Дата документу 05.07.2019
Справа № 501/2013/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючої судді Петрюченко М.І.,

за участю секретаря судового засідання Тейбаш Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чорноморську Одеської області цивільну справу за

за позовом ОСОБА_1

до

відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ОХОРОНА КОМПЛЕКС ІЛЛІЧІВСЬК»

предмет та підстави позову: про стягнення матеріальної шкоди

учасники справи:

представник позивача адвокат Дубінчук Ж.М.,

представник відповідача ОСОБА_2 В. ОСОБА_3 .,

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне та

ВСТАНОВИВ:

І. Виклад позиції позивача та відповідача.

1. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОХОРОНА КОМПЛЕКС ІЛЛІЧІВСЬК» про стягнення матеріальної шкоди, згідно якого просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю () на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) в рахунок стягнення матеріальної шкоди 184 175,00 грн. та матеріальні витрати на правову допомогу в розмірі 6500,1 грн.

2. Позов мотивований тим, що 16 грудня 2015 року між ним (позивачем), як власником квартири АДРЕСА_1 і відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Охрана-комплекс-Іллічівськ», було укладено Договір №0227-ГБР про надання охоронних послуг по вказаній квартирі.

Відповідно до пункту 2.1 Договору передбачено, що Замовник доручає та оплачує, а Виконавець забезпечує охорону майна Замовника на об' єкті і на умовах, вказаних в Додатку №1 до Договору.

Проте, свої зобов`язання, передбачені Договором № 0-0227-ГБР/ОС про надання охоронних послуг, відповідач не виконав, чим порушив права та інтереси позивача, як добросовісного довірителя та набувача їх послуг.

Позивач стверджує в позові, що в ніч з 13 серпня 2017 року на 14 серпня 2017 року в квартирі АДРЕСА_2 (об`єкт охорони) невстановлена особа, шляхом віджиму металопластикового вікна, таємно проникла в вказану квартиру, звідки таємно викрала:

- карабін «Вепрь», серії НОМЕР_2 , вартістю 20 000,00 грн.;

- глушитель до карабіну «Вепрь», вартістю 20 000,00 грн.;

- 260 патронів до карабіну «Вепрь», вартістю 9 100,00 грн.,

- 100 патронів до травматичної зброї, вартістю 20 000,00 гр.;

- золоті вироби (золотий ланцюг, золотий хрестик, два золоті персні на загальну суму 114 000,00 грн.).

Позивач вказує, що йому спричинено збиток на загальну суму 183 000,00 грн.

У зв`язку з цим, в проваджені Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області знаходиться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001107 від 15 серпня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення,передбаченого частиною 3 статті 185 КК України - крадіжка, поєднана з проникненням у житло. На теперішній час триває досудове розслідування.

Крім того, позивач зазначає в позові, що злодії пошкодили металопластикове вікно, яке він (позивач) 20 серпня 2017 року за особистий рахунок замінив. Заміна вікна склала 1175,00 грн.

Загальний розмір шкоди, яка спричинена позивачу неправомірними діями відповідача, визначена позивачем у розмірі 184 175,00 грн.

Позивач, стверджуючи, що відповідач, будучи своєчасно повідомленим про наявність проникнення в належну йому квартиру, яка знаходилась під охороною, допустив порушення вказаного Договору, спричинив значної матеріальної шкоди, звернувся до суду з відповідним позовом.

3. Представник відповідача 19.12.2018 року надав до суду відзив на позов (а.с.69-72, 102-107), просив суд відмовити в задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на те, що позовна заява не дає можливості зрозуміти які саме зобов`язання на думку Позивача було невиконано або неналежно виконано відповідачем.

Представник відповідача вказує, що Договір містить вичерпний перелік обов`язків, які повинен був виконувати Відповідач, а саме:

«4.1.1. Здійснювати Охорону об'єкту Замовника і Майна, яке на ньому знаходиться відповідно до умов Договору.

