Справа № 755/6947/18
"24" червня 2019 р. м. Київ
Дніпровський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Савлук Т. В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Одеського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат за навчання,
Позивач Одеський державний університет внутрішніх справ звернулося до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 витрати на навчання в сумі 7 412,06 гривень.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач проходила службу в органах внутрішніх справ України, у 2012 році останні була зарахована курсантом 1-го курсу факультету підготовки фахівців для підрозділів міліції громадської безпеки освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» до Одеського державного університету внутрішніх справ, був поставлений на всі види продовольчого та речового забезпечення, з виплатою грошового утримання. У зв`язку із небажанням в подальшому продовжувати навчання в університеті, проходити службу в органах внутрішніх справ, 22 квітня 2014 року відповідачем було подано рапорт про звільнення з ОВС та відрахуванням з університету. Відповідно до наказу відповідача було відраховано з другого курсу університету, за власним бажанням, та звільнено з органів внутрішніх справ. Університет, як структурний підрозділ МВС України, у разі невиконання договірних відносин, з боку курсантів або молодших фахівців, випускників ВНЗ, звертається до суду для відшкодування бюджетних коштів, які виділялися з державного бюджету і були витрачено на їх утримання.
15 травня 2018 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу якою позовну заяву передано до Апеляційного суду м. Києва для визначення визначення підсудності.
23 листопада Київським апеляційним судом постановлено ухвалу про визначення Дніпровському районному суду м. Києва для забезпечення розгляду цивільної справи за позовом Одеського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат за навчання.
15 грудня 2019 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Відповідно до ст. 275 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
У відповідності до ст.ст.174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї.
На підставі ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, як це передбачено ст. 279 ЦПК України.
Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони грунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до вимог Закону України від 20.12.1990 № 565-ХІІ «Про міліцію» проходила службу в органах внутрішніх справ України з 15 серпня 2012 року по 22 квітня 2014 року.
Згідно витягу з наказу Одеського державного університету внутрішніх справ від 15 серпня 2012 року № 82 о/с, з якого вбачається «відповідно до вимог наказу МВС України від 01 грудня 2010 року № 590 зі змінами, внесеними наказом МВС України від 21 грудня 2011 року № 938, протоколу засідання приймальної комісії Одеського державного університету внутрішніх справ від 08 серпня 2012 року зарахувати курсантами 1-го курсу факультету підготовки фахівців міліції громадської безпеки з підготовки фахівців освітньо-кваліфікаційного рівня «Бакалавр», за напрямком «Правоохоронна діяльність» (6.030402), на базі загальної середньої освіти, з терміном навчання відповідно до навчального плану, поставивши на всі види продовольчого та речового утримання, з виплатою забезпечення, з 15 серпня 2012 року присвоївши спеціальне звання: «рядовий міліції» ГУМВС України в Автономній Республіці Крим ОСОБА_1 ».
22 квітня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до ректора Одеського державного університету внутрішніх справ з рапортом про звільнення за власним бажанням.
Відповідно до п.2.3.5. договору № 20 про підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ після закінчення навчання прибути до місця призначення в термін визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов`язків за посадою, на яку призначений Замовником, і відпрацювати не менше трьох років.
На підставі висновку службової перевірки за фактом подання рапорту до керівництва університету курсантом другого факультету підготовки фахівців для підрозділів міліції громадської безпеки від 22 квітня 2014 року і витягу з наказу Одеського державного університету внутрішніх справа від 22 квітня 2014 року № 40 о/с, відповідача було звільнено з органі МВС, за власним бажанням.
Як вбачається з матеріалів справи відповідач не відпрацював трьох років відповідно до договору про підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ, який був укладений між позивачем та відповідачем 03 вересня 2012 році.
Відповідно до пункту 2.3.6. у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 цього договору, відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з утриманням навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком.
Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦПК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторона.
Згідно ст. 907 ЦК України, договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.
Та згідно з п. 2 Про порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 № 313, відшкодування здійснюються в фактичних витратах, пов`язаних з: грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням, перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та зворотному напрямку, за направленням до місця служи після закінчення навчального закладу, оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця в навчальному закладі.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про загальну структуру і чисельність Міністерства внутрішніх справ України», навчальні заклади включені до загальної структури Міністерства внутрішніх справ України, таким чином Університет є структурним підрозділом Міністерства внутрішніх справ. В статуті університету, затвердженому наказом МВС України від 15.05.2012 № 429 також зазначається, що університет діє у складі МВС України та підпорядковується йому. Університет, як розпорядник бюджетних коштів згідно із нормами бюджетного законодавства, для виконання своїх обов`язків по договору.
Університет, як структурний підрозділ Міністерства внутрішніх справ України, у разі невиконання договірних відносин з боку курсантів або молодих фахівців, випускників звертається для відшкодування бюджетних коштів, які виділялися з державного бюджету і були втрачені на їх утримання.
Відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» контракт про навчання укладається з громадянами, які зараховані до вищого навчального закладу із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, за умови досягнення такими особами 18-річного віку.
Контракт про проходження служби в поліції укладається: заступниками керівників територіальних органів поліції в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах, науково-дослідних установ, вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, та керівниками структурних підрозділів зазначених органів, закладів та установ - на термін три роки з правом продовження контракту на той самий термін.
Стаття 610 ЦК України зазначає, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 4 Цивільного - процесуального кодексу України Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов Одеського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат за навчання підлягає задоволенню.
В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує до стягнення з ОСОБА_1 на користь Одеського державного університету внутрішніх справ судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 грн. 00 коп.
Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 629, 907 ЦК України, статті 7, 10, 76, 81, 133, 141, 244-245, 259, 263-265, 268 ЦПК України, Закону України «Про Національну поліцію», Закону України «Про загальну структуру і чисельність Міністерства внутрішніх справ України», ст. ст. 2, 10, 49, 76-81, 89, 141, 264-265, 274, 279, 280, 354 ЦПК України, суд,-
Позов Одеського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат за навчання - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Одеського державного університету внутрішніх справ витрати на навчання в сумі 7 412,06 гривень та судовий збір у розмірі 1762, гривень, а всього на загальну суму 9 174,06 гривень.
Боржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017,апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Уразі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Суддя: