Провадження № 2/317/17/2019
Справа № 317/3651/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Громової І.Б.

при секретарі судового засідання Коваль В.В.

за участі:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договорами позики,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договорами позики. З урахуванням заяви від 22.04.2019 р. позивач просить:

- стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 2168179 грн. 19 коп.;

- стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 9605 грн. 00 коп.

Позов обґрунтований статтями 526, 541, 543, 599, 625, 1049 та 1050 Цивільного Колексу України а також тим, що між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 були укладені договори позики 01.12.2012 р., 07.03.2013 р., 11.03.2013 р. За умовами цих договорів позивач надав відповідачу позику, а відповідач зобов`язався повернути її у визначені договорами позики строки. Пунктом 5.1 всіх договорів позики передбачено, що по закінченню строку, вказаного в п. 4.1 договору, позичальник зобов`язується протягом 3-х робочих днів повернути позику позикодавцю. У разі порушення терміну повернення позики позичальник сплачує на користь позикодавця штраф у розмірі 5 % від не поверненої суми та пеню у розмірі 0,1 % за кожний день затримки від неповерненої суми (п. 5.3 укладених договорів позики). Також договорами позики передбачено, що за користування грошовими коштами позичальник сплачує позикодавцеві відсотки у розмірі 3 % за календарний місяць, відсотки сплачуються одночасно з поверненням всієї суми позики.

Позивач зазначає, що зобов`язання за договорами позики виконав належним чином, а саме надав ОСОБА_2 позики у сумах, визначених договорами, а відповідач отримав їх, про що на зворотному боці договорів є його підписи. Проте ОСОБА_2 свої зобов`язання за договорами позики не виконав, а саме не повернув надані йому грошові кошти.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 28.04.2016 р. з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто заборгованість у розмірі 4217583,78 грн., з яких:

- за договором позики від 07.10.2012 р. у розмірі 492249 грн. 05 коп., яка складається з: сума основного боргу - 216849 грн. 80 коп.; відсотки за користування грошовими коштами - 258051 грн. 27 коп.; пеня у розмірі 17347 грн. 98 коп.;

- за договором позики від 01.12.2012 р. у розмірі 1049200 грн. 07 коп., яка складається з: сума основного боргу - 479086 грн. 79 коп.; відсотки за користування грошовими коштами - 570113 грн. 28 коп.;

- за договором позики від 07.03.2013 р. у розмірі 1606852 грн. 04 коп., яка складається з: сума основного боргу - 756452 грн. 82 коп.; відсотки за користування грошовими коштами - 850399 грн. 22 коп.;

- за договором позики від 11.03.2013 р. у розмірі 1069282 грн. 62 коп., яка складається з: сума основного боргу - 504301 грн. 88 коп.; відсотки за користування грошовими коштами - 564980 грн. 74 коп.

Наразі ОСОБА_2 не виконав своїх зобов`язань, продовжує користуватись грошовими коштами, отриманими за договорами позики.

У зв`язку з цим, позивач зазначає, що ОСОБА_2 має сплатити 3 % за користування грошовими коштами, отриманими за всіма договорами позики, та що передбачено у пункті 5.4 цих договорів за період з дати прийняття рішення суду по 22.04.2019 р.

За договором позики від 07.10.2012 р. позикодавець надав позичальнику позику у сумі 8600,00 доларів США, що на день написання уточненої позовної заяви 19.04.2019 року складає за офіційним курсом НБУ (за 1 долар - 26,84 грн., інформація з офіційного веб-сайту www.bank.gov.ua) 230824 грн. 00 коп., зі сплатою процентів за користування грошовими коштами в розмірі 3 % від суми позики щомісячно, що в грошовому вираженні становить 258 доларів США на місяць, що на день написання уточненої позовної заяви складає за офіційним курсом НБУ 6924 грн. 72 коп.

Квітень 2016 року не повний місяць, а з 29.04.2016 р.

6924,75 грн. : 30 днів х 2 дня = 461,65 грн.

За період з травня 2016 р. по березень 2019 р. - 34 місяці - 6924,75 грн. х 34 = 235441,50 грн.

