ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2019 року Дніпровський Апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Каратаєвої Л.О.

за участю секретаря Гречишникової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський акціонерний банк про усунення перешкод у розпорядженні власністю, визнання припиненим договору застави автотранспортного засобу

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський акціонерний банк в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Славкіної Марини Анатоліївни

на заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2016 року,-

В С Т А Н О В И В:

03.12.2015 р. ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» про усунення перешкод у розпорядженні власністю, визнання припиненим договору застави автотранспортного засобу № 468/гр. від 10.06.2008 р. та кредитного договору № 468/гр від 10.06.2008 р. З врахуванням уточненої позовної заяви від 20.04.2016 р. просила визнати припиненими зобов`язання між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством Всеукраїнський Акціонерний Банк за Кредитним договором № 468/гр. від 10.06.2008 р., припинити заставу автотранспортного засобу марки: КІА, моделі: CЕЕD, 2008 року випуску, чорного кольору, номер кузова: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 . що належить позивачу на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого та зареєстрованого 06.06.2008 р. РП РЕР 2 УДАІ УМВС в Дніпропетровській області, який виступав заставою за Договором застави автотранспортного засобу № 468/гр. від 10.06.2008 р. укладеним між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством Всеукраїнський Акціонерний Банк. В обґрунтування позову посилалась на те, що 10.06.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено Кредитний договір № 468/гр. від 10.06.2008 р., та Договір застави автотранспортного засобу № 468/гр. від 10.06.2008 р. На підставі Кредитного договору № 468/гр. від 10.06.2008 р. позивач отримав грошові кошти (споживчий кредит) у сумі 112 510,00 грн. В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № 468/гр. від 10.06.2008 р., на підставі Договору застави автотранспортного засобу № 468/гр. від 10.06.2008 р., позивачем було передано відповідачу у заставу автомобіль марки КІА, модель CЕЕD, 2008 року випуску, кузов НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 , який належить позивачу на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого та зареєстрованого 06.06.2008 р. РП РЕР 2 УДАІ УМВС в Дніпропетровській області. Позивачем було повністю виконано зобов`язання по кредитному договору перед відповідачем станом на 03.09.2015 р., а саме сплачено прострочену заборгованість по поверненню кредиту у сумі 37 136,58 грн. та штраф за несвоєчасне погашення кредиту у сумі 7 189,38 грн. Своїм листом від 12.10.2015 р. позивач повідомив відповідача про сплату боргу та просив надати позивачу довідку про відсутність заборгованості за Кредитним договором № 468/гр. від 10.06.2008 р. та зняти обтяження з автотранспортного засобу марки КІА, модель СЕЕD, № кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 . Натомість, листом № 04-42291 від 02.11.2015 р. відповідач повідомив позивача, що він не може надати довідку про повне виконання зобов`язань за Кредитним договором № 468/гр. від 10.06.2008 р., та зняти обтяження з автотранспортного засобу, що знаходиться у заставі банку у зв`язку з існуючою заборгованістю за кредитним договором, та рекомендував позивачу звернутися до відділень банку, або на номер телефонної гарячої лінії. Вказані обставини зумовили звернення позивача до суду із даною позовною заявою (т.1 а.с.2-5,133-135).

Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2016 року позовні вимоги задоволені повністю.

Визнано припиненим зобов`язання між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» за Кредитним договором № 468/гр. від 10.06.2008 р.

Припинено заставу автотранспортного засобу марки: КІА, моделі: CЕЕD ,2008 року випуску, чорного кольору, номер кузова: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 . що належить ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого та зареєстрованого 06.06.2008 р. РП РЕР 2 УДАІ УМВС в Дніпропетровській області, який виступав заставою за Договором застави автотранспортного засобу № 468/гр. від 10.06.2008 р.укладеним між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк».

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат (т.1 а.с.146-150).

В апеляційній скарзі уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ ВіЕйБі Банк посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить заочне рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог (т.1 а.с.235-237).

01.04.2019 року ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу в якому посилаючись на необґрунтованість апеляційної скарги та зловживання апелянтом своїм процесуальним правом, просить заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.05.2016 року залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно п.1 ч.1ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч.1ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду в оскарженій частині слід залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Судом 1 інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 10.06.2008 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» було укладено Кредитний договір № 468/гр. від 10.06.2008 р., за яким позивач отримав грошові кошти (споживчий кредит) у сумі 112 510,00 грн. на придбання автотранспортного засобу марки «КІА», модель «CЕЕD», номер кузова НОМЕР_1 , строком по 09.06.2015 р.(а.с.6-12). У забезпечення виконання зобов`язань позивача за вищевказаним кредитним договором, 10.06.2008 року між сторонами у справі, ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством Всеукраїнський Акціонерний Банк було укладено Договір застави автотранспортного засобу № 468/гр., посвідчений державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Шкицькой Ю.А., зареєстрований в реєстрі за № 1-3053.(а.с13-14).

