ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2019 року м. Київ

справа № 357/3929/18

провадження № 22-ц/824/4841/19

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Іванової І.В. (суддя-доповідач), Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.

сторони :

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Ліквідаційна комісія по припиненню Комунального підприємства «Аптека № 89»

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Києві апеляційні скарги ОСОБА_1 та Білоцерківської міської ради Київської області на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 листопада 2018 року у складі судді Кошель Б.І., повний текст складено 10.12.2019 року,

в с т а н о в и в:

У квітні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом доЛіквідаційної комісії по припиненню КП «Аптека № 89» про визнання вимог кредитора.

Позов мотивований тим, що 26 жовтня 2013 року між позивачем та Білоцерківською міською радою було укладено контракт №19 щодо виконання функцій керівника КП «АПТЕКА №89». У подальшому, на виконання рішення Білоцерківської міської ради № 488-26-VІІ від 23 лютого 2017 року «Про ліквідацію комунального підприємства «Аптека №89» та розпорядженням міського голови Дикого Г. А. за №136-К від 28 березня 2017 року вищезазначений контракт розірвано з 31 травня 2017 року. Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, КП «Аптека №89» з 02 березня 2017 року знаходиться у стані припинення, строк пред`явлення вимог кредиторів визначено у 2 місяці та закінчився 13 травня 2017 року. 19 лютого 2018 року ОСОБА_1 було подано заяву про визнання вимог кредитора на адресу ліквідатора/голови комісії з припинення КП «Аптека №89» та боржника - КП «Аптека №89», за результатами розгляду якої позивачу було відмовлено у задоволенні її кредиторської вимоги. Посилаючись на те, що підприємство має заборгованість по сплаті заробітної плати та не повернуту у повному обсязі поворотну фінансову допомогу, позивачка просила суд визнати вимоги кредитора ОСОБА_1 до КП «Аптека №89» в сумі 45 289 грн. 99 коп., з яких: по заробітній платі - 38 884 грн. 99 коп. та 6 405 грн. поворотної фінансової допомоги.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 листопада 2018 року позов задоволено частково.

Визнано вимоги кредитора ОСОБА_1 до КП «Аптека №89» в сумі 6 405 грн. поворотної фінансової допомоги.

Стягнуто з Ліквідаційної комісії по припиненню КП «Аптека №89» на користь держави судовий збір у розмірі 99 грн. 67 коп.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить частково скасувати рішення суду першої інстанції через порушення норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення, яким позов в частині стягнення з Ліквідаційної комісії по припиненню КП «Аптека №89» заборгованості по заробітній платі в сумі 38 884 грн. 99 коп. задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що «Книга нарахування заробітної плати КП «Аптека №89», де велися всі записи щодо нарахування заробітної плати, була передана в Білоцерківську міську раду Київської області для передання в архів. В свою чергу, в ДФС було повне звітування про заборгованість. Була проведена повна податкова перевірка ДФС по припиненню аптеки, акт перевірки направлявся до Білоцерківської міської ради Київської області. Також був складений ліквідаційний баланс та підписаний всіма членами ліквідаційної комісії. Позивач вважає, що оскільки даний доказ наявності заборгованості по заробітній платі був переданий до ліквідаційної комісії, то вона не мала можливості надати його до суду.

Білоцерківська міська рада, яка не брала участі у розгляді даної справи, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, також подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Скаржник вказує на те, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що прийняте з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що судом першої інстанції, при ухваленні рішення, не було взято до уваги те, що позивачу, як члену ліквідаційної комісії по припиненню аптеки, було відомо про строк пред`явлення кредиторських вимог, яким вона вчасно не скористалась, а заявила про наявність таких вимог через дев`ять місяців після закінчення строку. Крім того, судом не взято до уваги, що задоволення вимог кредитора на підставі ч. 4 ст. 112 ЦК України є неможливим у зв`язку із відсутністю будь-якого майна юридичної особи, за рахунок якого можливо задовольнити вимоги кредитора. Також зазначає, що завідувач підприємства не виконала умови Контракту, а саме своєчасно не повідомила Білоцерківську міську раду про виявлені недоліки в роботі підприємства, що в свою чергу призвело до заборгованості підприємства. Позивачем вчинялись наміри щодо надання/отримання поворотної фінансової допомоги без отримання згоди засновника - Білоцерківської міської ради. В результаті чого, ОСОБА_1 , вийшовши за межі наданих їй повноважень, за власною ініціативою, на власний ризик і розсуд, самовільно прийняла рішення про поворотну фінансову допомогу.