За період з 1 квітня 2019 р. по 19 квітня 2019 р.- 19 днів - 6924,75 грн. : 30 днів х 19 днів = 4385,67 грн.

Загальна сума 3 % за користування коштами за договором позики від 07.10.2012 р. після прийняття судового рішення становить:

461,65 грн. + 235 441,50 грн. + 4 385,67 грн. = 240288 грн. 83 коп.

За договором позики від 01.12.2012 р. позикодавець надає позичальнику позику у сумі 19000,00 доларів США, що на день написання уточненої позовної заяви складає за офіційним курсом НБУ 509960 грн. 00 коп., зі сплатою процентів за користування грошовими коштами в розмірі 3 % від суми позики щомісячно, що в грошовому вираженні становить 570 доларів США на місяць, що на день написання позовної заяви складає за офіційним курсом НБУ 15298 грн. 50 коп.

Квітень 2016 року не повний місяць, а з 29.04.2016 р.

15298,80 грн.: 30 днів х 2 дня = 1019,92 грн.

За період з травня 2016 р. по березень 2019 р. - 34 місяці - 15 298,80 грн. х 34 = 520159,20 грн.

За період з 1 квітня 2019 р. по 19 квітня 2019 р. - 19 днів - 15 298,80 грн. : 30 днів х 19 днів = 9689,24 грн.

Загальна сума 3 % за користування коштами за договором позики від 01.12.2012 р. після прийняття судового рішення становить:

1019,92 грн. + 520159,20 грн. + 9689,24 грн. = 530868 грн. 36 коп.

За договором позики від 07.03.2013 р. позикодавець надає позичальнику позику у сумі 30000,00 доларів США, що на день написання уточненої позовної заяви складає за офіційним курсом НБУ 805200 грн. 00 коп., зі сплатою процентів за користування грошовими коштами в розмірі 3 % від суми позики щомісячно, що в грошовому вираженні становить 900 доларів США на місяць, що на день написання позовної заяви складає за офіційним курсом НБУ 24156 грн. 00 коп.

Квітень 2016 року не повний місяць, а з 29.04.2016 р.

24156,00 грн. : 30 днів х 2 дня = 1610,40 грн.

За період з травня 2016 р. по березень 2019 р. - 34 місяці - 24156,00 грн. х 34 = 821304,00 грн.

За період з 1 квітня 2019 р. по 19 квітня 2019 р. - 19 днів - 24156,00 грн. : 30 днів х 19 днів = 15298,80 грн.

Загальна сума 3 % за користування коштами за договором позики від 07.03.2013 р. після прийняття судового рішення становить:

1610,40 грн. + 821304,00 грн. + 15298,80 грн. = 838213 грн. 20 коп.

За договором позики від 11.03.2013 р. позикодавець надає позичальнику позику у сумі 20000,00 доларів США, що на день написання уточненої позовної заяви складає за офіційним курсом НБУ 536800 грн. 00 коп., зі сплатою процентів за користування грошовими коштами в розмірі 3 % від суми позики щомісячно, що в грошовому вираженні становить 600 доларів США на місяць, що на день написання позовної заяви складає за офіційним курсом НБУ 16104 грн. 00 коп.

Квітень 2016 р. не повний місяць, а з 29.04.2016 р.

16104,00 грн. : 30 днів х 2 дня = 1073,60 грн.

За період з травня 2016 р. по березень 2019 р. - 34 місяці - 16104,00 грн. х 34 = 547536,00 грн.

За період з 1 квітня 2019 р. по 19 квітня 2019 р. - 19 днів - 16104,00 грн. : 30 днів х 19 днів = 10199,20 грн.

Загальна сума 3 % за користування коштами за договором позики від 11.03.2013 р. після прийняття судового рішення становить:

1073,60 грн. + 547536,00 грн. + 10199,20 грн. = 558808 грн. 80 коп.

Таким чином, загальний розмір 3 % за користування грошовими коштами за період з дати прийняття рішення (28.04.2016 р.) по дату написання позовної заяви (19.04.2019 р.), за всіма договорами позики складає:

240288,83 грн. + 530868,36 грн. + 838213,20 грн. + 558808,80 грн. = 2168179 грн. 19 коп.

Окрім того, позивач в обґрунтування вимог зазначає, що ОСОБА_2 перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 з 27.11.1999 р., який був зареєстрований відділом реєстрації міської ради м. Запоріжжя, актовий запис № 1352.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя по справі № 333/324/18, яке залишено без змін Запорізьким апеляційним судом, встановлено використання грошових коштів в інтересах сім`ї: подружжя виїжджало за кордон для відпочинку; грошові кошти отримані за договорами позики були використанні з метою придбання транспортного засобу Volkswagen Tiguan в інтересах сім`ї. Транспортний засіб був придбаний для дружини за рахунок коштів отриманих на підставі договорів позики та зареєстрований на ОСОБА_4 напередодні її дня народження, а саме 26.03.2013 р. Транспортний засіб ОСОБА_2 марки Honda, модель Accord, в 2016 році був проданий матері ОСОБА_4 , з його слів набагато нижче реальної вартості, а саме за 5-20 тис. грн. ОСОБА_4 зазначила, що це було зроблено через те, що чоловік не є надійною людиною та це було першим, що вона може забрати задля того, щоб не залишитися ні з чим. Крім цього, зазначила що вказаний правочин був вчинений саме в її інтересах. Договори про надання комунальних послуг на будинок в якому проживає подружжя укладені з ОСОБА_2 .

Позивач вказує, що ОСОБА_6 та ОСОБА_4 проживають разом, пов`язані спільним побутом, спільно відпочивають, ОСОБА_2 продовжує здійснювати як матеріальні, так і трудові витрати в інтересах сім`ї, спільно виховують дітей, вони спільно використовують належне їм майно незалежно від титульного володільця.

ОСОБА_2 здійснив перереєстрацію транспортного засобу Honda Accord в інтересах ОСОБА_4 на її матір для унеможливлення звернення стягнення на майно.

ОСОБА_4 уклала договір купівлі-продажу транспортного засобу Volkswagen Tiguan з третьою особою.

Подружжя ОСОБА_7 здійснило штучну перереєстрацію нерухомого майна на користь дружини з метою унеможливлення виконання судового рішення, про що зазначено у постанові Верховного суду від 06.03.2019 р. по справі № 317/3272/16

Вищевикладені недобросовісні дії обох членів подружжя підтверджені у справах № 317/3272/16, № 331/3792/18, № 333/324/18 вказують на зацікавленість як ОСОБА_4 , так і ОСОБА_2 в унеможливленні виконання рішення, та є підтвердженням укладання ОСОБА_4 договорів саме в інтересах сім`ї.

Таким чином, позивач вказує, що дружина ОСОБА_2 , ОСОБА_4 має такі ж зобов`язання, як і її чоловік, за договорами позики від 07.10.2012 р., від 01.12.2012 р., від 07.03.2013 р., від 11.03.2013 р. перед ОСОБА_1 .

Отже, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 мають солідарний обов`язок перед ОСОБА_1 щодо сплати заборгованості.

У судове засідання з`явився позивач ОСОБА_1 , який позовні вимоги з урахуванням заяви від 22.04.2016 р. підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі, надавши при цьому пояснення аналогічні тим, що викладені у позові.

Також на запитання суду, щодо природи спірних правовідносин вказав, що він дійсно звертався до судів з позовами та отримав рішення, щодо стягнення заборгованості за договорами позики з ОСОБА_2 Саме з нього було стягнуто відсотки та інфляційні. З ОСОБА_4 за договорами стягнень не має. Позивач вважає, що позов з яким він звернувся стосується саме стягнення заборгованості за договорами позики. Надаючи розрахунки заборогованності позивач не відокремлював заборгованість за договором, відсотки за користування та інфляційні виплати.

Представник відповідача ОСОБА_2 , адвокат Незола Є.В. у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. В своїх поясненнях вказав, що категорично не погоджується з розрахунками, що зроблені позивачем. Зазначив, що позика надавалась в доларах США, стягнення було за рішенням суду. Наполягав на тому, що розрахунки позивача помилкові, а відповідачка взагалі не може за вказаними договорами сплачувати борги за свого чоловіка.

