Номер провадження: 22-ц/813/2000/19
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів: Журавльова О.Г., Кравця Ю.І.

з участю секретаря Ткачука В.О.

учасники справи:

скаржник - ОСОБА_1

особа, рішення, дії якої оскаржуються - державний виконавець Суворовського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Свідерська Марія Григорівна

заінтересована особа - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Свідерської Марії Григорівни на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси 18 грудня 2017 року, постановленупід головуванням судді Кисельова В.К., -

встановив:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеської області Свідерської М.Г., заінтересована особа ОСОБА_2 .

В обґрунтування своєї скарги ОСОБА_1 зазначив, що державним виконавцем Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеської області Свідерської М.Г. 22 березня 2017 року була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження ВП №47323385 з примусового виконання виконавчого листа №1527/2-6155/11 від 24.02.2015 року, виданого Суворовським районним судом м. Одеси на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2014 року по цивільній справі №1527/2 - 6155/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи щодо захисту честі гідності та ділової репутації та стягнення моральної шкоди з відповідача, без фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Вказаним рішенням суду визначено - зобов`язати ОСОБА_2 в ефірі ТРК «Круг» спростувати поширену ним 29 червня 2013 року через засоби масової інформації ТРК «Круг» у спец репортажі недостовірну інформацію.

Однак, всупереч вимог ст.ст. 18, 22, 26, 28, 39 Закону України «Про виконавче провадження», рішення суду виконане не було та державним виконавцем не повідомлено скаржника про закінчення виконавчого у встановленні Законом строк, також він не отримав своєчасно постанову про закінчення виконавчого провадження, що порушило його право на судовий захист.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 просив суд поновити строки для розгляду скарги на бездіяльність Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеської області в особі державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеської області Свідерської М.Г. за виконавчим провадженням ВП №47323385; визнати бездіяльність Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеської області в особі державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеської області Свідерської М.Г. щодо забезпечення виконання судового рішення за виконавчим провадженням ВП №47323385 відповідно вимог діючого законодавства неправомірними; поновити виконавче провадження ВП №47323385 з примусового виконання виконавчого листа №1527/2-6155/11 від 24.02.2015 року виданого на підставі рішення суду.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси 18 грудня 2017 року скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеської області Свідерської М.Г., заінтересована особа ОСОБА_2 задоволена. Поновлено строки для розгляду скарги ОСОБА_1 на бездіяльність Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеської області в особі державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеської області Свідерської М.Г. за виконавчим провадженням ВП №47323385. Визнана бездіяльність Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеської області в особі державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеської області Свідерської М.Г. щодо забезпеченню виконання судового рішення за виконавчим провадженням ВП №47323385 відповідно вимог діючого законодавства неправомірною. Зобов`язано Суворовський відділ державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеської області поновити виконавче провадження ВП №47323385 з примусового виконання виконавчого листа №1527/2-6155/11 від 24.02.2015 року виданого Суворовським районним судом м. Одеси на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2014 року по цивільній справі №1527/2 - 6155/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ПАТ «ІА Репортер», ТРК «Круг» про зобов`язання спростування недостовірної інформації, про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди з відповідача.

Не погоджуючись з ухвалою суду, державний виконавець Суворовського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Свідерська М.Г.подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні скарги відмовити, посилаючись на те, що ухвала винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

У обґрунтуванні своєї апеляційної скарги державний виконавець Суворовського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Свідерська М.Г.зазначає, що виконавче провадження було завершено у відповідності до чинного законодавства на підставі п.11 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», в зв`язку з чим ухвала підлягає скасуванню.

У своєму відзиві ОСОБА_1 зазначає, що державний виконавець Суворовського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Свідерська М.Г. винесла необґрунтовану та немотивовану постанову про закінчення виконавчого провадження , оскільки судове рішення боржником не виконане.

Указом Президента України № 452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах», ліквідовано Апеляційний суд Одеської області, створено Одеський апеляційний суд, який здійснює правосуддя в апеляційному окрузі, який включає Одеську область, з місцезнаходженням у м.Одесі.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно - територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Частиною 5 ст. 31 ЦПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду.

На виконання вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ЦПК України рішенням зборів Одеського апеляційного суду від 28.12.2018 №1 днем початку роботи суду визначено 03.01.2019 року, до якого підлягають передачі всі справи, що перебували в провадженні Апеляційного суду Одеської області.

За результатами автоматичного розподілу після створення нового суду визначено склад колегії суддів: Комлева О.С. - головуючий суддя, судді - Журавльов О.С., Кравець Ю.І.

Ухвалою Одеського апеляційного суду цивільна справа за апеляційною скаргою державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Свідерської М.Г.була прийнята до провадження та призначена до розгляду, з урахуванням навантаження на суддів Одеського апеляційного суду.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на наступне.

Поняття розумних строків розгляду справи в контексті ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нетотожне (неідентичне) поняттю процесуальних строків в національних системах права. Право Європейського Суду з прав людини є «автономним» і його тлумачення Судом Конвенції не пов`язане з тлумаченням права національними судами.

В пункті 1.6. Європейської хартії про статус суддів (Рада Європи, 1998 р.) з урахуванням положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом» зазначено, що на державу покладається обов`язок забезпечувати суддів всіма засобами, необхідними для належного виконання їхніх завдань, і зокрема, для розгляду справ в межах розумного періоду часу.

У пункті 33, 35 Рекомендації СМ/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки, ухваленою Комітетом Міністрів Ради Європи 17 листопада 2010 року, підкреслено, що кожна держава повинна виділяти судам достатньо ресурсів, приміщень та устаткування, щоб вони могли функціонувати відповідно до стандартів, викладених у ст.6 Конвенції, а також щоб судді могли ефективно працювати.

У судах має працювати достатня кількість суддів та кваліфікований допоміжний персонал.

Тому, незабезпечення належного функціонування судової системи через відсутність достатньої кількості суддів, у зв`язку з надмірним навантаженням, унеможливлює розгляд справ у строки, передбачені національним законодавством.

З січня по липень 2019 року внаслідок автоматизованого розподілу до судді Комлевої О.С. надійшло понад 500 справ.

З урахуванням надмірного навантаження, яке виходить за межі фізичних можливостей, недостатньою кількістю суддів (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 16), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці і т.п.), суд апеляційної інстанції позбавлений можливості вирішити питання щодо відкриття провадження у справі, призначити справу до розгляду, вирішити інші процесуальні питання, пов`язані з розглядом справи, та розглянути справу у строки, передбачені національним законом.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню,оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 375ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що 22 березня 2017 року державним виконавцем Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеської області Свідерської М.Г., всупереч вимог ст.ст. 18,22,26,28,39 Закону України «Про виконавче провадження» була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження ВП №47323385 з примусового виконання виконавчого листа №1527/2-6155/11 24.02.2015 року від 24.02.2015 року виданого Суворовським районним судом м. Одеси на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2014 року по цивільної справі №1527/2 - 6155/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи щодо захисту честі гідності та ділової репутації та стягнення моральної шкоди з відповідача, без фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Незважаючи на те, що вказаним рішенням суду визначено - зобов`язати ОСОБА_2 в ефірі ТРК «Круг» спростувати поширену ним 29 червня 2013 року через засоби масової інформації ТРК «Круг» у спец репортажі недостовірну інформацію, а саме, що « ОСОБА_1 , створив такі умови, що ми повинні були спочатку доплачувати по двісті гривень, зі своєї заробітної плати, зобов`язав нас під загрозою звільнення, неприємностей по службі видати довіреності на отримання на його ім`я наших заробітних плат, грошового утримання, зобов`язував кожен третій місяць, платити квартальний по сто доларів США, що п`ятдесят тисяч гривень люди недотримували щомісяця, погрозами домагався написання рапортів на отримання матеріальної допомоги, коштів за матеріальну допомогу ми не отримували, привласнював це все з корисливих мотивів». Протягом двох місяців з дня набрання рішенням законної сили.

В порушення вимог ст. 28,39 Закону України «Про виконавче провадження» про закінчення виконавчого провадження державним виконавцем в встановленні Законом строк скаржник не був повідомлений і постанову про закінчення виконавчого провадження своєчасно не отримав, що суттєво порушило його право на судовий захист, передбачений ст.55 Конституції України, внаслідок чого був залишений можливості оскаржити дане рішення.

Відповідно до ст. 28 «Про виконавче провадження», документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Дану постанову скаржник отримав тільки 18 липня 2017 року.

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

В постанові державного виконавця вказано, що згідно відповіді телерадіокомпанії «Круг» від 30.07.2015 року та 15.02.2017 року боржник до телерадіокомпанії не звертався стосовно виконання зобов`язання. Повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення надіслано до органу досудового розслідування. Постанови про стягнення штрафу та виконавчого збору винесені в окремі провадження.

З часу відкриття виконавчого провадження ВП №47323385, яке було відкрито на підставі виконавчого листа №1527/2-6155/11 24.02.2015 року, спочатку старшим державним виконавцем Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Одеської області Висоцькою А.В., а потім знаходилось у провадженні старшого державного виконавця Суворовського ВДВС Одеського МУЮ Лисогор В.Г. не здійснювалося ніяких виконавчих дій щодо виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2014 року по цивільної справі №1527/2 - 6155/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи щодо захисту честі гідності та ділової репутації та стягнення моральної шкоди з відповідача.

Державним виконавцем була винесена лише постанова про накладення штрафу на боржника від 03.07.2015 року у розмірі 340 грн., яка належним чином до нього не була доведена та відповідний акт при явному невиконанні цього рішення суду не складений. До теперішнього часу визначений штраф ОСОБА_2 не виплачений та з нього не стягнутий, що підтверджує відсутність в матеріалах виконавчого провадження відповідного підтверджуючого документу.

Відповідно до п.8.8. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Міністерством юстиції України №512/5 від 02.04.2012 року При виконанні рішення, за яким боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, у разі якщо боржник самостійно не сплачує виконавчий збір, витрати на організацію та проведення виконавчих дій та накладені на нього штрафи одночасно із виконанням такого рішення.

Всупереч ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем для збору доказів ігнорування виконавчих дій та порушення закону боржником не були залучені поняті для складання відповідного акту фіксації протиправних дій правопорушника для притягнення його до відповідальності.

Стягувачем ОСОБА_1 , 10 березня 2017 року було надано клопотання до старшого державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Лисогор В.Г. з проханням звернутися державному виконавцю з поданням за виконавчим провадженням ВП №47323385 до Суворовського районного суду м. Одеси щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресом: АДРЕСА_1 , за межі України до виконання зобов`язань за рішенням, оскільки він всіляко ухиляється від виконання своїх зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України (на час подання клопотання) питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно п. 11.1. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 року, у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець може звернутися з поданням до суду за місцезнаходженням органу ДВС щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням.

Однак, не вважаючи на те, що пройшли встановлені законом строки для розгляду цього клопотання, ніякої відповіді заявнику щодо результатів його вирішення не було надано. Відомостей про направлення до суду вищевказаного клопотання не надано.

Згідно ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Проте, Суворовським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції винесена необґрунтована та немотивована постанова про закінчення виконавчого провадження.

Згідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та. прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; -розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Відповідно до п. 9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно до постанови ВССУ від 07.02.2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_1 , суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що Суворовським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції винесена необґрунтована та немотивована постанова про закінчення виконавчого провадження, оскільки виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення, згідно з виконавчим документом, проте як було встановлено судом, рішення суду боржником не виконано.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Свідерської М.Г. про те, що виконавче провадження було завершено у відповідності до чинного законодавства на підставі п.11 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», колегія суддів вважає безпідставними, так як вони не відповідають дійсним обставинам справи, які б давали суду зробити висновки, що виконавче провадження закінчено, у зв`язку з виконанням боржником рішення суду.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Отже, апеляційний суд вважає, що судове рішення ґрунтується на повно та всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Свідерської Марії Григорівни - залишити без задоволення.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси 18 грудня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 18 липня 2019 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ Ю.І. Кравець