Справа № 168/390/19
Провадження № 2/168/158/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2019 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі

головуючого-судді Назарука О.В.,

секретар судових засідань Таксюк О.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сереховичівської сільської ради Старовижівського району Волинської області про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Сереховичівської сільської ради Старовижівського району Волинської області про визнання права власності в порядку спадкування.

Позов мотивований тим, що її батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі та проживали у власному житловому будинку по АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер і після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину вказаного будинку, яку прийняла її мати ОСОБА_3 , однак не оформила у встановленому законом порядку. П ісля смерті матері ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилася спадщина на весь будинок. За життя ОСОБА_3 заповіла зазначений будинок своїм дітям в рівних частинах ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , останній у встановленому законом порядку відмовився від прийняття спадщини після смерті матері. Вказуючи, що вона є єдиним спадкоємцем за заповітом, яка протягом шестимісячного строку звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, але нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок на ім`я спадкодавця, просила визнати за нею право власності на вищевказаний спадковий житловий будинок із господарськими спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 .

У підготовче засідання позивач не з`явилась, однак її представник ОСОБА_6 подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов підтримує, просить розглядати справу без його участі.

Представник Сереховичівської сільської ради Старовижівського району Волинської області у підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій вказав, що позов визнає та просив справу розглядати за його відсутності.

Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною 2 статті 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши та оцінивши докази, приходить до висновку про те, що позов підставний та підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до вимог статтей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до статті 1244 ЦК України заповідач має право призначити іншого спадкоємця на випадок, якщо спадкоємець, зазначений у заповіті, помре до відкриття спадщини, не прийме її або відмовиться від її прийняття чи буде усунений від права на спадкування, а також у разі відсутності умов, визначених у заповіті (стаття 1242 цього Кодексу).

Статтями 1268, 1269, 1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Судом, з матеріалів справи та наданої в підготовче засідання нотаріусом копії спадкової справи № 46/2019, заведеної після смерті ОСОБА_3 , встановлені наступні обставини.

Спадкодавець ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (аркуш справи 19). За життя спадкодавець ОСОБА_3 12 листопада 2002 року склала заповіт, який посвідчений Синівською сільською радою Старовижівського району Волинської області, відповідно до якого житловий будинок заповіла своїм дітям ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 в рівних частинах (аркуш справи 9, 13, 15-17). Заповіт не змінено та не відмінено (аркуш справи 21). ОСОБА_5 , поданою нотаріусу у визначений законом строк заявою відмовився від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 (аркуш справи 42). Відповідно до заяви, наявної в матеріалах спадкової справи та поданої до нотаріуса, позивач прийняла спадщину (аркуш справи 43). ОСОБА_4 , як спадкоємець, зазначений в заповіті, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (аркуш справи 14), тобто до відкриття спадщини, а заповідач не скористалася правом передбаченим частиною 1 статті 1244 ЦК України на призначення іншого спадкоємця. Інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обов`язкову частку у спадщині та які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 , немає.

Таким чином судом встановлено, що позивач в установленому законом порядку прийняла спадщину, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, зокрема житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів, про що нотаріусом винесена відповідна постанова (аркуш справи 28).

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Довідкою, виданою виконавчим комітетом Сереховичівської сільської ради Старовижівського району Волинської області від 04 квітня 2019 року № 124 (аркуш справи 21) та випискою з погосподарської книги №1 (аркуш справи 20) підтверджується право ОСОБА_3 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 . Позивачем виготовлено Технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 (аркуш справи 23-27).

Таким чином суд приходить до переконання, що зазначений житловий з господарськими будівлями та спорудами будинок входить до складу спадщини, на яку у позивача виникло право після смерті спадкодавця ОСОБА_3 .

Із заяви, поданої відповідачем до суду убачається, що Сереховичівській сільській раді Старовижівського району Волинської області було відомо про відкриття спадщини, позовні вимоги визнаються в повному обсязі (аркуш справи 39). Дані обставини, в силу вимог статті 206 ЦПК України, серед інших, є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Відповідно до частин 3, 4 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Враховуючи зазначені вище обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , що залишилося після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору залишити за нею у зв`язку з поданою про це письмовою заявою.

Керуючись статтями 392, 1216, 1217, 1218, 1223, 1268, 1269, 1270 ЦК України, статтями 11, 13, 206, 229, 247, 352-355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована та проживає за адрескою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , в порядку спадкування право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 .

Витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.В. Назарук