П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2019 року м. Київ

Справа № 761/21756/17

Провадження: № 22-ц/824/5900/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Гаращенка Д.Р., Пікуль A.A.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2

на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 18 січня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Макаренко І.О.,

у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агентство елегант тревел", British Airways Ріс в особі представництва "Брітіш Еірвейс Пі Ел Сі" про захист прав споживачів, відшкодування майнової та моральної шкоди,

встановив:

У червні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 16.07.2015 року між ним та ТОВ «Агенство елегант тревел» був укладений договір перевезення за маршрутом Київ-Лондон-Бріджтаун. Компанія, яка мала здійснити дане перевезення за маршрутом Київ-Лондон - іноземна державна компанія з обмеженою відповідальністю British Airways Ріс. Дата вильоту: 18.07.2015 рік, вартість перевезення: 5560,00 грн. На виконання умов договору позивачем було сплачено повну вартість перевезення у сумі 5560,00 грн., надано відповідачу вичерпний перелік документів, необхідних для перевезення, а саме: авіаквиток, закордонний паспорт та візу категорії «D». 18.07.2015 року під час реєстрації на авіарейс Київ-Лондон позивачу було відмовлено у перевезенні у зв`язку з відсутністю візи для транзиту, попри те, що в нього вже було бронювання квитка до Бріджтауна. На підставі викладеного просив стягнути солідарно з відповідачів на його користь 83625, 44 грн., з яких: повна вартість невикористаного квитка у сумі 5560,00 грн., 100% вартості не наданої послуги з перевезення у сумі 5560,00 грн., компенсацію у сумі 11623,44 грн., пеню у розмірі 60882,00 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 12 березня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що ОСОБА_2 дотримався всіх вимог, які передбачені Змінами щодо правил транзитного переміщення через територію Великобританії, а саме: 1) мав квитки на переліт за маршрутом Бориспіль - Хітроу (Лондон) та Гетвік (Лондон) - Бріджтаун (Барбадос); 2) рейс авіакомпанії VirginAtlantic Airways Limited із аеропорту Гетвік (Лондон) призначено 19 липня 2015 року о 10 годині 40 хвилин, тобто строк перебування позивача на території Великобританії складав менше 23 годин 59 хвилин; 3) для перельоту на територію Барбадосу громадянам України не потрібно отримувати візу (віза отримується в аеропорту Барбадосу за наявності закордонного паспорту); 4) ОСОБА_2 мав дійсну візу категорії D, видану 09.04.2015 року країною ЄС - Республікою Польща. Отже, на його думку, ОСОБА_2 мав право та всі законні підстави для перельоту за маршрутом Київ-Лондон- Бріджтаун з пересадкою у Лондоні.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 12 березня 2019 року відкрито апеляційне провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно статті 527 ЦК України Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Згідно частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно статтей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 629 ЦК України встановлено обов`язковість договору для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що позивач безпосередньо перед здійсненням відповідних рейсів зобов`язаний був дізнатися всі вимоги, виконання яких є необхідними для транзитного перетину кордону Великобританії, зокрема щодо необхідності отримання відповідних віз або дотримання умов, виконання яких обов`язкове для здійснення безвізового транзиту через кордон Великобританії. Також зазначив, що авіакомпанія має право відмовити пасажиру у перевезенні без встановлення відповідного обов`язку авіакомпанії щодо відмови у перевезенні.

Колегія суддів не може погодитись із таким висновком суду першої інстанції в повній мірі з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач 16.07.2015 року в офісі ТОВ «Агенство елегант тревел» оформив на себе авіаквитки на наступні рейси: з Києва до Лондону - рейсом ВА 883 авіакомпанії British Airways, виліт о 14:25, прибуття о 15:55 18.07.2015 року, аеропорти KBP-Boryspil International - LHR-Heathrow; з Лондону до Бріджтауну - рейсом VS29 авіакомпанії Virgin Atlantic Airways Limited, виліт о 10:40, прибуття о 14:30 19.07.2015 року, aeponopraLGW-Getwick - BGI.

Отже, для прибуття з Києва до Бріджтауну позивачу необхідно було скористатись послугами двох різних авіакомпаній - компанії Virgin Atlantic Airways Limited та компанії British Airways.

З 1 грудня 2014 року змінилися правила транзиту через територію Великобританії. Така інформація була опублікована на офіційному сайті авіакомпанії British Airways та сайтах туроператорів (турагентів) в мережі Інтернет, які знаходяться у відкритому доступі.

Згідно правил транзиту через кордон Великобританії з урахуванням змін, які набули чинності 01.12.2014 року необхідність отримання пасажиром візи для транзиту через територію Великобританії залежить від таких факторів: 1) як саме здійснюється транзит: транзит AIRSIDE, транзит LANDSIDE; 2) країна громадянство пасажира: країна належить до «чорного» списку (в тому числі і Україна); країна належить до «червоного» списку.