Представник відповідача ОСОБА_4 , адвокат Катанов В.А. у судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі. Пояснив, що позивач помилково вважає, що відповідачка ОСОБА_4 повинна сплачувати заборгованість за договорами позики її чоловіка, з яким фактично припинила шлюбні відносини.

Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 до суду не з`явились, відзиву на позов не подали.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, на підставі ч. 2 якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 28.04.2016 р. (справа № 317/35/16-ц) встановлені наступні обставини, які в силу ч. 4 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Згідно п. 1.1 договорів позики від 07.10.2012 р., 01.12.2012 р., 07.03.2013 р., 11.03.2013 р., укладених між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , позикодавець надає позичальнику позику у сумі, вказаній в розділі 2 цього договору, а позичальник зобов`язується повернути її у визначений цим договором строк.

Пунктом 5.4 договорів позики від 07.10.2012 р., 01.12.2012 р., 07.03.2013 р., 11.03.2013 р. передбачено плату за користування позикою у розмірі 3% за календарний місяць, відсотки сплачуються одночасно з поверненням всієї суми позики.

Згідно п. 5.1 договорів позики від 07.10.2012 р., 01.12.2012 р., 07.03.2013 р., 11.03.2013 р., укладених між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , по закінченні строку, вказаного в п. 4.1 договору, позичальник зобов`язується протягом трьох робочих днів повернути позику позикодавцю. Пунктом 5.2 договорів позики від 07.10.2012 р., 01.12.2012 р., 07.03.2013 р., 11.03.2013 р. визначено, що позика повертається готівкою.

Згідно п. 5.3 договорів позики від 07.10.2012 р., 01.12.2012 р., 07.03.2013 р., 11.03.2013 р. у разі порушення терміну повернення позики позичальник сплачує на користь позикодавця штраф у розмірі 5% від не поверненої суми та пеню у розмірі 0,1% за кожний день затримки він не поверненої суми.

Договори позики від 07.10.2012 р., 01.12.2012 р., 07.03.2013 р., 11.03.2013 р. набули чинності з моменту надання позики і діють до моменту остаточного виконання сторонами обов`язків, що виникли на підставі договорів про що видаються відповідні розписки (п. 6.1 договорів позики від 07.10.2012 р., 01.12.2012 р., 07.03.2013 р., 11.03.2013 р.).

Відповідно до п. 2.1 договору позики від 07.10.2012 р. загальна сума позики складає 8600,00 доларів США. Строк повернення визначений у п. 4.1 договору позики від 07.10.2012 р. - 31 жовтня 2012 року.

Крім того, 06.11.2012 р. ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 1000,00 доларів США на тих же умовах.

Відповідно до п. 2.1 договору позики від 01.12.2012 р. загальна сума позики складає 19000,00 доларів США. Строк повернення визначений у п. 4.1 договору позики від 01.12.2012 р. - 31 грудня 2012 року.

Відповідно до п. 2.1 договору позики від 07.03.2013 р. загальна сума позики складає 30000,00 доларів США. Строк повернення визначений у п. 4.1 договору позики від 07.03.2013 р. - 31 грудня 2013 року.

Відповідно до п. 2.1 договору позики від 11.03.2013 р. загальна сума позики складає 20000,00 доларів США. Строк повернення визначений у п. 4.1 договору позики від 11.03.2013 р. - 31 травня 2013 року.

За договором позики від 07.10.2012 р. відповідач не сплатив позивачу суму позики у сумі 8600,00 доларів США, а також відсотки за користування грошовими коштами з 07.10.2012 р. по 20.04.2016 р. у розмірі 3% на місяць.

Отже, заборгованість складає:

- сума позики: 8600,00 доларів США х 25,215094 (курс НБУ станом на день винесення судового рішення - 28.04.2016 р.) = 216849,80 грн.;

- відсотки за користування позикою з 07.10.2012 р. по 20.04.2016 р.: 10234,00 доларів США х 25,215094 (курс НБУ станом на день винесення судового рішення - 28.04.2016 р.) = 258051,27 грн.

