Справа №760/5841/19
Провадження №2/760/4534/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

22 травня 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Кушнір С.І.

за участю секретаря - Гаєвської С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про стягнення страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 22.02.2019 р. звернувся до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», в якому просить стягнути з відповідача страхове відшкодування у розмірі 30265,59 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 768,40 грн.

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовом до ТДВ «СТ «Домінанта» про стягнення страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позивач ОСОБА_1 посилається на наступне.

Так, 17.07.2018 р. по вул. Електрозаводській в Покровському районі м. Кривий Ріг, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ВАЗ 21081», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , та автомобіля марки «Citroen Berlingo», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить позивачу ОСОБА_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Вказана ДТП сталася з вини водія транспортного засобу «ВАЗ 21081», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , що підтверджується постановою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі №212/5306/18 від 25.07.2018 р.

У результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений належний позивачу на праві власності автомобіль марки «Citroen Berlingo», д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті чого позивачу завдано майнової шкоди.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «ВАЗ 21081», д.н.з. НОМЕР_1 , на момент ДТП, була застрахована на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АМ/2664832, страховою компанією: ТДВ «СТ «Домінанта» ().

18.07.2018 р. відповідач був повідомлений про ДТП, що підтверджується повідомленням потерпілої особи про дорожньо-транспортну пригоду.

18.07.2018 р. відповідачу була подана заява про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до Висновку №216/18 експертного автотоварознавчого дослідження, складеного 17.08.2018 р. за замовленням позивача, завдана позивачу матеріальна шкода у зв`язку з пошкодженням автомобіля «Citroen Berlingo», д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті ДТП, становить: 23618,51 грн.

Станом на день звернення до суду з позовом, відповідач не виплатив позивачу страхового відшкодування та не прийняв вмотивоване рішення про здійснення такого відшкодування.

Враховуючи наведене, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та просить стягнути з ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» на його користь страхове відшкодування в розмірі 30265,59 грн., що складається з: 23618,51 грн. - сума заборгованості (ст.ст. 1186, 1187, 1188 ЦК України); 2300,00 грн. - витрати на проведення експертизи (п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»); 3067,61 грн. - пеня (п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»); 256,00 грн. - 3% річних (ст. 625 ЦК України); 1023,47 грн. - інфляційне збільшення боргу (ст. 625 ЦК України).

Ухвалою суду від 05.03.2019 року, відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про стягнення страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В матеріалах справи міститься клопотання, відповідно до якого позивач підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить задовольнити, щодо прийняття заочного рішення не заперечує, справу просить розглядати без його участі.

Представник відповідача ТДВ «СТ «Домінанта» в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань, письмових пояснень/відзиву щодо заявлених позовних вимог від відповідача до суду не надійшло.

Згідно вимог ст. 280 ЦПК України, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Виходячи з цього, суд, вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів, проти чого не заперечує позивач.

Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З матеріалів справи судом встановлено, що 17.07.2018 р. по вул. Електрозаводській в Покровському районі м. Кривий Ріг, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ВАЗ 21081», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , та автомобіля марки «Citroen Berlingo», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить позивачу ОСОБА_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Так, вбачається, що 17 липня 2018 р. о 09.16 год., ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21081», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Електрозаводській в Покровському районі м. Кривого Рогу, був неуважний, не стежив за зміною дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Citroen Berlingo», д.н.з. НОМЕР_2 , який зупинився попереду на регульованому світлофором перехресті, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив пункти 1.5, 2.3 б, 18.1, 18.4 ПДР.

Відповідно до постанови Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.07.2018 р., вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія транспортного засобу автомобіля марки «ВАЗ 21081», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , який вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КупАП.

Зазначеною постановою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.07.2018 р., ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Постанова набрала законної сили.

Постановою Пленуму Верховного Суду України за №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення» (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.

Згідно з положеннями ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина ОСОБА_2 встановлена та в порядку ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає.

В результаті ДТП автомобіль «Citroen Berlingo», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить позивачу ОСОБА_1 на праві власності, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , отримав пошкодження, в зв`язку з чим позивачу завдані матеріальні збитки.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «ВАЗ 21081», д.н.з. НОМЕР_1 , на момент ДТП, була застрахована на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформленого полісом серії АМ/2664832, страховою компанією: ТДВ «СТ «Домінанта» (), що підтверджується Витягом з ЦБД МТСБУ.

18.07.2018 р. позивач звернувся до ТДВ «Страхове товариство «Домінанта» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та 18.07.2018 р. подав заяву про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до Висновку № 216/18 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню матеріального збитку, складеного 17.08.2018 р. судовим експертом Рейнюк Олександром Віталвйовичем за замовленням позивача, сума матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Citroen Berlingo», д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП, складає: 23618,51 грн.

При цьому, позивачем сплачено вартість послуг суб`єкта оціночної діяльності у розмірі 2300,00 грн., що підтверджується копією квитанції №048635 від 02.08.2018 р.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначив, що на даний час страхове відшкодування йому відповідачем не виплачено та не прийнято вмотивованого рішення у здійсненні такого відшкодування.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений в договорі.

При цьому, метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Згідно пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15- ц; провадження № 14-176цс18 викладеної у п.п. 49 - 51, 53, 55 -57 визначено, що згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи.