Транзит AIRSIDE передбачає, що пасажир здійснює транзит через територію Великобританії з одного на інший міжнародний рейс протягом одного дня в межах одного аеропорту без необхідності перетинати кордон Великобританії, тобто не покидаєте транзитної зони аеропорту і, відповідно не повинні проходити паспортно/візовий контроль.

Громадяни України мають право здійснювати транзит AIRSIDE без отримання спеціальної британської візи за таких умов (які повинні виконуватись одночасно) : прибуття та відліт літаком, який здійснює міжнародний рейс; наявність підтвердженого бронювання (квитків) на наступний рейс, який відлітає з Великобританії у той же день (до 23:59), в який пасажир прибув до Великобританії; наявність правильно оформлених документів, які дозволяють прибуття у кінцевий пункт подорожі.

Також, транзит LANDSIDE передбачає, що пасажир здійснює транзит через територію Великобританії з одного на інший міжнародний рейс до кінця наступного дня у разі необхідності перетинати кордон Великобританії (для отримання багажу, ночівлі в готелі, зміни аеропорту, стиковки на внутрішній рейс).

Громадяни України мають право здійснювати транзит LANDSIDE без отримання спеціальної британської візи за таких умов: прибуття та відліт літаком, який здійснює міжнародний рейс або внутрішній рейс по Великобританії або в Ірландію; наявність підтвердженого бронювання (квитків) на наступний рейс, який відлітає з Великобританії у той же день або наступного дня (до 23:59 години), після дня прибуття пасажира до Великобританії; наявність правильно оформлених документів, які дозволяють прибуття у кінцевий пункт подорожі; наявність одного з таких документів: чинна віза в Австралію, Канаду, Нову Зеландію або США та підтверджений квиток у цю країну як частина логічного маршруту через Великобританію; чинна віза в Австралію, Канаду, Нову Зеландію або СІЛА та підтверджений квиток з цієї країни як частина логічного маршруту через Великобританію; віза в Австралію, Канаду, Нову Зеландію або США у випадку подорожі з цієї країни. При цьому має пройти не більше 6 місяців після того як пасажир в`їжджав у цю країну; чинна посвідка на проживання (Permanent Resident Card) у США, Канаді, Австралії або Новій Зеландії; чинна віза для тимчасового в`їзду в США (US 1551 Temporary Immigrant Visa); карта 1551 Permanent Resident Card, строк чинності якої закінчився, за умови, що вона пред`являється з чинним листом 1797, який дозволяє продовження строку її дії; форма Stand-alone US immigration visa form 155A/155B, яка пред`являється з проштампованим коричневим конвертом; чинний дозвіл на проживання, виданий країною-членом Європейської економічної зони; чинна віза категорії D. видана країною-членом Європейської економічної зони; чинна ірландська біометрична віза, якщо пасажири летять в Ірландію; чинна ірландська біометрична віза, якщо пасажири летять з Ірландії, за умови, що останній в`їзд в Ірландію здійснено не раніше, ніж за 3 місяці до дня транзиту. Вищевказані вимоги повинні виконуватися одночасно.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_2 станом на 16 липня 2015 року мав квитки на переліт за маршрутом Бориспіль - Хітроу (Лондон) та Гетвік (Лондон) - Бріджтаун (Барбадос) (а.с. 61), рейс авіакомпанії Virgin Atlantic Airways Limited із аеропорту Гетвік (Лондон) призначено 19 липня 2015 року о 10 годині 40 хвилин, тобто строк перебування позивача на території Великобританії складав менше ніж 23 години 59 хвилин, та, відповідно до копії закордонного паспорту ОСОБА_2 , останній мав дійсну візу категорії D, яка видана 09.04.2015 року Республікою Польща, (а.с. 64)

Отже, ОСОБА_2 відповідно до приписів Змін щодо правил транзитного переміщення через територію Великобританії станом на день вильоту - 16 липня 2015 року, при здійсненні транзиту LANDSIDE , було дотримано встановленого порядку для перельоту Київ-Лондон-Бріджтаун (прибуття і відправлення літаком, перебування лише в межах трагзитної зони аеропорту, авіаквитки у місце призначення з вильотом у той же день з того ж аеропорту) та наявні відповідні документи, що дозволяють в`їзд у країну призначення (віза).

Суд першої інстанції, маючи у своєму розпорядженні такі докази як квитки та закордонний паспорт з чинною візою категорії D дійшов невірного висновку про необізнаність та недотримання позивачем вимог, які є необхідними для транзитного перетину кордону Великобританії.

Ураховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_2 в частині солідарного стягнення з відповідачів повної вартості невикористаного квитка, що становить 5560 гривень.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення 100% вартості не наданої послуги з перевезення у сумі 5560,00 грн., компенсації у сумі 11623,44 грн., пені у розмірі 60882,00 грн. колегія суддів відмічає наступне.