Крім того, скаржник посилається на те, що суд не надав правової оцінки тим обставинам, що відповідно до договорів про поворотну фінансову допомогу, які надані позивачем в обґрунтування заявлених вимог, така допомога (позика) повинна була надаватись у безготівковій формі. При цьому, позивач не надала суду належних доказів на підтвердження зарахування сум поворотної фінансової допомоги на банківський рахунок позичальника. Крім того, судом не взято до уваги, що строк надання такої допомоги, обумовлений вищевказаними договорами, становить один рік.

Від позивача ОСОБА_1 надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких остання зазначає, що нею, як керівником підприємства КП «Аптека №89», вся фінансова та податкова звітність надавалася до Державної фіскальної служби, в органи статистики та в Управління економіки Білоцерківської міської ради у терміни, встановлені чинним законодавством України.

Згідно ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.264 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення не відповідає.

Судом встановлено, що 26 жовтня 2013 року між ОСОБА_1 та Білоцерківською міською радою було укладено контракт №19 щодо виконання функцій керівника Комунального підприємства «Аптека №89» (а.с. 57-64).

Розпорядженням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області від 26 жовтня 2013 року №158-К ОСОБА_1 призначено на посаду завідувача комунального підприємства «Аптека №89» терміном на 5 років, з 26 жовтня 2013 року по 25 жовтня 2018 року включно (а.с. 65).

Рішенням Білоцерківської міської ради № 488-26-VII від 23 лютого 2017року «Про ліквідацію комунального підприємства «Аптека №89» припинено юридичну особу - Комунальне підприємство «Аптека №89», утворено ліквідаційну комісію по припиненню юридичної особи, встановлено строк для заяв кредиторами своїх вимог - два місяці з дня опублікування повідомлення про припинення діяльності шляхом ліквідації у встановленому законом порядку (а.с. 55).

31 травня 2017 року наказом №832 позивача звільнено з посади завідувача за п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку із ліквідацією підприємства, що підтверджується витягом із трудової книжки серія НОМЕР_1 (а.с. 68).

З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово надавалась поворотна фінансова допомога КП «Аптека №89» на загальну суму 6 405 грн., що підтверджується договором позики (поворотної фінансової допомоги) від 27.07.2016 року на суму 850 грн., квитанцією до прибуткового касового ордера №210 від 27.07.2016 року; договором позики (поворотної фінансової допомоги) від 29.07.2016 року на суму 950 грн., квитанцією до прибуткового касового ордера №213 від 29.07.2016 року; договором позики (поворотної фінансової допомоги) від 31.08.2016 року на суму 1 000 грн., квитанцією до прибуткового касового ордера №245 від 31.08.2016 року; договором позики (поворотної фінансової допомоги) від 10.10.2016 року на суму 1 000 грн., квитанцією до прибуткового касового ордера №287 від 10.10.2016 року; договором позики (поворотної фінансової допомоги) від 21.10.2016 року на суму 2 100 грн., квитанцією до прибуткового касового ордера №289 від 21.10.2016 року; договором позики (поворотної фінансової допомоги) від 27.10.2016 року на суму 760 грн., квитанцією до прибуткового касового ордера №305 від 27.10.2016 року (а.с. 34-53).

19 лютого 2018 року позивач звернулася до Ліквідаційної комісії з припинення Комунального підприємства «Аптека №89» із заявою про задоволення вимог кредитора щодо вищезазначеної поворотної фінансової допомоги та заборгованості по заробітній платі на загальну суму 45 289 грн. 99 коп. (а.с.28-31).

13 березня 2018 року Головою ліквідаційної комісії по припиненню КП «Аптека №89» направлено ОСОБА_1 відмову у задоволенні вимог кредитора, яка обґрунтовувалась пропуском останньою строку пред`явлення кредиторських вимог та відсутністю майна юридичної особи, що ліквідується. (а.с. 32-33).

