ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/910/19 Номер провадження 22-ц/814/1883/19Головуючий у 1-й інстанції Іващенко Ю.А. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Прядкіної О.В.,

суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І.,

секретаря Кальник А.М.

за участі: відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 06 травня 2019 року, прийнятого під головуванням судді Іващенко Ю.А. в м. Лубни, із складанням повного тексту рішення 13 травня 2019 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу та розміру аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом. Зазначала, що у зв`язку з інфляційними процесами у країні зросли ціни, і її матеріальний стан змінився в бік погіршення, заробітної плати не вистачає на сплату комунальних послуг та утримання дитини. Просила суд розмір аліментів, які стягуються з відповідача у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на її користь на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 13 січня 2009 збільшити, визначивши його в твердій грошовій сумі - 2500 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття з індексацією відповідно до закону.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 06 травня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу та розміру аліментів на утримання дитини відмовлено.

Рішення оскаржила ОСОБА_2 , яка в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю, частково або змінити рішення.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбу з 21.03.2002р. по 19.11.2008 року.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 13 січня 2009 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.11.2008 року і до її повноліття.

Відповідно до довідки Семенівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Полтавській області від 08.04.2019 року № 2135/15.24-34 за період з 01.10.2018 року по 31.03.2019 року у ОСОБА_1 не має заборгованості по сплаті аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На даний час відповідач перебуває у шлюбі і має також на своєму утриманні дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відмовляючи у задоволення позовних вимог, районний суд своє рішення мотивував тим, що позивачем не надано доказів того, що обставини щодо участі відповідача у вихованні та утриманні їх спільної дитини змінилися, доказів зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із сторін, які б надавали у даному випадку суду підстави для збільшення розміру аліментів та стягнення їх у заявленому розмірі у твердій грошовій формі по 2500 грн. щомісячно.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статті 183, 184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, за змістом ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Разом з тим, стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів лише за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів.

Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Як вбачається з довідки виконавчого комітету Оболонської сільської ради Семенівського району Полтавської області від 26 червня 2019 року № 708 ОСОБА_1 на даний час безробітний.

При цьому, ОСОБА_1 станом на 08 квітня 2019р. заборгованості по сплаті аліментів не має ( а.с.78), регулярно продовжує сплачувати аліменти на утримання доньки, що підтверджується наданими квитанціями, зокрема останній платіж було проведено 24.06.2019 року на суму 1500 грн.

На утриманні відповідача перебуває також дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Тобто, матеріальне становище платника аліментів погіршилось в порівнянні з 2009р.- періодом призначення аліментів.

Разом з тим, належних доказів на підтвердження погіршення матеріального становища позивача суду не надано. ОСОБА_2 з 10.01.2007р. працює завідувачем відділу культури і туризму Лубенської РДА та регулярно одержує заробітну плату ( а.с.34).

Згідно з ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Всупереч вимогам вказаних статей, ОСОБА_2 не надала належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що погіршилося її матеріальне становище, сімейний стан чи стан її здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я ОСОБА_1 .

Між тим, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-19 від 17 травня 2017 року, що набув чинності з 08.07.2017р., до ч.2 ст. 182 СК України внесено зміни, відповідно до яких мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Тобто, законодавець змінив мінімальну межу розміру аліментів для дитини відповідного віку з 30 % до 50 %.

Згідно абзацу 4 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року " Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального

розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Зміна мінімального розміру аліментів не змінює рішення суду, оскільки такий розмір встановлюється не судовим рішенням, а положеннями Сімейного кодексу України.

Враховуючи викладене, розрахунок заборгованості по аліментах має проводитись державним виконавцем з врахування змін, внесених до ч.2 ст. 182 СК України.

Зазначене не позбавляє права позивача на звернення до державної виконавчої служби для перерахунку заборгованості з відповідного часу, виходячи із щомісячного мінімального розміру аліментів 50% прожиткового мінімуму.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду та не вбачає підстав для його скасування, оскільки, апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростовували висновки суду першої інстанції. При вирішенні спору по суті місцевим судом були вірно враховані та застосовані норми матеріального та процесуального права, а також правильно встановлені фактичні обставини по справі та їм дано належну правову оцінку.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1п.1, 375, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 06 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О.В. Прядкіна

Судді: С.Б. Бутенко

О.І. Обідіна