Правовідносини сторін в галузі міжнародних авіаперевезень пасажирів та багажу не регулюються Цивільним законодавством України, та/або Законом України «Про захист прав споживачів», тому що ці правовідносини відносяться до галузі міжнародного повітряного права, та відповідно, регулюються спеціальною міжнародною конвенцією, а саме - Монреальською конвенцією про уніфікацію деяких правил міжнародних повітряних перевезень від 28 травня 1999 року.

Згідно ч. 1 статті 2 ЦПК України 2004 року цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України «Про міжнародне приватне право».

Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору (частина друга статті 2 ЦПК України 2004 року).

Аналогічне положення міститься у частині 2 статті 3 Повітряного кодексу України.

Відповідно до Преамбули Повітряного кодексу України, Повітряний кодекс України встановлює правові основи діяльності в галузі авіації.

Згідно з частиною першою статті 3 Повітряного кодексу України дія цього Кодексу поширюється на фізичних та юридичних осіб незалежно від форми власності та відомчої підпорядкованості, які провадять діяльність у галузі авіації та використання повітряного простору України.

Правовідносини у галузі авіаперевезення регулюються Конвенцією про уніфікацію деяких правил міжнародних повітряних перевезень від 28 травня 1999 року, яка набрала чинності для України 06 травня 2009 року (далі - Монреальська конвенція), Повітряним кодексом України (далі - ПК України) та Правила повітряних перевезень пасажирів і багажу, затверджені наказом Міністерства інфраструктури України від 30 листопада 2012 року № 735, (далі - Правила повітряних перевезень пасажирів і багажу).

Відповідно до статті 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

Згідно зі статтею 910 ЦК України за договором перевезення пасажира одна сторона (перевізник) зобов`язується перевезти другу сторону (пасажира) до пункту призначення, а в разі здавання багажу - також доставити багаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання багажу, а пасажир зобов`язується сплатити встановлену плату за проїзд, а у разі здавання багажу - також за його провезення. Укладення договору перевезення пасажира та багажу підтверджується видачею відповідно квитка та багажної квитанції, форми яких встановлюються відповідно до транспортних кодексів (статутів).

Згідно з пунктами 1, 2 глави 1 розділу ІV Правил повітряних перевезень пасажирів і багажу пасажирський квиток та багажна квитанція є підтвердженням укладення договору про перевезення та відображають його умови. Квиток надає право пасажиру на переліт відповідним рейсом (рейсами) і зобов`язує перевізника здійснити відповідне перевезення пасажира та його багажу, а також надати інші послуги, пов`язані з перевезенням, згідно з умовами договору перевезення, крім випадків, визначених у пункті 4 цієї глави.

Положеннями частини шістнадцятої статті 100 ПК України визначено, що пасажир має право на компенсацію від авіаперевізника і надання допомоги у разі відмови у перевезенні, скасування чи тривалої затримки рейсу, зниження класу обслуговування пасажиру в порядку, встановленому цим Кодексом, авіаційними правилами України та міжнародними договорами України.

При цьому, вимогами статті 29 Монреальської конвенції передбачено, що під час перевезення пасажирів, багажу та вантажу будь-який позов стосовно заподіяної шкоди, незалежно від його підстави, чи то на підставі цієї Конвенції, договору, у зв`язку з правопорушенням або на будь-якій іншій підставі, може бути поданий лише відповідно до умов і меж відповідальності, які передбачені цією Конвенцією, без шкоди для визначення кола осіб, що мають право на позов, та їхніх відповідних прав. При будь-якому такому позові штрафи, штрафні санкції чи будь-які інші виплати, що не стосуються компенсації фактичної шкоди, не підлягають стягненню.

Вказана норма Монреальської конвенції щодо здійснення виплати тільки доведених фактичних збитків пасажирів також дублюється і в пункті 2 глави 2 розділу ХХVІІ Правил, де зазначено, що відповідальність перевізника за неналежне перевезення в будь-якому випадку обмежена реальними збитками, доведеними пасажирами.

Ураховуючи вищенаведені положення законодавства України, колегія суддів виходить із того, що авіаперевізник відповідає за неналежне перевезення лише у межах реальних (фактичних) збитків, доведених пасажирами, але не вище ніж розмір відшкодування, встановлений нормами цієї Конвенції, а тому позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення 100 % вартості не наданої послуги з перевезення у сумі 5560,00 грн., компенсації у сумі 11623,44 грн., пені у розмірі 60882,00 грн. задоволенню не підлягають.

Згідно ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини справи, неправильно застосовані норми матеріального права, а тому рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 18 січня 2019 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 369, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 18 січня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агентство елегант тревел" , British Airways Ріс в особі представництва "Брітіш Еірвейс Пі Ел Сі" про захист прав споживачів, відшкодування майнової та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агентство елегант тревел" , BritishAirways Ріс в особі представництва "Брітіш Еірвейс Пі Ел Сі" на користь ОСОБА_2 повну вартість невикористаного квитка, що становить 5560 гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Т.О. Невідома

Судді Д.Р. Гаращенко

А.А. Пікуль