Справа № 520/3314/19
Провадження № 2/521/2923/19
17 липня 2019 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді - Бобуйок І.А.
секретаря судового засідання - Бендери О.В.,
Одеський комунальний навчальний заклад "Дитячий будинок "Перлинка" Одеської міської ради Одеської області звернувся до суду, в інтересах малолітньої: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, в якому просив суд: позбавити батьківських прав позбавити ОСОБА_2 , 1985 р.н. у відношенні її малолітньої доньки - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Свою позовну заяву позивач обґрунтувало наступним.
В Одеському комунальному навчальному закладі «Дитячий будинок «Перлинка» Одеської міської ради Одеської області на повному державному забезпеченні знаходиться малолітня ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На час влаштування малолітньої до Одеського комунального навчального закладу «Дитячий будинок «Перлинка» Одеської міської ради мати - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відбувала покарання в Чорноморській виправній колонії № 74, але 12 січня 2018 року звільнилася з місць позбавлення волі.
Після звільнення громадянка ОСОБА_2 приїхала до Одеського комунального навчального закладу «Дитячого будинку «Перлинка» Одеської міської ради Одеської області та повідомила адміністрації закладу про свої наміри забрати свою малолітню доньку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для спільного проживання.
Згідно позовної заяви, громадянка ОСОБА_2 звернулася до служби у справах дітей Одеської міської ради з заявою про вказані вище наміри та почала збір необхідних документів. Службі у справах дітей Одеської міської ради ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомила, що буде мешкати за адресою: АДРЕСА_1 . Службою у справах дітей Деснянської районної у місті Чернігові ради. 28.02.2018 здійснено обстеження умов проживання у квартирі, за вищевказаною адресою, де мешкає ОСОБА_2 . 1985 р.н. зі співмешканцем ОСОБА_3 , 1979 р.н., та його матір`ю ОСОБА_4 , 1938 р.н. Дане житло належить на праві власності ОСОБА_5 , яка не бажає реєструвати за вищевказаною адресою ОСОБА_2 та її малолітню доньку.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є громадянкою Російської Федерації, що підтверджується паспортом громадянина Російської Федерації № НОМЕР_1 , та на території України ніде не зареєстрована, житла та майна на праві власності не має, ніде не працює. Питання щодо передачі дитини на виховання матері було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту дитини Деснянської районної у місті Чернігові ради 15.03.2018 року, на якому була присутня ОСОБА_2 , та виконавчим комітетом прийнято рішення від 26.03.2018 № 61 «Про затвердження висновку про неможливість передачі дитини для подальшого виховання матері».
Відомості про батька малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказані згідно ч.1. ст.135 сімейного кодексу України.
Згідно позовної заяви, за час перебування малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в Одеському КНЗ «ДБ «Перлинка», громадянка ОСОБА_2 , по можливості відвідує доньку, спілкується у телефонному режимі, має намір та велике бажання забрати та займатися вихованням своєї дитини.
Відповідно до Положення «Про дитячі будинки і загальноосвітні школи-інтернати для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» від 10.09.2012 №995/557 в Одеському КНЗ «ДБ «Перлинка» можуть знаходитися діти з відповідним статусом діти-сироти або діти позбавлені батьківського піклування, а малолітня ОСОБА_1 такого статусу не має, а тому Одеський КНЗ «ДБ «Перлинка» звернулося до суду з відповідною позовною заявою.
Представник позивача Одеському КНЗ «ДБ «Перлинка» - Грязнова О.М. в судове засідання не з`явилася, подала до канцелярії суду заяву, в якій просила слухати справу без її особистої участі, позовні вимоги підтримувала та просила задовольнити.
Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, повідомлялася про дату, час та місце належним чином, причини неявки суду не повідомила.
Третя особа - орган опіки та піклування МРА ОМР в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.
У разі зміни позивачем предмета або підстави позову, зміни розміру позовних вимог суд відкладає судовий розгляд для повідомлення про це відповідача.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до положень цієї Конвенції, дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, як до, так і після народження.
Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст.7 СК України при вирішенні будь - яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.
Згідно ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.
Частини 1, 2 ст. 15 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачають, що дитина, яка проживає окремо від одного з батьків, має право на підтримання з ним регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні, мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме її нормальному вихованню.
Відповідно до ст. ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 164 СК України у випадку ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини вони можуть бути позбавленні батьківських прав.
Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 15 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей; ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2), від 27 листопада 1992 року, Серія A, N 250, ст. 35 - 36, п. 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»).
У ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що в Одеському комунальному навчальному закладі «Дитячий будинок «Перлинка» Одеської міської ради Одеської області на повному державному забезпеченні знаходиться малолітня ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На час влаштування малолітньої до Одеського комунального навчального закладу «Дитячий будинок «Перлинка» Одеської міської ради мати - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відбувала покарання в Чорноморській виправній колонії № 74, але 12 січня 2018 року звільнилася з місць позбавлення волі.
Після звільнення громадянка ОСОБА_2 повідомила адміністрації закладу про свої наміри забрати свою малолітню доньку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для спільного проживання, проте, станом на дату подачі позову (19.02.2019 року) з моменту звільнення (12.01.2018 року) не забрала малолітню доньку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для спільного проживання.
Відповідно до Положення «Про дитячі будинки і загальноосвітні школи-інтернати для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» від 10.09.2012 №995/557 в Одеському КНЗ «ДБ «Перлинка» можуть знаходитися діти з відповідним статусом діти-сироти або діти позбавлені батьківського піклування, а малолітня ОСОБА_1 такого статусу не має.
Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до висновку органу опіки та піклування про розгляд питання щодо позбавлення батьківських прав гр. Росії ОСОБА_2 , відносно малолітньої доньки - ОСОБА_1 від 01.07.2019 року №1770/01-20, виданого Службою у справах дітей Одеської міської ради, судом встановлено наступне.
Мати дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно з вироком апеляційного суду Вінницької області від 08 листопада 2007 року по справі № 1-30 2007 року, засуджена за ст. ст. 115 ч. 2 п.п. 6, 12, 187 ч. 4 КК України до 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна та відбувала покарання у Чорноморській виправній колонії управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в Одеській області (№ 74), з 02.06.2008 року; початок строку: 04.03.2007 року; кінець строку: 04.03.2019 рік (довідка від 31.08.2010 року № 3/12-5531).
Адміністрація Чорноморської виправної колонії УДДУ ВП в Одеській області (№ 74) звернулася з клопотаннями (від 31.08.2010 року № 3/12-5532 та від 08.09.2010 року № 3/12-5753) до служби у справах дітей Одеської міської ради щодо переведення малолітньої ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка з 8 місячного віку виховується у Будинку дитини при Чорноморській виправній колонії, до дитячого шкільного закладу на повне державне забезпечення, у зв`язку з досягненням дитиною відповідного віку.
Гр. ОСОБА_2 , 1985 р.н., звернулася 31.08 2010 року із заявою до Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради щодо влаштування її малолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до державного закладу, а також, зобов`язалась забрати дитину після її звільнення 04.03.2019 року та проживати за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_2 зобов`язалась цікавитися життям, здоров`ям своєї доньки шляхом написання листів та телефонних переговорів.
Розпорядженням Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 14.10.2010 року № 764/01-06, малолітній ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.
Згідно з розпорядженням Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 14.02.2011 року № 53/01-06, та путівки управління освіти та науки Одеської міської ради від 16.02.201 1 року № 11, малолітня ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була влаштована на повне державне забезпечення до Одеського комунального навчального закладу Дитячий будинок «Перлинка» (наказ від 17.02.2011 року № 38), до закінчення терміну відбування покарання матері.
Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 9 червня 2011 року по справі № 1519/2-4258/11 за позовом Одеського комунального навчального закладу «Дитячий будинок «Перлинка»: з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнуто аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття.
До служби у справах дітей Одеської міської ради 24.01.2018 року звертається ОСОБА_2 , 1985 р.н., щодо повернення малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на виховання в сім`ю.
Відповідно до інформації служби у справах дітей Деснянської районної у місті Чернігові ради від 02.04.2018 року № 02-02/522, спеціалістами служби 28.02.2018 року здійснено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_2 , 1985 р.н., зі співмешканцем ОСОБА_3 , 1979 р.н., та його матір`ю, ОСОБА_4 , 1938 р.н.
Згідно з актом обстеження за вказаною адресою створені належні умови проживання. Дане житло належить на праві власності ОСОБА_4 , яка не бажає реєструвати за вищезазначеною адресою ОСОБА_2 та її доньку.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянкою Російської Федерації, що підтверджується паспортом громадянина Російської Федерації № НОМЕР_1 , та на території України ніде не зареєстрована, житла та майна на праві власності не має, ніде не працює.
Питання щодо передачі дитини на виховання матері було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту дитини Деснянської районної у місті Чернігові ради 15.03.2018 року, на якій була присутня ОСОБА_2 , та виконавчим комітетом від 26.03.2018 року № 61, прийнято рішення «Про затвердження висновку про неможливість передачі дитини для подальшого виховання матері».
