РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2019 року

м. Рівне

Справа № 572/3647/18

Провадження № 22-ц/4815/890/19

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Гордійчук С.О.,

суддів: Боймиструка С.В., Шимківа С.С.

учасники справи:

позивач: Публічне акціонерне товариство комерційний банк Кредобанк,

відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянув в порядку письмового провадження у м. Рівне апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Забальського Ю.П. на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 18 квітня 2019 року, ухвалене в складі судді Ведяніної Т.О. у справі № 572/3647/18,

в с т а н о в и в :

У грудні 2018 року Публічне акціонерне товариство Кредобанк звернулося до суду з з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача виниклу заборгованість за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 26 травня 2017 року року між сторонами було укладено кредитний договір за №LOY-60435, згідно умов якого відповідачу було видано кредит в сумі 20000 грн. на строк до 25 травня 2020 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,99% річних. Свої зобов`язання за кредитним договором позичальник не виконував, в зв`язку з чим станом на дату звернення з позовною заявою має заборгованість, яка станом на 21 вересня 2018 року в сумі 33 607,62 грн., з них: 20 000 грн. заборгованість за кредитом; 4 107,99 грн. заборгованість по відсоткам; 5 970 грн. - заборгованості за комісіями, пеня - 3 529,63 грн. За наведеного банк просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати по справі.

Оскільки відповідач не виконує належним чином зобов`язання щодо своєчасного повернення грошових коштів для погашення заборгованості за кредитом, у нього виникла заборгованість, яка станом на 21 вересня 2018 року в сумі грн., з яких: грн. заборгованість за кредитом, грн. заборгованість за відсотками,

Просив суд стягнути вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі.

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 18 квітня 2019 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 33 607,62 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить суд скасувати судове рішення та ухвалити нове, яким в позові відмовити. Посилається те, що в порушення вимог ст. 190 ЦПК України їй не було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі, а також копію позовної заяви та доданих до неї матеріалів.

Скаржник вказує, що була позбавлена можливості оскаржити ухвалу про відкриття провадження у справі, а також подати відзив на позов, де викласти свої заперечення проти позову. Стверджує, що таким чином суд порушив принцип змагальності сторін.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення .

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Статтею 352 ЦПК України передбачено, що підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам судове рішення відповідає.

Судом встановлено, що 26 травня 2017 року між ВАТ Кредобанк, правонаступником якого за правами та обов`язками є ПАТ Кредобанк та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №LOY-60435.

Відповідно умов кредитного договору Банк зобов`язався надати у власність ОСОБА_1 грошові кошти на умовах зворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а Позичальник зобов`язався використати кредит на цілі, визначені кредитним договором, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених договором.

26.05.2017 року відповідно п. 2.5 Договору грошові кошти були перераховані позичальнику у безготівковій формі, шляхом перерахування на поточний рахунок 20000 грн., що стверджується меморіальним ордером №29868709 від 26.05.2017 року.

Відповідно п. 2.3 Договору встановлено термін кредитування до 25 травня 2020 року; розмір щомісячного платежу становить 1104 грн. (п.2.3. Договору).

Відповідач покладенні на нього обов`язки умовами договору належним чином не виконував.

Відповідно до п. 6.1 кредитного договору за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань позичальник відшкодовує заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної діючої по договору процентної ставки, вказаної в п.2.4 кредитного договору, але не менше 2 грн. за кожний день прострочення.

За надання послуг (п.4.1) Позичальник сплачує Банку комісії в порядку, строки та розмірі, передбачені п. 2.12 цього договору, а саме: 1) за видачу кредиту, одноразово - 0% ввід суми кредиту, сплачується в день видачі кредиту; 2) за управління кредитом сплачується щомісяця, відповідно до Графіку платежу; 3) інші комісії, передбачені тарифами Банку, які стягуються при обслуговуванні Поточного рахунку для обслуговування кредиту.

Нарахування комісії (п.4.3), встановлених цим Кредитним договором здійснюється до дати повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього договору.

Банк у випадках передбачених, п.п.3.3 Кредитного договору вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за Кредитним договором, про що письмово повідомляє позичальника (п. 5.8 договору).

Позивачем на виконання умов договору направлено на адресу відповідача повідомлення-вимога про дострокове повернення кредиту № LOY-60435 від 14.09.2018 року отримана відповідачем особисто 17 жовтня 2018 року, проте залишена останнім без виконання.

Станом на 21.09.2019 року Банк нарахував ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 33 607,62 грн., з них: 20 000 грн. заборгованість за кредитом; 4 107,99 грн. заборгованість по відсоткам; 5 970 грн. - заборгованості за комісіями, пеня - 3 529,63 грн.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

У силу статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Отже, ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (стаття 212 ЦПК України 2004 року), з урахуванням встановлених обставин і вимог статей 12, 81 ЦПК України, обґрунтовано виходив із доведеності позову ПАТ «Кредобанк» та наявності передбачених статтями 526, 611, 1050, 1054 ЦК України підстав для стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки ОСОБА_1 не виконала належним чином взятих на себе за кредитним договором зобов`язань, що призвело до утворення заборгованості.

Доводи апеляційної скарги щодо неотримання нею ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви не заслуговують на увагу, оскільки із наявного у матеріалах справи рекомендованого повідомленням про вручення вбачається, що відповідач 12.04.2019 року отримала поштове відправлення суду( а.с. 36). Однак будь-які заяви та клопотання до початку судового засідання не подавала.

В силу ч. 2 ст. 376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення, зокрема є порушення норм процесуального права.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись вимогами ст.178 ЦПК України, суд першої інстанції правомірно розглянув спір за наявними у справі матеріалами та прийняв законне і обґрунтоване рішення.

Інших доводів, які б спростовували висновки суду по суті спору, апеляційна скарга не містить.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Забальського Ю.П. залишити без задоволення.

Рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 18 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий : Гордійчук С.О.

Судді : Боймиструк С.В.

Шимків С.С.