Таким чином, загальний розмір заборгованості за договором позики від 07.10.2012 р. складає: 216849,80 грн. (неповернена сума позики) + 258051,27 грн. (відсотки за користування позикою) + 17347,98 грн. (пеня за порушення терміну сплати позики) = 492249,05 грн.

За договором позики від 01.12.2012 р. відповідач не сплатив позивачу суму позики у сумі 19000,00 доларів США, а також відсотки за користування грошовими коштами з 01.01.2013 р. по 20.04.2016 р. у розмірі 3% на місяць.

Отже, заборгованість складає 1049200,07 грн.:

- сума позики: 19000,00 доларів США х 25,215094 (курс НБУ станом на день винесення судового рішення - 28.04.2016 р.) = 479086,79 грн.;

- відсотки за користування позикою за період з 01.01.2013 р. по 20.04.2016 р.: 22610,00 доларів США х 25,215094 (курс НБУ станом на день винесення судового рішення - 28.04.2016 р.) = 570113,28 грн.

Загальний розмір заборгованості за договором позики від 01.12.2012 р. складає: 479086,79 грн. + 570113,28 грн. = 1049200,07 грн.

За договором позики від 07.03.2013 р. відповідач не сплатив позивачу суму позики у сумі 30000,00 доларів США, а також відсотки за користування грошовими коштами з 07.03.2013 р. по 20.04.2016 р. у розмірі 3% на місяць.

Отже, заборгованість складає 1606852,04 грн.:

- сума позики: 30000,00 доларів США х 25,215094 (курс НБУ станом на день винесення судового рішення - 28.04.2016 р.) = 756452,82 грн.;

- відсотки за користування позикою за період з 07.03.2013 р. по 20.04.2016 р.: 33725,80 доларів США х 25,215094 (курс НБУ станом на день винесення судового рішення - 28.04.2016 р.) = 850399,22 грн.

Загальний розмір заборгованості за договором позики від 07.03.2013 р. складає: 756452,82 грн. + 850399,22 грн. = 1606852,04 грн.

За договором позики від 11.03.2013 р. відповідач не сплатив позивачу суму позики у сумі 20000,00 доларів США, а також відсотки за користування грошовими коштами з 11.03.2013 р. по 20.04.2016 р. у розмірі 3% на місяць.

Отже, заборгованість складає 1069282,62 грн.:

- сума позики: 20000,00 доларів США х 25,215094 (курс НБУ станом на день винесення судового рішення - 28.04.2016 р.) = 504301,88 грн.;

- відсотки за користування позикою за період з 11.03.2013 р. по 20.04.2016 р.: 22406,45 доларів США х 25,215094 (курс НБУ станом на день винесення судового рішення - 28.04.2016 р.) = 564980,74 грн.

Загальний розмір заборгованості за договором від 11.03.2013 р. складає: 504301,88 грн. + 564980,74 грн. = 1069282,62 грн.

Загальний розмір за договорами позики складає: 492249,05 грн. (заборгованість за договором позики від 07.10.2012 р.) + 1049200,07 грн. (заборгованість за договором позики від 01.12.2012 р.) + 1606852,04 грн. (заборгованість за договором позики від 07.03.2013 р.) + 1069282,62 грн. (заборгованість за договором позики від 11.03.2013 р.) = 4217583 грн. 78 коп. (чотири мільйони двісті сімнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят три грн. 78 коп.).

Припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку кредитування.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

На час звернення до суду із даним позовом сплинули строки кредитування за усіма договорами. Крім того, заборгованість за договорами позики вже стягнута рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 28.04.2016 р.

Рішень, щодо стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за договорами позики взагалі не приймалося, а тому проведення стягнення на підставі ст..61,65 СК України при пред*явленні зазначеного позову є необгрунтованим.

Отже, у ОСОБА_1 відсутні правові підстави нараховувати проценти за договорами позики за період з 28.04.2016 р. по 19.04.2019 р.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 23, 76-83, 89, 141, 247, 258-259, 263-265 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про стягнення заборгованості за договорами позики - відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 355 ЦПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

У відповідності до п.п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017), до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення суду виготовлений 13.07.2019 року.

Суддя І.Б. Громова