Служба у справах дітей Одеської міської ради звертається з поданням
від 18.04.2018 року № 04/3153) до Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради щодо прийняття висновку про неможливість передачі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на виховання матері - ОСОБА_2 , 1985 р.н.
Згідно з висновком органу опіки та піклування Малиновської районної
адміністрації Одеської міської ради від 11.05.2018 року № 1103/01-20,
передача малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на
виховання до матері - ОСОБА_2 , 1985 р.н. є недоцільною.
Відповідно до інформації Одеського комунального навчального заклад «Дитячий будинок «Перлинка» Одеської міської ради Одеської області від 04.06.2019 року № 280, малолітня ОСОБА_1 , перебуває у зазначеному закладі до теперішнього часу.
За період перебування дитини у дитячому будинку, мати жодного разу не відвідувала доньку, лише періодично спілкувалась з нею по телефону.
За даними відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 15.02.2019 року № 2974/1, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованою/знятою з реєстрації по м. Одесі та Одеській області не значиться.
Відповідно до інформації управління превентивної діяльності Головного управління національної поліції в Одеській області від 21.03.2019 року № 3/1692, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за обліками ГУНП в Одеській області не значиться, в розшуку не перебуває.
Відповідно до протоколу бесіди спеціалістів служби у справах дітей Одеської міської ради від 18.02.2019 року, телефонної розмови: ОСОБА_2 , стало відомо, що на теперішній час вона мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , де доглядає хвору жінку. ОСОБА_2 , повідомила, що у майбутньому має намір одружитися, жити у чоловіка у м. Рівне та забрати доньку до себе. Спеціалісти повідомили про порядок повернення малолітньої ОСОБА_6 і родину: про те, що їй потрібно звернутися з цим питанням до служби у справах дітей за місцем проживання. А також, повідомили матір про порушення питання щодо позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої дочки.
ОСОБА_2 , заперечила проти позбавлення її батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Службою у справах дітей Одеської міської ради 18.02.2019 рок; № 06/1614, ОСОБА_2 , 1985 р.н., направлено листа (за адресок вказаною у телефонній розмові) із переліком необхідних документів щодо повернення дитини на виховання в родину.
До теперішнього часу гр. ОСОБА_2 не звернулася до служби з вищезазначеним питанням.
Відповідно до інформації Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області Міністерства юстиції України від 22.02.2019 рок № 1362/51-17, не виявлено актового запису про державну реєстрацію смерті відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно з інформацією Генерального консульства Російської Федерації в Одесі від 27.01.2011 року вих. № 127, у малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є брати: ОСОБА_7 , 2000 р.н., ОСОБА_8 , 2003 р.н., які проживають за адресою: АДРЕСА_4 , та ОСОБА_9 , 2005 р.н., який проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Мати дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не приділяє уваги розвитку особистості, талантів, розумових і фізичних здібностей в найповнішому обсязі, матеріальної допомоги не надає.
Викладені факти, як кожен окремо так і в сукупності, дають підстави вважати, що ОСОБА_2 , свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно своєї малолітньої доньки.
Відомості про батька вказані у свідоцтві про народження дитини відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.
Водночас відповідачкою у справі не надано суду жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, які б підтверджували виконання нею обов`язків виховання та утримання дитини тощо.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі, оскільки як вбачається з матеріалів справи відповідачка - ОСОБА_2 будучи матір`ю ухилялися від виконання батьківських обов`язків, не піклувалися про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, не спілкувалися з донькою в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення тощо.
На підставі наведених аргументів, суд вважає за необхідне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно її доньки - ОСОБА_1 .
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Отже, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків, що спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідача в судове засідання, в порядку ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від представника позивача, вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Керуючись ст.ст. 3, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ст. 15 Закону України "Про охорону дитинства", ст. 7 Закону України про "Державний бюджет на 2019 рік", ст.ст. 7, 15, 17, 19, п. 2 ст. 150, 152, 155 п.1 ч.2 ст. 164, ст. 165, ч. 5 ст. 167, ч. 1. 2 ст. 170, ст.ст.180, 182, 183, 191, 192, 196 Сімейного кодексу України, ст.ст. 13, 81, 280 Цивільного процесуального кодексу України, а також п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року, п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року, «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянки Росії № НОМЕР_2 , виданий Дальнереченським міським відділом внутрішніх справ Приморського краю, Російська Федерація, місце реєстрації: зареєстрованою/знятою з реєстрації по м. Одесі та Одеській області не значиться) відносно малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис 93, серія НОМЕР_3 від 10.01.2008 року, фактичне місце проживання дитини: АДРЕСА_5).
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: І.А. Бобуйок