституції України.

У зв`язку з чим просила скасувати заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 грудня 2017 року та постановити ухвалу, якою позов ОСОБА_3 і ОСОБА_4 залишити без розгляду як такий, що поданий із порушенням вимог ст. 119 ЦПК України (в редакції, що була чинною до 15 грудня 2017 року).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21 травня 2019 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для розгляду в іншому складі суду.

Зазначила, що ухвалу суду вважає незаконною через порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права.

Позивачі ОСОБА_3 і ОСОБА_4 відзив на апеляційну скаргу не подали.

В судовому засіданні представник відповідача підтримала апеляційну скаргу, просить її задовольнити.

Позивачі ОСОБА_3 і ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за таких підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05 грудня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 16 листопада 2017 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 збитки в розмірі 213 690 грн. і 2136,91 грн. судового збору (том 1 а. с. 54-55; 140-142).

Судові рішення залишені без змін постановою Верховного Суду від 08 лютого 2018 року (том 1 а. с. 164-166).

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з частиною другою цієї статті підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Згідно роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 3 постанови «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» від 30 березня 2012 року № 4 нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК України (в редакції 2004 року). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК України (в редакції 2004 року), є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Для визначених пунктами 3, 4 частини другої статті 361 ЦПК нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку (пункт 5 зазначеної постанови Пленуму).

При вирішенні питання про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами слід виходити з визначених частиною другою статті 423 ЦПК підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Звернувшись до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, відповідач ОСОБА_1 у своїй заяві не зазначила обставин, визначених частиною другою статті 423 ЦПК України, які могли б бути підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами. Крім того твердження відповідача про те, що позов у цій справі подано не позивачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а особою, яка не мала не це процесуальних повноважень, не підтверджені належними та допустимими доказами, та спростовуються матеріалами справи, із яких вбачається, що позовна заява про відшкодування збитків підписана безпосередньо позивачами ОСОБА_3 і ОСОБА_4 (том 1 а. с. 2-3). Також із журналів судового засідання вбачається, що позивачі ОСОБА_3 і ОСОБА_4 брали участь у розгляді справи та були присутні в судових засіданнях суду першої інстанції, де їх інтереси також представляла адвокат Арустамян А.Е. (том 1 а. с. 37, 48, 49, 53).

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що зазначені відповідачем обставини не є нововиявленими в розумінні частини другої статті 423 ЦПК України, а також, що відповідач не надала доказів того, що позов подано до суду не позивачами, а іншими особами.

Отже підстави для перегляду заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 грудня 2016 року за нововиявленими обставинами відсутні.

Наведені в апеляційній скарзі доводи відхиляються судом апеляційної інстанції, оскільки судом першої інстанції не порушені норми матеріального і процесуального права.

Згідно вимог статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином постановлена ухвала суду відповідає вимогам закону і підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 21 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийМ.В. Матківська
СуддіІ.В. Міхасішин
В.В. Сопрун

Повне судове рішення складено 17 липня 2019 року