Справа № 202/5605/18
провадження № 2/0202/484/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 липня 2019 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді - Бєльченко Л.А

при секретарі Розсоха І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з цим позовом, указуючи, що 08.05.2009 року рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з ОСОБА_2 на її користь стягнуто грошову суму в розмірі 20 230 грн., з яких 18 000 грн. стягнуто грошові кошти за розпискою, відповідно до котрої вона, позивач, надавала ОСОБА_2 3000 доларів США, і стягнуто 2000 грн., які відповідач отримав на приватизацію земельної ділянки, а також стягнуто 230 грн. на відшкодування судових витрат. 02.06.2009 року Індустріальним відділом ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-1301, а лише 30.11.2017 року відповідно до постанови та акту державного виконавця їй, позивачеві, було передано в рахунок суми боргу майнові права на земельну ділянку, яка належала відповідачеві. Тому, посилаючись на норми статей 509,533,599 ЦК України, враховуючи, що зобов`язання відповідачем своєчасно виконано не було, позивач просила стягнути з відповідача грошову суму у розмірі 63 030,00 грн., що є курсової різницею 3000 доларів США на час виконання рішення суду згідно офіційного курсу гривні 27,01 за 1 долар США ( 81.030,00 -18 000).

В судове засідання представник позивача, адвокат Глядченко В.М., не з`явився, через канцелярію суду направив заяву про розгляд справи без його участі і участі позивача.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, на адресу суду повертаються конверти з судовими повістками з позначкою «за спливом терміну зберігання» ( а.с. 26,35).

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08.05.2018 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто грошову суму в розмірі 20 000 гривень і судові витрати в розмір 230 гривень. Цим же рішенням встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено попередній договір купівлі-продажу земельної ділянки від 04.11.2008 року у простій письмовій формі. Згідно з умовами цього договору продавець має намір передати земельну ділянку у власність покупцю, а покупець має намір прийняти земельну ділянку загальною площею 0,06 га садового товариства «Весна» за № 1-14, що знаходиться на вул. Зарічна на території Ювілейної селищної ради. Основний договір купівлі - продажу мав бути укладений 31.12.2008 року. Згідно розписки від 04.11.2008 року ОСОБА_2 отримав грошову суму у розмірі 3000 доларів США, що еквівалентно 18 000 гривень і 2000 гривень на приватизацію земельної ділянки.

Відповідно до постанови державного виконавця Індустріального ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції 02.06.2009 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-1301, виданого 25.05.2009 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська. 30.11.2017 року на виконання вказаного виконавчого листа ОСОБА_1 передані майнові права на земельну ділянку загальною площею 0,06 га в садовому товаристві «Весна» за АДРЕСА_1 що знаходиться АДРЕСА_2 АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_2 ( а.с. 7-9).

Таким чином, встановлено, що рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08.05.2008 року виконано 30.11.2017 року.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.

Завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди породжує зобов`язання між особою, яка таку шкоду завдала, та потерпілою особою. Залежно від змісту такого зобов`язання воно може бути грошовим або не грошовим.

За змістом статей 524, 533 - 535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Натомість діючими нормами матеріального права не передбачено стягнення курсової різниці по відношенню долара США до гривні за період з дати ухвалення рішення і до його виконання.

Як встановлено, постановою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду від 27.11.2018 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у зв`язку з інфляцією за період з червня 2009 року по 30.11.2017 року 43 488,10 грн. і три відсотки річних у розмірі 5 182,76 грн. та судові витрати у справі.

Таким чином, суд не вбачає правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача курсової різниці по відношенню долара США до гривані за період з дати ухвалення рішення 08.05.2009 року і до його виконання 30.11.2017 року.

Керуючись ст.ст. 4,5,10,13,81,89,259,263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_1 у позовних вимогах до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення через суд першої інстанції.

Суддя Бєльченко Л.А.