Справа № 758/3440/14-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2019 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Васильченка О. В. ,

при секретарі - Ковальчук О. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на дії начальника Відділу примусового виконання рішень Управління ГТУЮ у Київській області Клименко Р.В., зобов`язання скасувати заборону,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Подільського районного суду м. Києва із скаргою, в якій просив суд:

визнати дії начальника Відділу примусового виконання рішень Управління ГТУЮ у Київській області Клименко Р.В. по виконавчому провадженню за виконавчим листом № 1023/1719/12 щодо відмови у скасуванні заборони у обмеженні ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон України незаконними;

зобов`язати начальника Відділу примусового виконання рішень Управління ГТУЮ у Київській області Клименко Р.В. по виконавчому провадженню за виконавчим листом № 1023/1719/12 скасувати заборону у обмеженні ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон України.

Скарга обґрунтована тим, що виконавчий лист, на підставі якого відкрито виконавче провадження, було повернуто стягувачу, з підстав відсутності у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення. Проте, при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу державним виконавцем не було скасовано заборону боржника на виїзд за межі України.

Такі дії начальника Відділу примусового виконання рішень Управління ГТУЮ у Київській області Клименко Р.В. заявник вважає незаконними та просить суд зобов`язати його скасувати заборону у обмеженні ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон України.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. До суду звернувся із заявою про розгляд справи без його участі, вимоги скарги підтримав.

Начальник відділення також свого права на участь в судовому засіданні не використав. Про розгляд справи був повідомлений належним чином. До суду подав відзив на скаргу, в якому проти її задоволення заперечував.

Представник ПАТ «Банк «Київська Русь» в судове засідання також не з`явився. Про день, час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи постановою від 23.07.13 р. державним виконавцем Башкірцевою Т.О. було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 1023/1719/12, виданого 26.06.13 р. колегією суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Київська Русь» заборгованості за кредитним договором у розмірі 7460318,41 грн. та судового збору - 4939,5 грн., на загальну суму - 7465257,91 грн.

Подільським районним судом м. Києва 03.04.2014 року було постановлено ухвалу, якою подання державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Київській області Черток О.Ф. про обмеження права виїзду боржника без вилучення паспортного документа, задоволено; тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до моменту фактичного виконання рішення Колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 10.06.13 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Київська Русь» заборгованість за кредитним договором у розмірі 7460318,41 грн. та судовий збір - 4939,5 грн., на загальну суму 7465257,91 грн. (а.с. 60-61)

Як вбачається з постанови державного виконавця Черток О.Ф. від 24.12.2014 року виконавчий документ, яким є виконавчий лист № 1023/1719/12 було повернуто стягувачу з підстав того, що державним виконавцем не встановлено майно, на яке може бути звернуто стягнення. (а.с. 67)

В даній постанові від 24.12.2014 року зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 24.12.2015 року.

Правовідносини, що виникли, регулюються положеннями Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» врегульовано питання щодо тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Порядок вирішення судом питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, передбачено ст. 441 ЦПК України, у відповідності з якою тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо, у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до постанови державного виконавця від 24.12.2014 року саме з цієї підстави виконавчий документ було повернуто стягувачу. Відтак, наразі виконавчі дії щодо виконання виконавчого документа не проводяться.

Відповідно до ухвали Славутицького міського суду Київської області від 19.04.2018 року, яка залишена без змін постановою Апеляційного суду Київської області від 18.06.2018 року, заяву Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» про поновлення пропущеного строку на пред`явлення виконавчого листа по справі № 1023/1719/12, залишено без задоволення, з підстав недоведеності наявності поважних причин його пропуску. Постанова суду набрала законної сили.

Відтак, в даній конкретній справі має місце ситуація, при якій до боржника ОСОБА_1 продовжують зберігати свою дію заходи забезпечення виконання виконавчого провадження, яке наразі взагалі не проводиться, виконавчий лист повернуто стягувачу.

Проте, у поданій скарзі заявник оскаржує дії начальника Відділу примусового виконання рішень Управління ГТУЮ у Київській області Клименко Р.В. щодо відмови у скасуванні заборони у обмеженні ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон України та просить суд зобов`язати його скасувати таку заборону.

Частина 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Наразі заявник оскаржує дії начальна відділення щодо відмови у скасуванні заборони у обмеженні ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон України. Проте, суд не вбачає у листі начальника від 13.05.2017 року факту вчинення ним дій, які підлягають оскарженню. Даним листом було відмовлено заявнику у скасуванні заборони. Відтак, це є рішенням начальна відділення у розумінні ст. 447 ЦПК України, а не дією.

За таких обставин, суд не вбачає за можливе задовольнити скаргу, адже заявником оскаржується не рішення начальника відділення, а незрозуміло яка дія, що не відповідає положенням ст. 447 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 353, 447-453, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, положеннями Закону України «Про виконавче провадження», суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії начальника Відділу примусового виконання рішень Управління ГТУЮ у Київській області Клименко Р.В., зобов`язання скасувати заборону - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги (зважаючи на п. 15.5 перехідних положень ЦПК України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяО. В. Васильченко