Постанова

Іменем України

17 липня 2019 року

м. Київ

справа № 666/3963/15-ц

провадження № 61-6636св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агросфера ЛТД»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

третя особа - Фермерське господарство «Весна»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 18 травня 2018 року у складі судді Майдан С. І. та постанову Херсонського апеляційного суду від 26 лютого 2019 року у складі колегії суддів: Кутурланової О. В., Майданіка В. В., Орловської Н. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішень судів

У липні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Агросфера» (далі - ТОВ «Агросфера») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , третя особа - Фермерське господарство «Весна» (далі - ФГ «Весна»), про стягнення боргу за товарним кредитом.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що між ТОВ «Агросфера» та ФГ «Весна» укладений договір купівлі-продажу від 22 березня 2013 року № 11203. Крім цього, 22 березня 2013 року між ТОВ «Агросфера» як кредитором та ОСОБА_1 як поручителем та ФГ «Весна» як боржником укладений договір поруки № 11203/1-ПОР, згідно з умовами якого ОСОБА_1 як поручитель зобов`язався відповідати за порушення ФГ «Весна» його зобов`язань за вказаним договором купівлі-продажу перед ТОВ «Агросфера».

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23 січня 2014 року у справі № 904/8847/13 із ФГ «Весна» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Гран Інвест» (далі - ТОВ «Гран Інвест») на користь ТОВ «Агросфера» солідарно стягнуто 494 474,70 грн проіндексованої суми вартості товару (боргу), 54 114,45 грн - процентів за користування товарним кредитом, 3 649,86 грн - пені за договором купівлі-продажу від 22 березня 2013 року № 11203. Рішення суду набрало законної сили.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2015 року у справі № 904/10126/14 із ФГ «Весна» та ТОВ «Гран Інвест» на користь ТОВ «Агросфера» солідарно стягнуто 209 635,25 грн процентів за користування товарним кредитом у договорі купівлі-продажу від 22 березня 2013 року № 11203. Рішення суду набрало законної сили.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 02 червня 2015 року у справі № 904/3910/14 із ФГ «Весна» та ТОВ «Гран Інвест» на користь ТОВ «Агросфера» солідарно стягнуто 929 139,64 грн процентів за користування товарним кредитом та 28 048,14 грн пені за договором купівлі-продажу від 22 березня 2013 року № 11203.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 як поручитель відповідає перед ТОВ «Агросфера» у тому ж обсязі, що і ФГ «Весна», а заборгованість не виплачена, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Агросфера» 957 187,78 грн, із яких: 929 139,64 грн - проценти за користування товарним кредитом, нараховані за основним договором за період із 06 листопада 2013 року по 22 травня 2014 року; 28 048,14 грн - пеня, нарахована за основним договором за період із 06 листопада 2013 року по 22 травня 2014 року, а також понесені судові витрати.

У серпні 2015 року ОСОБА_2 , яка діяла від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду із зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросфера ЛТД» (далі - ТОВ «Агросфера ЛТД»), який обґрунтувала тим, що 22 березня 2018 року між ФГ «Весна» та ТОВ «Агросфера» укладений договір купівлі-продажу від 22 березня 2013 року № 11203. Із метою забезпечення виконання ФГ «Весна» зобов`язань за вказаним договором між ОСОБА_1 як поручителем та ТОВ «Агросфера» як кредитором укладений договір поруки від 22 березня 2013 року № 11203/1-ПОР.

Договір купівлі-продажу від 22 березня 2013 року № 11203, укладений між ТОВ «Агросфера» та ФГ «Весна», є договором роздрібної купівлі-продажу. Придбаний за договором товар використаний ФГ «Весна» для власних потреб, а не з метою подальшої реалізації товару для отримання прибутку. За договорами роздрібної купівлі-продажу товару, проданого у кредит, продавець не має права на нарахування процентів у разі прострочення оплати товару, а отже, пункт 7.3 договору купівлі-продажу від 22 березня 2013 року № 11203 суперечить вимогам частини третьої статті 706 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Із урахуванням наведених обставин, ОСОБА_2 , яка діяла від імені та в інтересах ОСОБА_1 , просила суд визнати пункт 7.3 договору купівлі-продажу від 22 березня 2013 року № 11203, укладеним між ФГ «Весна» та ТОВ «Агросфера», недійсним з моменту укладання, стягнути із ТОВ «Агросфера» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Херсона від 10 грудня 2015 року задоволено клопотання представників позивача та відповідача, здійснено заміну позивача за первісним позовом ТОВ « Агросфера» про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу на його правонаступника ТОВ «Агросфера ЛТД» та залучено як співвідповідача за зустрічним позовом ТОВ «Агросфера ЛТД».

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 18 травня 2018 року первісний позов ТОВ «Агросфера ЛТД» до ОСОБА_1 , третя особа - ФГ «Весна» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Агросфера ЛТД» 733 187,78 грн, із яких 705 139,64 грн - проценти за користування товарним кредитом, нараховані за основним договором за період із 06 листопада 2013 року по 22 травня 2014 року, та 28 048,14 грн - пеня, нарахована за основним договором за період із 06 листопада 2013 року по 22 травня 2014 року. У іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 , поданого від імені та в інтересах ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Херсонського апеляційного суду від 26 лютого 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 18 травня 2018 року залишено без змін.

Частково задовольняючи позов, суди першої та апеляційної інстанцій виходили із наявності підстав для стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Агросфера ЛТД» суми заборгованості, оскільки відповідач зобов`язався відповідати перед ТОВ «Агросфера» за порушення ФГ «Весна» зобов`язань за договором купівлі-продажу від 22 березня 2013 року № 11203, ФГ «Весна» не виконало своїх зобов`язань за вказаним договором, що встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили, право вимоги за вказаними договорами купівлі-продажу перейшло до позивача.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суди попередніх інстанцій зазначали, що загальна кількість засобів захисту рослин та мікродобрив свідчить про використання їх ФГ «Весна» на оброблення своїх земельних ділянок, які засіяні під майбутній врожай, з метою отримання прибутку, а тому оспорюваний договір купівлі-продажу не можна вважати договором роздрібної купівлі-продажу.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги

У березні 2019 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 18 травня 2018 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 26 лютого 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ТОВ «Агросфера ЛТД».

Касаційна скарга мотивована тим, що судами неправильно застосовані норми статей 512, 514 ЦК України, якими передбачено право відступлення тільки дійсної вимоги, яка існувала на момент переходу цих прав. Оскільки основне зобов`язання за договором купівлі-продажу від 22 березня 2013 року № 11203 ФГ «Весна» перед ТОВ «Агросфера» виконано у повному обсязі, то договір відступлення права вимоги від 08 жовтня 2015 року № 11203-ВПВ не породжує жодних прав та обов`язків ФГ «Весна» перед ТОВ «Агросфера ЛТД».

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 12 квітня 2019 року відкрито касаційне провадження, витребувано цивільну справу та надано строк на подання відзиву на касаційну скаргу.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Позиція Верховного Суду

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню із таких підстав.

Судами встановлено, що 22 березня 2013 року між ТОВ «Агросфера» та ФГ «Весна» укладений договір купівлі-продажу № 11203.

Згідно із специфікаціями до договору купівлі-продажу від 22 березня 2013 року № 11203 від 17 квітня 2013 року № 1, від 20 травня 2010 року № 2, від 30 травня 2013 року № 3, від 30 травня 2013 року № 4, від 30 травня 2013 року № 5, від 04 червня 2013 року № 6, від 05 червня 2013 року № 7, від 06 червня 2013 року № 8, від 11 червня 2013 року № 9, від 14 червня 2013 року № 10, від 18 червня 2013 року № 11, від 18 червня 2013 року № 12, від 25 червня 2013 року № 13, від 01 липня 2013 року № 14, від 08 липня 2013 року № 15, від 08 липня 2013 року № 16, від 09 липня 2013 року № 17, від 17 липня 2013 року № 18 сторонами узгоджено конкретний асортимент, кількість, ціну, строк поставки та умови оплати товару, який має бути проданий продавцем.

Згідно з видатковими накладними ТОВ «Агросфера» передано, а ФГ «Весна» прийнято обумовлений договором купівлі-продажу товар на загальну суму 590 142,36 грн.

22 березня 2013 року із метою забезпечення виконання зобов`язання за договором купівлі-продажу від 22 березня 2013 року № 11203, між ОСОБА_1 як поручителем та ТОВ «Агросфера» як кредитором укладений договір поруки № 11203/1-ПОР.

Згідно з умовами вказаного договору поруки ОСОБА_1 зобов`язався перед ТОВ «Агросфера» відповідати за порушення ФГ «Весна» його зобов`язань.

Відповідно до пункту 5.1 договору поруки від 22 березня 2013 року № 11203/1-ПОР у разі порушення ФГ «Весна» зобов`язання, забезпеченого порукою, ФГ «Весна» і ОСОБА_1 відповідають перед ТОВ «Агросфера» як солідарні боржники та визначено, що ОСОБА_1 відповідає перед ТОВ «Агросфера» у тому ж обсязі, що і ФГ «Весна».

Умовами пункту 8.1 договору поруки від 22 березня 2013 року № 11203/1-ПОР визначено, що договір поруки набирає чинності з дати його підписання та діє протягом 4 років.

Судом також встановлено, що питання стягнення боргу із ФГ «Весна» на користь позивача за зобов`язаннями, визначеними умовами договору купівлі-продажу від 22 березня 2013 року №11203, було предметом розгляду судів господарської юрисдикції.

Так, рішенням Господарським судом Дніпропетровської області від 23 січня 2014 року із ФГ «Весна» та ТОВ «Гран Інвест», як поручителя за договором поруки від 22 березня 2013 року №11203, на користь ТОВ «Агросфера» солідарно стягнуто проіндексовану суму вартості товару 494 474,70 грн, із яких 478 834,77 грн - залишок несплаченої ФГ «Весна» суми боргу, 54 114,45 грн - проценти за користування товарним кредитом, 3 649,86 грн - пеня за договором купівлі-продажу від 22 березня 2013 року № 11203 та судові витрати.

Зазначеним судовим рішенням встановлено, що на момент винесення рішення відповідач ФГ «Весна» за придбаний товар розрахувався частково на загальну суму 111 307,59 грн, із яких 23 307,59 грн - вартість повернутого відповідачем товару, а також платежі на загальну суму 88 000,00 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2015 року із ФГ «Весна» та ТОВ «Гран Інвест» на користь ТОВ «Агросфера» солідарно стягнуто 209 635,25 грн процентів за користування товарним кредитом за договором купівлі-продажу від 22 березня 2013 року № 11203, нарахованих із 23 травня по 23 жовтня 2014 року.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 02 червня 2015 року з ФГ «Весна» та ТОВ «Гран Інвест» на користь ТОВ «Агросфера» солідарно стягнуто 929 139,64 грн процентів за користування товарним кредитом та 28 048,14 грн пені за договором купівлі-продажу від 22 березня 2013 року № 11203, нарахованої за період із 06 листопада 2013 року по 23 квітня 2014 року.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10 вересня 2015 року рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02 червня 2015 року змінено, позовні вимоги ТОВ «Агросфера» задоволено частково. Стягнуто солідарно із ФГ «Весна» та ТОВ «Гран Інвест» на користь ТОВ «Агросфера» 705 139,64 грн процентів за користування товарним кредитом та 28 048,14 грн пені за договором купівлі-продажу від 22 березня 2013 року № 11203, нарахованої за період із 06 листопада 2013 року по 23 квітня 2014 року.

Провадження у справі у частині позовних вимог у сумі 224 000,00 грн припинено, оскільки ФГ «Весна» погашено 224 000,00 грн проіндексованої суми від змін курсової різниці.

Згідно з договорами відступлення права вимоги від 08 жовтня 2015 року № 11203-ВПВ та від 08 жовтня 2015 року № 11203/1-ВПВ до ТОВ «Агросфера ЛТД» від ТОВ «Агросфера» перейшло право вимоги за договором купівлі-продажу від 22 березня 2013 року № 11203 та договором поруки від 22 березня 2013 року № 11203/1-ПОР.

Пунктом 1.2 договору відступлення права вимоги від 08 жовтня 2015 року № 11203-ВПВ визначено, що до нового кредитора переходять усі права (як майнового, так і немайнового характеру) первісного кредитора, передбачені договором купівлі-продажу, в обсязі і на умовах, що існували станом на 08 жовтня 2015 року - дату переходу цих прав, а також переходять права, які виникнуть у майбутньому, після моменту переходу прав і будуть існувати у часі до повного виконання (задоволення) боржником вимог нового кредитора, право на які передбачені умовами договору купівлі-продажу.

Відповідно до повідомлень від 09 жовтня 2015 року ФГ «Весна» та ОСОБА_1 повідомлені про заміну кредитора у зобов`язаннях за договором купівлі-продажу від 22 березня 2013 року №11203 та договором поруки від 22 березня 2013 року № 11203/1-ПОР.

Постановою Вищого господарського суду України від 31 серпня 2016 року залишено без задоволення касаційну скаргу на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 21 січня 2016 року та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12 травня 2016 року, якими відмовлено у задоволенні позовних вимог ФГ «Весна» про визнання недійсним договору відступлення права вимоги від 08 жовтня 2015 року № 11203-ВПВ, укладеного між ТОВ «Агросфера» та ТОВ «Агросфера ЛТД», з тих підстав, що факт існування боргу ФГ «Весна» за договором купівлі-продажу від 22 березня 2013 року № 11203 на момент укладання зазначеного договору є встановленим судовими рішеннями.

Нормативно-правове обґрунтування

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (частина перша статті 629 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною третьою статті 692 ЦК України встановлено, що у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Положеннями статті 694 ЦК України передбачено, що договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу. Якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати.

За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (стаття 536 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

Частинами першою та другою статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Встановивши, що згідно з договором поруки від 22 березня 2013 року № 11203/1-ПОР відповідач зобов`язався відповідати перед ТОВ «Агросфера» за порушення ФГ «Весна» зобов`язань за договором купівлі-продажу від 22 березня 2013 року № 11203, судовим рішенням від 10 вересня 2015 року у справі № 904/3910/2014 встановлено, що зобов`язання ФГ «Весна» перед ТОВ «Агросфера» не виконані та несплачені відсотки за користування товарним кредитом за період з 06 листопада 2013 року по 23 квітня 2014 року становлять 705 139,64 грн, а пеня, нарахована за вказаний період - 28 048,14 грн, та право вимоги за вказаними договорами купівлі-продажу та поруки перейшло до ТОВ «Агросфера ЛТД», суд першої інстанції, із яким погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для стягнення із відповідача на користь позивача зазначеної суми заборгованості.

Верховний Суд відхиляє доводи касаційної скарги про те, що договір відступлення права вимоги від 08 жовтня 2015 року № 11203-ВПВ не породжує жодних прав та обов`язків ФГ «Весна» перед ТОВ «Агросфера ЛТД», оскількиосновне зобов`язання ФГ «Весна» перед ТОВ «Агросфера» виконано у повному обсязі, з огляду на те, що судовим рішенням від 10 вересня 2015 року, яке набрало законної, встановлено факт існування боргу ФГ «Весна» за договором купівлі-продажу від 22 березня 2013 року № 11203 на момент укладення договору відступлення права вимоги від 08 жовтня 2015 року № 11203-ВПВ.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій та не свідчать про неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, а тому підлягає залишенню без задоволення, арішення судів попередніх інстанції - без змін із підстав, передбачених статтею 410 ЦПК України.

Щодо клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання судового рішення

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

З огляду на те, що Верховний Суд ухвалює судове рішення у цій справі, то відсутні підстави для зупинення виконання судового рішення.

Керуючись статтями 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання судового рішення відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 18 травня 2018 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 26 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак

І. Ю. Гулейков

Г. І. Усик