Також судом 1 інстанції встановлено, що на підставі постанови Правління НБУ від 20 листопада 2014 року №733 Про віднесення Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський Акціонерний Банк до категорії неплатоспроможних, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20 листопада 2014 року №123 Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ ВіЕйБі Банк, згідно з яким з 21 листопада 2014 р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ Всеукраїнський Акціонерний Банк. Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення №35 від 17.02.2015 року про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ ВіЕйБі Банк до 20 березня 2015 року включно та продовження повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ ВіЕйБі Банк Славкіної М.А. до 20 березня 2015 року включно. Відповідно до постанови Правління НБУ від 19.03.2015 року №188 Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства ВіЕйБі Банк, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 року №63 Про початок процедури ліквідації ПАТ ВіЕйБі Банк та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку, згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ ВіЕйБі Банк та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ ВіЕйБі Банк провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славкіну Марину Анатоліївну строком на один рік з 20.03.2015 року по 19.03.2016 року.

Відповідно до довідки від 04.09.2015 р. № 13/1-28626, виданої ПАТ ВіЕйБі Банк позивачу ОСОБА_1 , сума боргу за Кредитним договором № 468/гр.від 10.06.2008 р., станом на 03.09.2015 р. складає: прострочена заборгованість по поверненню кредиту - 37 136,58 грн. (тридцять сім тисяч сто тридцять шість гривень 58 копійок), штраф за несвоєчасне погашення 7 189,38 грн. (сім тисяч сто вісімдесят дев`ять гривень 38 копійок), що разом, відповідно, дорівнює 44 352, 96 грн.(а.с.16,17).

Відповідно до квитанції № 17 від 09.10.2015 р. позивачем було сплачено відповідачу 44 325, 90 грн. (а.с.131) Відтак, залишок боргу позивача перед відповідачем становив 0,06 грн. Проте, відповідно до квитанції від 29.04.2016 р. вказаний залишок боргу у сумі 0,06 грн. було сплачено позивачем відповідачу (а.с.136). Таким чином, заборгованість у сумі 44 352, 96 грн., яка зазначена у довідці ПАТ ВіЕйБі Банк від 04.09.2015 р. № 13/1-28626, станом на 29.04.2016 р. позивачем повністю оплачено.

Задовольняючи позовні вимоги суд виходив з того, позивачем доведено факт про оплату заборгованості у сумі 44 352,96 грн., яка зазначена у довідці ПАТ ВіЕйБі Банк від 04.09.2015 року №13/1-28626 станом на 29.04.2016 року, а відповідачем по справі не надано належних та допустимих доказів про існування такої заборгованості.

З такими висновками суду погоджується й колегія суддів апеляційного суду, оскільки вони є обґрунтованими, відповідають встановленим обставинам по справі та зроблені з дотриманням норм процесуального права і з застосуванням відповідних норм матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, зокрема договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК, ст. 1054 ЦК).

Зобов`язання припиняється на підставах, встановлених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України).

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином. Належним є виконання зобов`язання, яке прийняте кредитором і в результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 593 ЦК України, право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою. У разі припинення права застави на нерухоме майно до державного реєстру вносяться відповідні дані.

Застава має похідний характер від основного зобов`язання, що забезпечується нею, вона втрачає чинність з припиненням основного зобов`язання, незалежно від підстав такого припинення. Проте, саме з припиненням основного зобов`язання шляхом його виконання закон (ст. 593 ЦК України, ст. 28 Закону України від 02.10.1992 № 2654-ХІІ «Про заставу») пов`язує виникнення у заставодержателя обов`язку внесення відповідних даних припинення права застави до державного реєстру.

Застава як акцесорне зобов`язання (зобов`язання яке існує лише у зв`язку з головним, основним зобов`язанням), що забезпечує основне зобов`язання, припиняється з припиненням цього основного зобов`язання.

Відповідно до частини третьої статті 3 Закону України «Про заставу» застава має похідний характер від забезпеченого нею зобов`язання.

Пунктом 1 частини першої статті 28 Закону України «Про заставу» застава припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання.

Враховуючи зазначене, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що договір застави автотранспортного засобу №468/гр від 10.06.2008 року є припиненим у зв`язку із виконанням боржником боргових зобов`язань перед кредитором.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 не виконала своїх обов`язків за кредитним договором №468/гр від 10.06.2008 р. не заслуговують на увагу, так як апелянтом в порядку ст. 81 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували наведене. Незарахування сплачених ОСОБА_1 коштів в рахунок погашення заборгованості в сумі зазначеній у довідці банку на відповідний рахунок, не може бути підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Інші доводи апеляційної скарги про те, що відповідача не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду цивільної справи спростовуються наявними в матеріалах справи повідомленнями про отримання відповідачем судових повісток, а відтак не можуть бути підставою для скасування заочного рішення суду. Зокрема з матеріалів справи вбачається, що представник відповідача звертався до суду з заявою про перегляд заочного рішення та 29.10.2018 року був присутній у судовому засіданні (т.1 а.с.224-225) та мав можливість надати докази, які мають істотне значення для розгляду справи.

Заочне рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський акціонерний банк в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Славкіної Марини Анатоліївни залишити без задоволення.

Заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: