КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції Українець В.В.
Апеляційне провадження №22-ц/824/7336/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мережко М.В.,

суддів - Савченка С.І., Фінагеєва В.О.

секретар -Тютюнник О.І.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 02 січня 2019 року у справі за позовом акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, -

В с т а н о в и в :

У жовтні 2018 року позивач звернувся в суд із зазначеним позовом.

Свої вимоги позивач обгрунтовував тим, що 06 січня 2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» (правонаступником якого є АТ «ВТБ Банк») та ОСОБА_1 було укладено Заяву-Договір на оформлення банківських продуктів № 818464.

Відповідно до умов договору банк відкрив відповідачу рахунок № НОМЕР_1 у гривні, встановив кредитний ліміт у розмірі 300000 гривень, процентна ставка за встановленим кредитним лімітом на момент укладення договору - 36 %.

Пунктом 1 договору визначено, що строк, на який встановлюється кредитний ліміт та зі спливом якого має бути в повному обсязі погашена заборгованість за кредитним лімітом - 1 рік.

Відповідно до п. 8.3.3.1.14. договору у випадку непогашення суми заборгованості за картковим рахунком, наданого у межах кредитного ліміту, та процентів на суму використання коштів у межах кредитного ліміту у строк, встановлений чинними тарифами банку, у тому числі несплати суми мінімального місячного платежу, повністю перенести вказані суми заборгованості на рахунку простроченої заборгованості. У такому випадку на всю суму заборгованості банк нараховує плату за прострочені розрахунки за кожен день прострочення згідно з чинними Тарифами банку.

Згідно з п. 8.3.3.1.23. договору банк має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів, сплати несанкціонованого овердрафту, прострочених платежів, нарахованих процентів, можливої неустойки, комісійної винагороди та/або інших можливих платежів, у разі порушення клієнтом зобов`язань, що випливають/випливатимуть з умов кредитних договорів/договорів забезпечення/ договору та інших договорів, що укладені/будуть укладені у майбутньому між клієнтом та банком, в межах наданих клієнту рахунку кредитних коштів.

Відповідачем умови кредитного договору не виконуються, а саме у передбачений договором строк ОСОБА_1 не повернув суму кредиту та не сплатив проценти за користування кредитними коштами.

На адресу ОСОБА_1 20 квітня 2018 року АТ « ВТБ Банк» надіслав лист - вимогу , де зазначив ,що станом на 16 квітня 2018 року за кредитним договором існує заборгованість в сумі 249 961,13 грн , яка складається з

Поточна заборгованость за кредитом - 172 980 грн ,

Просторочена заборгованость за кредитом - 59 612,51 грн ,

Строкова заборгованость за кредитом - 3 289,26 грн ,

Прострочена заборгованость за відсотками за кредитом - 13 239.41 грн ,

Заборгованость за відсотками за прострочений кредит- 839,95 грн .

У листі ОСОБА_1 запропоновано сплатити протягом 30 календарних днів від дати направлення суму заборгованості .( а.с. 146)

Станом на 08 червня 2018 року загальна заборгованість відповідача становить 239200 , 86 грн , що складається з наступного :

- сума простроченого ліміту кредитування - 232 592,51 грн ,;

- сума відсотків за прострочений кредит за період з 30 травня 2018 року по 07 червня 2018 року - 2 064,69 грн ;

- сума прострочених відсотків за кредит за період з 26 квітня 2018 року по 29 травня 2018 року - 4 543,66 грн .

Позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь суму заборгованості , судові витрати покласти на відповідача .

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 02 листопада 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києвавід 02 січня 2019 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ВТБ Банк»

суму простроченого ліміту кредитування у розмірі 232592,51 грн , суму відсотків за прострочений кредит за період з 30 травня 2018 року по 07 червня 2018 року у розмірі 2064 , 69 грн ,

суму прострочених відсотків за кредит за період з 26 квітня 2018 року по 29 травня 2018 року у розмірі 4543 , 66 грн

та судовий збір у сумі 3588 , 01 грн .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, відмовити у задоволенні позову. В апеляційній скарзі зазначає, що судом неповно з`ясовані обставини, що мають значення для вирішення справи, суд не взяв до уваги ,що відносно позивача розпочато процедуру ліквідації, і визначено уповноважену особу для представлення інтересів банку. Суд першої інстанції не взяв до уваги ,що відповідачу 20 квітня 2018 року було направлено вимогу про повне погашення заборгованості протягом 30 днів , а відтак змінився строк нарахування процентів . Крім того апелянтом сплачено 24 000 грн в рахунок погашення боргу ще до відкриття провадження у справі, а тому висновок суду щодо правомірного розміру суми заборгованоованим , оскільки зроблений за обставин неповного та неналежного з`яс .

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 ж є безпідставними. Зазначив, що доводи апелянта про збільшення розміру заборгованості необгрнутовані, тому що у позові сума заборгованості менша, ніж була зазначена у листі - вимозі про сплату заборгованості. Щодо посилань відповідача про сплату ним суми 24 000 грн у жовтні 2018 року, банк зазначає, що дані докази відповідач мав би подати до суду першої інстанції , однак не скористався своїм правом . Рішення суду вважають зконним та обгрунтованим .

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, особи , які беруть участь у справі зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Як видно із матеріав справи,06 січня 2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» (правонаступником якого є АТ «ВТБ Банк») та ОСОБА_1 було укладено Заяву-Договір на оформлення банківських продуктів № 818464 (а.с. 7-8).

Відповідно до умов договору банк відкрив відповідачу рахунок № НОМЕР_1 у гривні, встановив кредитний ліміт у розмірі 300000 гривень, процентна ставка за встановленим кредитним лімітом на момент укладення договору - 36 %.

Пунктом 1 договору визначено, що строк, на який встановлюється кредитний ліміт та зі спливом якого має бути в повному обсязі погашена заборгованість за кредитним лімітом - 1 рік.

Відповідно до п. 8.3.3.1.14. договору у випадку непогашення суми заборгованості за картковим рахунком, наданого у межах кредитного ліміту, та процентів на суму використання коштів у межах кредитного ліміту у строк, встановлений чинними тарифами банку, у тому числі несплати суми мінімального місячного платежу, повністю перенести вказані суми заборгованості на рахунку простроченої заборгованості. У такому випадку на всю суму заборгованості банк нараховує плату за прострочені розрахунки за кожен день прострочення згідно з чинними Тарифами банку.

Згідно з п. 8.3.3.1.23. договору банк має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів, сплати несанкціонованого овердрафту, прострочених платежів, нарахованих процентів, можливої неустойки, комісійної винагороди та/або інших можливих платежів, у разі порушення клієнтом зобов`язань, що випливають/випливатимуть з умов кредитних договорів/договорів забезпечення/ договору та інших договорів, що укладені/будуть укладені у майбутньому між клієнтом та банком, в межах наданих клієнту рахунку кредитних коштів.

Відповідачем умови кредитного договору не виконуються, а саме у передбачений договором строк не повернув суму кредиту та не сплатив проценти за користування кредитними коштами.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З матеріалів справи вбачається, що позичальник своїх зобов`язань за договором належним чином не виконував, перестав сплачувати щомісячні платежі з погашення кредиту та процентів.

Як встановлено судом першої інстанції , на адресу ОСОБА_1 20 квітня 2018 року АТ « ВТБ Банк» надіслав лист - вимогу , де зазначив , що станом на 16 квітня 2018 року за кредитним договором існує заборгованість в сумі 249 961,13 грн , яка складається з

Поточної заборгованості за кредитом - 172 980 грн ,

Простороченої заборгованості за кредитом - 59 612,51 грн ,

Строкової заборгованості за кредитом - 3 289,26 грн ,

Простроченої заборгованості за відсотками за кредитом - 13 239.41 грн ,

Заборгованості за відсотками за прострочений кредит- 839,95 грн .

У листі ОСОБА_1 запропоновано сплатити протягом 30 календарних днів від дати направлення суму заборгованості .( а.с. 146)

З матеріалів справи вбачається, що позичальник своїх зобов`язань за договором належним чином не виконував.

Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Як видно із матеріалів справи , і сторони цього не заперечують , кредитний договір укладено в письмовій формі, з дотриманням вимог законодавства .

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Сплата прострочених відсотків, пені обумовлені договором і підлягають стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасив суму кредиту та відсотки за користування кредитом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Станом на 08 червня 2018 року заборгованість відповідача становить 239200 , 86 грн , що складається з:

- 232592, 51 грн - сума простроченого ліміту кредитування;

- 2064,69 грн - сума відсотків за прострочений кредит за період з 30 травня 2018 року по 07 червня 2018 року;

- 4543 , 66 - сума прострочених відсотків за кредит за період з 26 квітня 2018 року по 29 травня 2018 року.

Розрахунок загальної суми заборгованості ОСОБА_1 по кредитному договору станом на 08 червня 2018 року перевірений судом першої інстанції . Відповідно до ст. 81 ЦПК України відповідач будь-яких доказів на спростування даного розрахунку не надав . Доводи апенляційної скарги ,що судом не враховані сплачені ним 05 жовтня 2018 року та 29 жовтня 2018 року 24 000 грн заборгованості , не спростовують висновків суду першої інстанції . Яяк видно із матеріалів справи , ОСОБА_1 позовну заяву з додатками отримав 23 листопада 2018 року ( а.с. 162 ). Відзив на позов до суду першої інстанції не направлялв . Відповвідно до ст. 83 ЦПК України відповідач не скористався правом подати докази на спростування суми заборгованості .

Доводи скарги про зміну строку вимоги у позивача не грунтуються на вимогах закону ,а твердження відповідача про збільшення відсотків з моменту направленя листа-вимоги є недоведеними . В листі вимозі ставилося питання про погашення заборгованості , а не про дострокове повернення частини позики та сплати процентів .

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, з урахуванням того, що відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави , суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає ,що рішення суду є законним та обгрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 365, 367,369,374,375,381 - 384 ЦПК України, колегія суддів ,-

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 02 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення буде виготовлений не пізніше 18 липня 2019 року.

Головуючий

Судді