_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/8119/19
Провадження № 2/520/3733/19
УХВАЛА

12.07.2019 року

Київський районний суд м. Одеси:

головуючого судді Маломуж А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одеса клопотання відповідача ОСОБА_1 про закриття провадження у цивільній справі за позовною заявою Одеської міської ради (м. Одеса, пл. Думська, 1) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), державного реєстратора комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» Махортова Ігоря Олександровича (Одеська обл., Великомихайлівський р-н., с. Великоплоске, вул. Центральна, 121) про скасування рішення державного реєстратора, звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення об`єкта самочинного будівництва,-

ВСТАНОВИВ:

16.04.2019 року позивач звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 , державного реєстратора комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» Махортова Ігоря Олександровича про скасування рішення державного реєстратора, звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення об`єкта самочинного будівництва.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Маломуж А.І.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 22.04.2019 року провадження у справі відкрито.

11.07.2019 року від відповідача ОСОБА_1 надійшло клопотання про закриття провадження у справі, посилаючись на те, що вказана справа повинна розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник в судовому засіданні підтримали клопотання та просили суд його задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що ОМР не є виконавчим органом, а тому не наділений повноваженнями у сфері державного-архітектурно-будівельного контролю.

Дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши пояснення сторін у справі, суд дійшов висновку, що клопотання відповідача підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст. 46 КАС України, громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, громадські об`єднання, юридичні особи, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень, зокрема, в інших випадках, коли право звернення до суду надано суб`єкту владних повноважень законом.

Як вбачається з матеріалів справи, за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державна реєстрація права власності на вищезазначене нерухоме майно проведена на підставі рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 06.12.1990 року № 466 та технічного паспорту, виданого ТОВ «БЮРО КОНСАЛТ СЕРВІС» від 24.05.2018 року № б/н.

З матеріалів, наданих управлінням ДАБК листом від 15.03.2019 року № 01-10/628-ЗБ, згідно з даними Єдиного реєстру документів, що надають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, відсутня інформація стосовно реєстрації дозвільних документів на проведення будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, відповідно до акту від 11.03.2019 року про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкти будівництва, підприємств будівельної галузі для виконання покладених на них функцій, складеного головним спеціалістом інспекційного відділу № 1 управління ДАБК Одеської міської ради Сафоновим Андрієм Борисовичем, встановлено факт недопущення ОСОБА_1 посадових осіб органу ДАБК на об`єкт: індивідуальний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

11.03.2019 року головним спеціалістом інспекційного відділу № 1 управління ДАБК Одеської міської ради Сафоновим Андрієм Борисовичем складено протокол про адміністративне правопорушення відносно гр. ОСОБА_1 , відповідальність за яке встановлена ч. 2 ст. 188-42 КУпАП.

Того ж дня зазначеною посадовою особою гр. ОСОБА_1 видано припис № 150/179 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.

За змістом норми ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 11 постанови КМУ від 23.05.2011 року № 553 «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» приписи, що видані посадовими особами органів державного архітектурно-будівельного контролю під час проведення перевірки, обов`язкові для виконання.

Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради повідомило про відсутність в журналі реєстрації дозволів інспекції ДАБК м. Одеси дозволу на виконання будівельних робіт за м. Одеса, вул АДРЕСА_1 ., а також відсутність даних щодо надання містобудівних умов та обмежень (будівельного паспорту) забудови земельної ділянки за вказаною адресою.

За інформацією КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради (лист від 19.03.2019 року № 1784-02/72) станом на 31.12.2012 року реєстрація права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 відсутня, проведення технічної інвентаризації на цей об`єкт нерухомості не здійснювалось.

Відповідно до ст. 31 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, зокрема, здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об`єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу.

Відповідно до ст.. 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, органами державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.

До уповноважених органів містобудування та архітектури належать органи, визначені у статті 13 Закону України "Про архітектурну діяльність".

До органів державного архітектурно-будівельного контролю належать:

1) структурні підрозділи з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій;

2) виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад.

З вказаної статті вбачається, що Управління ДАБК є структурним підрозділом ОМР, а тому підзвітний та підконтрольний їй.

Звертаючись до суду з звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення та скасування рішення про державну реєстрацію, позивач мотивував свої вимоги порушеннями архітектурних, містобудівних норм і правил, а саме відсутності дозвільних документів на будівництво, а тому в цих вимогах суб`єкт владних повноважень Одеська міська рада діє з метою захисту прав та інтересів громади, а не з метою захисту своїх приватних прав та інтересів.

Отже, спірні правовідносини в цій справі обумовлені реалізацією позивачем повноважень щодо здійснення державного контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності. Здійснення такого державного контролю означає обов`язковість прийнятих за його результатами рішень для підконтрольного суб`єкта, що свідчить про владно-управлінський характер, а відтак і публічно-правову природу таких правовідносин.

Таким чином, спори, які виникають за участю суб`єкта владних повноважень з метою реалізації у спірних відносинах наданих йому законодавством владних управлінських функцій, є публічно-правовими.

В даному випадку суб`єкт владних повноважень перебуває із особою, яка здійснила самочинне будівництво у адміністративних відносинах, оскільки діє на виконання своїх владних управлінських функцій, спрямовані на захист інтересів територіальної громади.

Враховуючи викладене, спір, який є предметом даного розгляду не пов`язаний з вирішенням питання щодо речового права, а є публічно-правовим, оскільки виник за участю суб`єкта владних повноважень, який реалізовував у спірних правовідносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські функції стосовно виявлення факту самочинного будівництва та усунення порушень шляхом знесення самочинно збудованих об`єктів містобудування та незаконної державної реєстрації самочинного.

Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 1519/2-787/11,провадження № 14-48цс18.

Доводи представника позивача про те, що в даній справі існує спір про право, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства є необґрунтованим, оскільки дослідженню підлягають виключно владні, управлінські рішення та дії державного реєстратора, який у межах спірних правовідносин діє як суб`єкт владних повноважень.

Правовий статус і компетенція державного реєстратора передбачені ст.10 Закону України №1952-IV«Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

За змістом ст.10 вказаного Закону, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Позовні вимоги ґрунтуються на протиправності дій державного реєстратора, як суб`єкта, наділеного Законом № 1952-IV владними функціями приймати рішення про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, у зв`язку з невиконанням ним обов`язку щодо перевірки поданих для цього документів та наявності в особи, яка звернулася за державною реєстрацією, дозвільних документів про прийняття в експлуатацію закінченого будівництва.

Аналогічна позиція висловлена у постанові Одеського апеляційного суду від 19.03.2019 року.

Посилання представника позивача на правові позиції Верховного Суду України та преюдиційні обставини не можуть бути враховані, оскільки такі рішення ухвалені за різних фактичних обставин.

Тобто в цій справі спір про право відсутній, а дослідженню підлягають виключно владні управлінські рішення та дії державного реєстратора, тому суд дійшов висновку про закриття провадження в цій справі з підстав, визначених у п.1ч.1ст.255 ЦПК України.

Що стосується заявленого представником відповідача клопотання про скасування заходів забезпечення позову, то дане клопотання підлягає до задоволення, оскільки відповідно до п. 9 ст. 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. Та у відповідності до п. 10 ст. 158 ЦПК України, заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили ухвалою суду.

Керуючись п.1ч.1ст.255 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовною заявою Одеської міської ради (м. Одеса, пл. Думська, 1) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), державного реєстратора комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» Махортова Ігоря Олександровича (Одеська обл., Великомихайлівський р-н., с. Великоплоске, вул. Центральна, 121) про скасування рішення державного реєстратора, звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення об`єкта самочинного будівництва закрити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 23 квітня 2019 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), державного реєстратора комунального підприємства «Реєстраційна служба Одеської області» Махортова Ігоря Олександровича (Одеська обл., Великомихайлівський р-н., с. Великоплоске, вул. Центральна, 121) про скасування рішення державного реєстратора, звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення об`єкта самочинного будівництва.

Скасувати заборону органам державної реєстрації прав, державним реєстраторам у тому числі нотаріусам, вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією прав на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

Зняти арешт на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, номер запису про право власності: 26510859.

Скасувати заборону управлінню архітектури та містобудування Одеської міської ради здійснювати реєстрацію та видачу будівельного паспорту забудови земельної ділянки чи/або містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .

Скасувати заборону управлінню державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради та департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області здійснювати реєстрацію дозвільних документів на будівництво та прийняття в експлуатацію будь-яких об`єктів нерухомості, які розташовані на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1

Скасувати заборону ОСОБА_1 здійснювати будь-які дії з будівництва, реконструкції, поділу та виділу об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, номер запису про право власності: 26510859.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення та підписання суддею. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 15.07.2019 року.

Суддя Маломуж А. І.