Постанова

Іменем України

11 липня 2019 року

м. Київ

справа № 744/1052/17

провадження № 61-29859св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Сердюка В. В.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

суб`єкт оскарження - старший державний виконавець Семенівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Шумейко Людмила Анатоліївна,

провівши у порядку письмового провадження попередній розгляд скарги ОСОБА_1 на постанову старшого державного виконавця Семенівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Шумейко Людмили Анатоліївни про закінчення виконавчого провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 15 листопада 2017 року у складі колегії суддів: Бобрової І. О., Мамонової О. Є., Шитченко Н. В.,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст скарги

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною скаргою, посилаючись на те, що з квітня 2016 року на виконанні у Семенівському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області (далі - Семенівський РВ ДВС ГТУЮ у Чернігівській області) знаходиться виконавче провадження ВП № 52034527 за виконавчим листом № 744/1283/15-ц, згідно з яким Приватне сільськогосподарське підприємство «Степанич» (далі - ПСП «Степанич») зобов`язано привести 0,1167 га земельної ділянки, що належить йому на праві приватної власності, у приданий стан для подальшого використання та засіяти її грястицею.

05 жовтня 2017 року старшим державним виконавцем Семенівського РВ ДВС ГТУЮ у Чернігівській області Шумейко Л. А. складено акт державного виконавця, згідно з яким земельна ділянка, що належить йому на праві власності приведена у відповідність та засіяна грястицею. Однак під час складання акта він зауважив про те, що на ній немає сходів грястиці, а є сходи озимої пшениці. Проте старший державний виконавець Шумейко Л. А . проігнорувала його зауваження і не пересвідчилася в наявності сходів грястиці.

При перевірці виконання судового рішення не було незалежної особи, яка має фах агронома.

В акті від 05 жовтня 2017 року не зазначена дата орання та засівання земельної ділянки грястицею, а це було підставою для скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 20 березня 2017 року, що зазначено в рішенні Семенівського районного суду Чернігівської області, яке залишилося невиконаним.

Відповідно до вимог ЗК України він має право на відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав. Це право було захищено судом, який зобов`язав боржника засіяти земельну ділянку грястицею. Засіяти означає, що на земельній ділянці повинні бути сходи грястиці, в іншому випадку земельна ділянка буде переорана, а це означає, що відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення права, не відбулося й рішення суду залишилося не виконаним.

06 жовтня 2017 року старший державний виконавець Семенівського РВ ДВС ГТУЮ у Чернігівській області Шумейко Л. А. винесла постанову про закінчення виконавчого провадження. Зазначена постанова йому була направлена 10 жовтня 2017 року, а отримана - 12 жовтня 2017 року, що є порушення статті 28 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення. На супровідному листі вказана дата 06 жовтня 2017 року, а наступний робочий день - це 09 жовтня. Вважає, що діючи у такий спосіб старший державний виконавець Семенівського РВ ДВС ГТУЮ у Чернігівській області Шумейко Л. А. намагалася завадити оскаржити постанову. Виконавче провадження є завершальною стадією судового процесу, Конституцією передбачено обов`язковість виконання рішень суду. На державну виконавчу службу покладається примусове виконання рішень України, а не сприяння в їх невиконанні.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просив визнати дії старшого державного виконавця Семенівського РВ ДВС ГТУЮ у Чернігівській області Шумейко Л. А. щодо винесення постанови від 06 жовтня 2017 року про закінчення виконавчого провадження ВП № 52034727 неправомірними; зобов`язати начальника Семенівського РВ ДВС ГТУЮ у Чернігівській області усунути порушення Закону України «Про виконавче провадження» шляхом скасування постанови від 06 жовтня 2017 року про закінчення виконавчого провадження ВП № 52034727.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою Семенівського районного суду Чернігівської області від 24 жовтня 2017 року у складі судді Гнипа О. І. скаргу ОСОБА_1 задоволено. Визнано дії старшого державного виконавця Семенівського РВ ДВС ГТУЮ у Чернігівській області Шумейко Л. А. щодо винесення постанови від 06 жовтня 2017 року про закінчення виконавчого провадження ВП № 52034727 неправомірними. Зобов`язано начальника Семенівського РВ ДВС ГТУЮ у Чернігівській області усунути порушення Закону України «Про виконавче провадження» шляхом скасування постанови від 06 жовтня 2017 року про закінчення виконавчого провадження ВП № 52034727.

Ухвала місцевого суду мотивована тим, що пояснення стягувача знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, підтверджуються доданими до скарги матеріалами, відповідають приписам статті 152 ЗК України та статті 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 15 листопада 2017 року апеляційну скаргу Семенівського РВ ДВС ГТУЮ у Чернігівській області задоволено частково. Ухвалу Семенівського районного суду Чернігівської області від 24 жовтня 2017 року скасовано з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції при розгляді скарги не уточнив вимоги заявника, зокрема не з`ясував, яким чином порушені його права саме Семенівським РВ ДВС ГТУЮ у Чернігівській області. Не у повному обсязі з`ясував обставини справи та не залучив до участі у справі боржника. Не роз`яснив особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, не попередив про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і не сприяв здійсненню їхніх прав. Не встановив, якою культурою була засіяна ділянка стягувача та не витребував документи у боржника, не перевірив чи скористався державний виконавець своїм правом при складанні акта від 05 жовтня 2017 року щодо залучення спеціаліста чи експерта з приводу ідентифікації сходів рослин на земельній ділянці ОСОБА_1 як це передбачено пунктом 15 частини третьої статті 18 та частиною першою статті 20 Закону України «Про виконавче провадження».

