справа № 179/657/19
провадження № 2-з/179/16/19
У Х В А Л А

16 липня 2019 року смт. Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Кошлі А.О.

за участі:

секретаря судового засідання Бондар О.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача -1 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 (відповідач-1), ОСОБА_4 (відповідач-2), фермерське господарство «Дніпровські Чорноземи» (відповідач-3), третя особа - державний реєстратор Чумаківської сільської ради Дніпропетровського району, Дніпропетровської області Грендач Тетяна Владиславівна про визнання договору недійсним та витребування майна із чужого незаконного володіння,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 (відповідач-1), ОСОБА_4 (відповідач-2), фермерське господарство «Дніпровські Чорноземи» (відповідач-3), третя особа - державний реєстратор Чумаківської сільської ради Дніпропетровського району, Дніпропетровської області Грендач Тетяна Владиславівна про визнання договору недійсним та витребування майна із чужого незаконного володіння.

Разом з позовом позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій він просить:

-Заборонити ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ФГ «Дніпровські Чорноземи» та іншим особам вчиняти певні дії на період розгляду цивільної справи, а саме заборонити використання в будь-який спосіб: посів, оранку, культивацію, рекультивацію, збирання врожаю та інші дії на земельній ділянці для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 10, 76 га., кадастровий номер № НОМЕР_1 , яка знаходиться на території Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області;

-Заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 10, 76 га., кадастровий номер № НОМЕР_1 , яка знаходиться на території Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області.

Ухвалою суду від 15.04.2019 року у задоволенні вказаної заяви було відмовлено. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 11.06.2019 року вказану ухвалу скасовано та направлено справу для продовження розгляду.

В судовому засіданні представник позивача заяву підтримав та просив суд її задовольнити з тих підстав, що існують обставини, які можуть свідчити про неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позову. Оскільки відповідачами за короткий проміжок часу здійснено декілька реєстраційних дій.

Відповідач 1 проти задоволення вказаної заяви заперечував, зазначив, що він як власник земельної ділянки не вчиняв неправомірних дій. Його право на розпорядження земельно

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд виходить з наступного.

Частинами 1, 2 статті 149 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Метою забезпечення позову - є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із п.п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Виходячи з вказаних норм, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів про забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

З встановлених в ході судового розгляду вказаної зави обставин вбачається, що між сторонами дійсно виник спір щодо правомірності здійснення певних реєстраційних дій відносно спірної земельної ділянки.

Враховуючи те, що існує можливість, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, та з метою уникнення маніпуляцій з реєстраційними діями, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доцільність пред`явленої заяви в частині заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 10, 76 га., кадастровий номер № НОМЕР_1 , яка знаходиться на території Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області до набрання законної сили рішенням суду у справі № 179/657/19, а тому вважає, що заява позивача про забезпечення позову, в цій частині підлягає задоволенню.

Водночас вимоги щодо заборонити ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ФГ «Дніпровські Чорноземи» та іншим особам вчиняти певні дії на період розгляду цивільної справи, а саме заборонити використання в будь-який спосіб: посів, оранку, культивацію, рекультивацію, збирання врожаю та інші дії на земельній ділянці для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 10, 76 га., кадастровий номер № НОМЕР_1 , яка знаходиться на території Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, судом вважають необґрунтованими, оскільки вказані обставини не можуть вважатись такими, що свідчать про наявність даних які можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 150-153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 10, 76 га., кадастровий номер № НОМЕР_1 , яка знаходиться на території Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області до набрання законної сили рішенням суду у справі № 179/657/19.

В іншій частині заяви - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання її повного тексту до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання,

Повне текст ухвали складений 17 липня 2019 р.

Суддя А.О. Кошля