Справа № 541/564/19
Провадження №2/541/528/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 липня 2019 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді - Куцин В.М.,

секретаря судових засідань Прус Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання повнолітньої дочки, третя особа ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

18 березня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання повнолітньої дочки ОСОБА_3 в розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення навчання, так як повнолітня дочка продовжує навчання на денному відділенні в навчально-науковому інституті економіки і управління Національного університет харчових технологій.

Обґрунтовуючи позовні вимоги вказувала, що відповідач, ОСОБА_2 , є її колишнім чоловіком. Від шлюбу вони мають дочку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дочка навчається на денній формі навчання, не має змоги влаштуватися на роботу та отримувати додаткові доходи, тому перебуває на її утриманні. Позивач працює, однак отримує мінімальну заробітну плату і не має можливості забезпечити потреби дочки пов`язані з навчанням. Відповідач не працює, але є працездатним, однак добровільно матеріальної допомоги дочці не надає, тому вона змушена звернутися з позовом до суду.

Ухвалою суду від 11.04. 2019 року після надходження інформації про місце реєстрації відповідача відкрито провадження по вищезазначеній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження з викликом сторін.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх з підстав викладених у позові. Наголошувала, що повнолітня дочка проживає за місцем навчання тимчасово, однак перебуває на утриманні матері. В зв`язку з цим вона несе значні витрати, оскільки дочка навчається на контрактній основі, сплачує за рік 18000 гривень за навчання та близько 6000 гривень за користування гуртожитком.

Представник відповідача ОСОБА_5 пояснила, що заявлені позовні вимоги її довіритель ОСОБА_2 визнає частково, оскільки він сплачує щомісячно аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 500 гривень, не має роботи, так як проживає в селі, де не має можливості працевлаштуватися, має незадовільний стан здоров`я, що потребує витрат на придбання ліків. Єдиним його доходом є орендна плата за земельний пай. Вказувала, що до звернення до суду позивачки, відповідач добровільно надавав матеріальну допомогу, в тому числі сплатив за навчання дочки за минулий навчальний рік.

Третя особа ОСОБА_3 просила позов задовольнити, оскільки вона перебуває на утриманні матері, хоча тимчасово проживає за місцем навчання в місці Києві. Навчається на денній формі навчання, за контрактом, не отримує стипендію і потребує значних коштів на придбання одягу, взуття, канцелярських товарів та оплати за проживання в гуртожитку.

Заслухавши сторони, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

ОСОБА_6 є студентом 1 курсу навчально-наукового інституту економіки і управління Національного університету харчових технологій, навчається на денному відділенні, за кошти фізичної особи, що підтверджується довідкою ННІ економіки і управління Національного університету харчових технологій №999198 від 06.03.2019 року. Термін навчання з 01.09.2018 по 30.06.2022 рік.

Батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є сторони по справі, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , відповідно до актового запису про народження №98 від 24.04.2011року на підставі якого відділом реєстрації актів громадянського стану Миргородського міського управління юстиції видано свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 19.01.2001 року.

Відповідно до договору №Б08-УПд0009 про надання освітньої послуги від 15.08.2018 року укладеного між ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ННІ економіки Національного університету харчових технологій вартість освітньої послуги, яку отримує ОСОБА_3 , за весь строк навчання становить 73200 грн, за перший календарний рік 18300 грн.

Відповідач є батьком неповнолітнього ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Матір`ю якої є ОСОБА_8 , відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 06.12.2007 року Зуєвецькою сільською радою Миргородського району Полтавської області.

На підставі рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 24 червня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, останній сплачує на її користь ОСОБА_8 аліменти на утримання сина, митра ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно в розмірі 500 гривень до досягнення дитиною повноліття.

У ВДВС Миргородського міськрайонного управління юстиції перебуває на виконанні виконавче провадження про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , позивача по справі, аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно на утримання дочки ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до довідки №4951 від 13.05.2019 року. Згідно розрахунку заборгованості №4878 від 07.03.2019 року заборгованість по сплаті аліментів на 01.03.2019 року становить 15185 грн.03 коп,

Відповідно до довідки ТОВ «Агротех-Гарантія» №636 від 26.04.2019 року ОСОБА_2 в 2018 році отримав орендну плату за передану в оренду земельну частку пай врозмірі 42196 грн.13 коп.