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 15 листопада 2017 року, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення і залишити без змін ухвалу суду першої інстанції.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що судом апеляційної інстанції порушено вимоги частини другої статті 307 ЦПК України 2004 року, оскільки ЦПК України 2004 року не передбачено передачі питання на новий розгляд. Державний виконавець не знає коли належна йому частина земельної ділянки була засіяна грястицею, хоча відповідно до частини третьої статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті повторно перевіряє виконання рішення боржником. Такої перевірки державний виконавець не проводив.

Відзив на касаційну скаргу іншими учасниками справи не подано

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 01 квітня 2016 року позов ОСОБА_1 до ПСП «Степанич» про відшкодування збитків, зобов`язання відновити стан земельної ділянки, відшкодування моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з ПСП «Степанич» на користь ОСОБА_1 1 450,58 грн на відшкодування збитків і 1 000 грн на відшкодування моральної шкоди. Зобов`язано ПСП «Степанич» привести 0,1167 га земельної ділянки, що належать ОСОБА_1 згідно з державним актом на право власності на неї серії НОМЕР_1 від 31 травня 2010 року, які було засаджено цим підприємством соняшником, у придатний для подальшого використання стан та засіяти їх грястицею.

На виконання зазначеного рішення суду видано виконавчий лист № 744/1283/15-ц, на підставі якого Семенівським РВ ДВС ГТУЮ у Чернігівській області було відкрито виконавче провадження № 52034527.

05 жовтня 2017 року старшим державним виконавцем Семенівського РВ ДВС ГТУЮ у Чернігівській області Шумейко Л. А. складено акт державного виконавця, згідно з яким земельна ділянка, що належить ОСОБА_1 на праві власності приведена у відповідність та засіяна грястицею.

06 жовтня 2017 року старшим державним виконавцем Семенівського РВ ДВС ГТУЮ у Чернігівській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 744/1283/15-ц, виданого 22 квітня 2017 року на підставі пункту частини першої статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Рух справи в суді касаційної інстанції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 грудня 2017 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали із Семенівського районного суду Чернігівської області.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до ГПК України, ЦПК України, КАС України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

29 травня 2018 року справа № 744/1052/17 Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ передано до Верховного Суду.

Відповідно до підпунктів 2.3.2, 2.3.4, 2.3.13, 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, зі змінами та доповненнями, постанови Пленуму Верховного Суду від 24 травня 2019 року № 8 «Про здійснення правосуддя у Верховному Суді» та рішення зборів суддів Касаційного цивільного суду від 28 травня 2019 року № 7 «Про заходи, спрямовані на своєчасний розгляд справ і їх вирішення у розумні строки», у справі призначено повторний автоматизований розподіл.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

Під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 14Закону України «Про виконавче провадження» учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Статтею 383 ЦПК України 2004 року передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Як роз`яснено у абзаці другому пункту 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України 2004 року з особливостями, встановленими статтею 386 ЦПК України 2004 року, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються. До участі у справі як заінтересованої особи залучається інша сторона виконавчого провадження, оскільки судовим рішенням може бути вирішено питання про її права чи інтереси.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Задовольняючи апеляційну скаргу, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції з передачею справи на новий розгляд, апеляційний суд виходив з того, що суд першої інстанції допустив суттєву неповноту судового розгляду справи, не роз`яснив заявнику право уточнити заявлені вимоги, що усунути на стадії апеляційного розгляду, з урахуванням повноважень суду апеляційної інстанції було неможливим.

Колегія суддів погоджується з доводами касаційної скарги, що перелік повноважень суду апеляційної інстанції передбачений статтею 307 ЦПК України 2004 року, якою не передбачено такого права апеляційного суду, як скасування ухвали з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції. Разом з тим, при надходженні справи до суду касаційної інстанції встановлено, що 05 грудня 2017 року Семенівський районний суд Чернігівської області розглянув скаргу ОСОБА_1 на постанову старшого державного виконавця Семенівського РВ ДВС ГТУЮ у Чернігівській області Шумейко Л. А. про закінчення виконавчого провадження та задовольнив її в повному обсязі.

З урахуванням того, що ухвала апеляційного суду повністю реалізована (вичерпана її дія), виходячи із завдання цивільного судочинства, ефективності та пропорційності у цивільному судочинстві, скасування ухвали апеляційного суду є зайвим.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 15 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:І. В. Литвиненко

А. І. Грушицький

В. В. Сердюк