Задовольняючи позов в частині визнання вимог кредитора в сумі 6 405 грн. поворотної фінансової допомоги суд першої інстанції виходив з доведеності позовних вимог в цій частині. Разом з тим, відмовляючи у задоволенні позовної вимоги про стягнення заробітної плати на загальну суму 38 884 грн. 99 коп., суд першої інстанції прийшов до висновку про недоведеність позову в цій частині.

Однак, колегія суддів не може погодитися з такими висновками, оскільки вони не відповідають матеріалам справи та зроблені з порушенням норм матеріального права.

Відповідно до положень частин першої та п`ятої статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно частини третьої статті 105 ЦК України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи.

За змістом частин восьмої та дев`ятої статті 111 ЦК України ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред`явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду.

Виплата грошових сум кредиторам юридичної особи, що ліквідується, у тому числі за податками, зборами, єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та іншими коштами, що належить сплатити до державного або місцевого бюджету, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, провадиться у порядку черговості, встановленому статтею 112 цього Кодексу. У разі недостатності в юридичної особи, що ліквідується, коштів для задоволення вимог кредиторів ліквідаційна комісія (ліквідатор) організовує реалізацію майна юридичної особи.

Вимоги працівників, пов`язані з трудовими відносинами, у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи вимоги її кредиторів задовольняються у другу чергу (пункт 2 частини першої статті 112 ЦК України).

Згідно положень частин третьої-п`ятої статті 112 ЦК України у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову, звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

Вимоги кредитора, заявлені після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією для їх пред`явлення, задовольняються з майна юридичної особи, яку ліквідовують, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, заявлених своєчасно.

Вимоги кредиторів, які не визнані ліквідаційною комісією, якщо кредитор у місячний строк після одержання повідомлення про повну або часткову відмову у визнанні його вимог не звертався до суду з позовом, вимоги, у задоволенні яких за рішенням суду кредиторові відмовлено, а також вимоги, які не задоволені через відсутність майна юридичної особи, що ліквідується, вважаються погашеними.

На підтвердження своїх доводів Білоцерківською міською радою було долучено до апеляційної скарги наступні документи: інвентаризаційний опис необоротних активів КП «Аптека №89» від 31 травня 2017 року (а.с. 175-176); акт списання основних засобів КП «Аптека №89» від 12 лютого 2018 року (а.с. 177-180); виписки ПАТ «Укрсоцбанк» Білоцерківське відділення по особовому рахунку № НОМЕР_2 за 01 червня 2017 року КП «Аптека №89», згідно яких вихідний залишок підприємства становить 0,00 грн. (а.с. 181); акт №1 про результати інвентаризації грошових коштів від 31 травня 2017 року, згідно якого за даними бухгалтерського обліку під час інвентаризації обсяг грошових коштів становить 0,00 грн. (а.с. 182).

Разом з тим, суд першої інстанції, вирішуючи спір, не встановив наявність чи відсутність майна юридичної особи, що ліквідується. Білоцерківська міська рада Київської області взагалі стороною по даній справі залучена не була, хоча є засновником КП «Аптека №89».

Отже, оцінюючи у сукупності надані докази, апеляційний суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги Білоцерківської міської ради Київської області про те, що вимоги ОСОБА_1 відповідно до вимог ч. 5 ст. 112 ЦК України слід вважати припиненими у зв`язку з відсутністю майна КП «Аптека №89», яке ліквідується.

Згідно вимог частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки судом першої інстанції не забезпечено повного та всебічного з`ясування обставин справи,не надано належної правової оцінки наявним у справі доказам, у зв`язку з чим ухвалено неправильне рішення про часткове задоволення позову, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 389 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах,-

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Білоцерківської міської ради Київської області задовольнити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 листопада 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії по припиненню комунального підприємства «Аптека №89» про визнання вимог кредитора відмовити.

Судові витрати у розмірі 1 057 (одна тисяча п`ятдесят сім) гривень 21 коп. сплачені Білоцерківською міською радою Київської області за подачу апеляційної скарги компенсувати за рахунок держави.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків передбачених ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді: