12.07.2019 227/2907/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2019 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Левченко А.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на неповнолітню дитину з ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаною заявою, в якій просить: стягнути аліменти на свою користь на утримання неповнолітної дитини ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) ОСОБА_2 .

Вивчивши заяву та наявні матеріали, встановлено, що заявлені вимоги не підлягають розгляду в порядку наказного провадження, у зв`язку з чим, у видачі судового наказу слід відмовити виходячи з наступного.

Частиною 2 ст. 167 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до п. 4 ч. 1ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно ч. 3 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу(п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України).

Так, у заяві про видачу судового наказу заявниця просить стягнути аліменти на утримання однієї дитини у розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) платника аліментів, проте, п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України передбачено стягнення 1/4 від заробітку доходу платника аліментів на одну дитину.

З огляду на вищенаведене суддя доходить висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України - відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.3-6 ч.1 ст.165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст. ст.161,165,166,353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу за її заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на неповнолітню дитину з ОСОБА_2

Роз`яснити заявниці, що відмова у видачі судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою.

Заявниця має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд або безпосередньо до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвалу суду складено та підписано 12.07.2019 року.

Суддя А.М. Левченко