Дочка ОСОБА_3 зареєстрована в АДРЕСА_1 Києві АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 20.03.2019 року.

Позивачка ОСОБА_1 зареєстрована в АДРЕСА_3 згідно відмітки в паспорті громадянина України.

Статтею 199 СК України встановлено якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані їх утримувати до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Частиною 1 ст.200 СК України передбачено- суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку(доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При встановленні судом факту потреби в утриманні повнолітньої дитини, суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків по наданню відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення.

Пленум Верховного Суду України в пункті 20 постанови №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що навчання повнолітньої дочки потребує значних матеріальних затрат, для забезпечення її навчання та побуту, оскільки необхідно сплачувати кошти за проживання, харчування та проїзд, придбання канцелярських приладів.

Матеріалами справи доведено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 . Дочка є повнолітньою, проте продовжує навчання в навчально-науковому інституті економіки і управління Національного університет харчових технологій. На час закінчення навчання не досягне23 річного віку.

Обов`язок по утриманню повнолітньої дочки в період її навчання покладений на обох батьків.

При визначенні розміру аліментів на утримання дочки, що продовжує навчання, суд бере до уваги, що відповідач має на утриманні неповнолітню дитину сина ОСОБА_10 , на утримання якого в розмірі 500 гривень щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 стягуються аліменти. Із підтвердженого доказами доходу відповідача в 2018 році на користь позивачки утримані аліменти в розмірі 16983 грн.95 коп.

За умови задоволення позовних вимог позивача (2000грн), виходячи з наданих відповідачем доказів про утримання 500 гривень з його доходу на користь ОСОБА_8 , розмір щомісячного доходу відповідача становитиме 1016 грн.(42196-500х12-2000х12)/12 що значно менше прожиткового мінімуму для працездатної особи встановленого з 01.07.20019 року в розмірі 2007 грн. В той час, як дохід відповідача на утримання повнолітньої дочки, що продовжує навчання становитиме суму прожиткового мінімуму встановленого для працездатної особи. Будь-яких доказів, що підтверджують отримання інших доходів відповідачем крім орендної плати суду не надано.

Враховуючи що на обох батьків покладено обов`язок утримувати повнолітню дочку, що продовжує навчання, яка є повнолітньою, має можливість працювати і отримувати доходи, тому позовні вимоги про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліментів на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , на період навчання підлягають частковому задоволенню в розмірі 1000 (одна тисяча ) гривень щомісячно, починаючи з 18 березня 2019 року і до закінчення навчання до 30 червня 2022 року.

Право на подання позову про стягнення аліментів на повнолітню дитину одним із батьків передбачено у частині третій статті 199 СК України.

Судом встановлено, що проживання дочки за іншою адресою зумовлено навчанням на денній формі у вищому навчальному закладі та має тимчасовий характер. Та обставина, що після припинення спільного проживання сторін їх дочка проживала разом із матір`ю та місце її проживання не було пов`язане з місцем проживання батька, сторонами не заперечувалися, що відповідним чином визначає право позивача на позов в інтересах її повнолітньої дочки.

Така позиція висловлена у постанові Верховного Суду Касаційного цивільного суду від 26.12.2018 по справі №172/1423/15-ц

Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача на користь держави на підставі ст. 141 ЦПК Українипропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 259, 263-265, 273, 352, 354, 430 ЦПК України, ст.ст. 199, 200 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , на період навчання в розмірі 1000 (одна тисяча ) гривень щомісячно, починаючи з 18 березня 2019 року і до закінчення навчання до 30 червня 2022 року.

Стягнути із ОСОБА_2 пропорційно до задоволених позовних вимог на користь держави 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок судового збору.

Допустити до негайного виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець села Зуївці Миргородського району Полтавської області, не працюючий, проживає АДРЕСА_4 , рнокпп НОМЕР_3 .

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка міста Миргород Полтавської області, проживає АДРЕСА_3 , НОМЕР_4 .

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 ,уродженка міста Миргород Полтавської області, проживає АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_5 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до п.п. 15 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Повне судове рішення складено 11 липня 2019 року.

Суддя: В. М. Куцин