Згідно ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Положеннями статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбаченихстаттею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Відповідно до п. 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Отже, обов`язок з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Згідно п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Згідно п. 36.2 ст. 36 Заколну України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо- транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

З змісту вказаної норми вбачається, що до збитків належать і витрати, які особа понесе у майбутньому. Крім того, жодним нормативно-правовим актом України не передбачено обов`язок потерпілого надати акт виконаних робіт, тоді як розмір понесених збитків підтверджується висновком експертизи.

Згідно розпорядження Національної комісії, що здійснює регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 07.06.2018 № 866 ліцензія товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» була анульована. Разом з тим, згідно офіційного повідомлення на офіційному Веб сайті в Інтернет мережі МТСБУ втрата ліцензії Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» та припинення членства останнього у МТСБУ не звільняє страховика від виконання зобов`язань за раніше укладеними договорами.

Враховуючи те, що страховик - ТДВ «СТ «Домінанта» не припинив свою діяльність у встановленому законом порядку (ст. 104 ЦК України), обов`язок по відшкодуванню шкоди та виплаті страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/2664832, підлягає виконанню страховиком.

Виходячи з аналізу вище вказаних правових норм, зокрема ст.ст. 22, 1194, ЦК України, ст.ст. 3, 22, 29, 33, 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вбачається, що страховик повинен виплатити страхове відшкодування в межах вартості відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, оскільки таке обмеження встановлено законом.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За результатами судового розгляду, суд дійшов висновку, що позивач належними та допустимими доказами довів наявність обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог.

Доказів того, що відповідачем на користь потерпілого (позивача) були відшкодовані збитки, завдані внаслідок вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди, відповідачем не надано.

Обставини наведені в позовній заяві та додані до неї докази не спростовані відповідачем, який в судове засідання не з`явився, не скористався процесуальним правом висловити свій відзив (заперечення) на позов та надати докази на спростування розміру завданої шкоди.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Таким чином, враховуючи отримання ТДВ «СТ «Домінанта» заяви позивача про виплату страхового відшкодування, згідно норм діючого законодавства відповідач мав сплатити належну позивачу суму страхового відшкодування, однак всупереч вищевказаним нормам закону відповідач у встановлені строки суму страхового відшкодування не виплатив, чим порушує права позивача.

На підставі ст.ст. 22, 29, 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до Висновку № 216/18 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню матеріального збитку, складеного 17.08.2018 р. за замовленням позивача, суд приходить до висновку, що з ТДВ «СТ «Домінанта» на користь позивача підлягає стягненню страхове відшкодування у розмірі 23618,51 грн. та витрати за послуги суб`єкта оціночної діяльності в розмірі 2300,00 грн.

Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача пені, 3 % річних та інфляційного збільшення боргу, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Згідно з п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При вирішенні спору суд також враховує наступне.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 901 ЦК України).

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові № 6-282 цс17 від 07 червня 2017 року, яка, з точки зору ч. 4 ст. 263 ЦПК України, має враховуватися судом, згідно зі ст. 511 ЦК України у випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Відповідно до ч. 1 ст. 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі.

Зі змісту ст.ст. 524, 533 - 535, 625 ЦК України випливає, що грошовим зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У частині третій статті 510 ЦК України визначено, що якщо кожна зі сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачається передача грошей як предмета договору або сплата їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

Саме до таких грошових зобов`язань належить укладений договір про надання послуг, оскільки він установлює ціну договору - страхову суму.

Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника, яким у цих правовідносинах виступає страховик.

При цьому потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за цим договором: на його або третьої особи користь страховик зобов`язаний здійснити страхове відшкодування.

Враховуючи викладене вище, невиконання відповідачем умов договору, укладеного з винною особою в ДТП, в якій був пошкоджений належний на праві власності позивачу автомобіль, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими і в цій частині.

З розрахунку, наданого позивачем та перевіреного судом, встановлено, що пеню, 3 % річних та інфляційне збільшення боргу позивачем розраховано за період з 16.10.2018 р. по 13.02.2019 р. за 120 днів прострочення виплати відповідачем страхового відшкодування в розмірі 25918,51 грн.

Разом з тим, суд не погоджується з таким розрахунком позивача, оскільки сума страхового відшкодування відповідно до Висновку № 216/18 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню матеріального збитку, складеного 17.08.2018 р. за замовленням позивача, становить 23618,51 грн.

Тому, пеню, 3% річних та інфляційне збільшення боргу необхідно розраховувати за період з 16.10.2018р. по 13.02.2019 р. за 120 днів прострочення виплати відповідачем страхового відшкодування в розмірі 23618,51 грн.

Згідно проведеного судом розрахунку, пеня, відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», становить 2795,33 грн., відповідно до ст. 625 ЦК України 3% річних становить 233,00 грн.

При цьому, втрати від інфляції необхідно стягнути в межах позовних вимог в розмірі 1023,47 грн.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 16, 22, 510, 524, 533-535, 625, 636, 979, 988, 992 ЦК України, ст.ст. 2, 10, 12, 13, 76-82, 89, 141, 247, 258, 263-265, 273, 280, 284, 289, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про стягнення страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (м. Київ, пров. Індустріальний, 23, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ) суму страхового відшкодування в розмірі 23618,51 грн., витрати на проведення експертизи в розмірі 2300,00 грн., пеню в розмірі 2795,33 грн., 3% річних в розмірі 233,00 грн., інфляційне збільшення боргу в розмірі 1023,47 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 768,40 грн., а всього стягнути 30738 (тридцять тисяч сімсот тридцять вісім) гривень 71 копійку.

В решті позовних вимог - відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.І. Кушнір