Охороною в розумінні розділу першого Договору є: «комплекс заходів щодо забезпечення збереження Майна Замовника, що знаходиться на об'єкті, від протиправних посягань на нього третіх осіб, в визначений Договором період часу доби. Здійснюється шляхом спостереження за станом Технічних засобів охоронної сигналізації, встановлених на обєкті, які контролюють цілісність його будівельних та інженерних конструкцій, для оперативного реагування та відповідних дій ГШР в межах обов'язків та повноважень, наданих законодавством України та Договором, у випадку спрацювання сигналізації.»

4.1.2. У разі спрацювання сигналізації:

- Забезпечити прибуття на об'єкт ГШР для вжиття заходів, спрямованих на огляд об'єкту і встановлення причин спрацювання сигналізації, а при необхідності - затримання осіб, які порушили встановлений режим охорони, і подальшу їх передачу правоохоронним органам;

- У разі виявлення порушення цілісності об'єкту або /та неправомірних дій третіх осіб, негайно оповістити Замовника (уповноважену ним особу), при необхідності - викликати представників правоохоронних органів;

- Забезпечити охорону об'єкту Замовника та Майна, що знаходиться на об`єкті, речових доказів та слідів злочину до прибуття Замовника (уповноваженої ним особи), протягом 3 (трьох) годин після спрацювання сигналізації.

4.1.3. Забезпечувати конфіденційність інформації щодо інженерно-технічної організації системи Технічних засобів охоронної сигналізації, способів звязку і контролю щодо здійснення охоронних заходів, пультових кодів, переліку осіб, уповноважених Замовником на встановлення /зняття об'єкту під охорону, номерів їх службових і мобільних телефонів, що стали відомі йому у зв'язку з виконанням Договору.

4.1.4. Відшкодувати Замовнику збитки, згідно Договору, нанесені внаслідок невиконання чи неналежного виконання своїх зобов'язань за Договором, якщо вина Виконавця буде доведена.

4.1.5. Надати Замовнику інструкцію про порядок і правила користування Технічними засобами охоронної сигналізації.

4.1.6. Здійснити виведення об`єкті Замовника на ОСОБА_4 .».

Представник відповідача зазначає у відзиві, що відповідач надавав Позивачу лише послуги з реагування на тривожні сповіщення, що надходять зі встановлених на об`єкті засобів охоронної сигналізації, але Відповідач ніколи не брав перелічене у позові майно Позивача під охорону (воно не передавалося під охорону за актом).

Також, представник відповідача стверджує у відзиві на позов, що відповідач, у повній відповідності до умов Договору виконав належним чином усі свої обов`язки як Виконавця. Так, 14 серпня 2017 року о 04:38 ранку, після отримання сигналу «Тривога» з об`єкту (квартира Позивача) група швидкого реагування (ГШР) Виконавця прибула до об`єкту вже о 04:41 (тобто за 3 хвилини), здійснила візуальний огляд об`єкту та встановила, що на об`єкті є зовнішні ознаки проникнення. Після чого ГШР заблокувала об`єкт до прибуття його власника чи іншої уповноваженої особи для перевірки стану об`єкту та його перезакриття, адже ГШР не має права самостійно вдиратися до приміщення Замовника.

Однак, на повідомлення про необхідність прибути на об`єкт з метою виявлення причин спрацьовування сигналізації уповноважена особа Замовника (дружина позивача, яка була вказана у Картці клієнта як відповідальна контактна особа) відповіла відмовою та відпустила ГШР (цей факт зафіксований електронними засобами).

Отже, Виконавець зробив все залежне від нього та у повній відповідності до Додатку 3 до Договору (Дії ГШР при спрацюванні сигналізації): отримав сигнал Тривоги, своєчасно прибув до об`єкту, встановив можливе проникнення, заблокував об`єкт та доповів про це Замовнику для отримання згоди контактної особи Замовника на подальші дії (прибуття Замовника, виклик поліції і т.і.), але Замовник відмовився прибути та відпустив ГШР з об`єкту.

Представник відповідача зазначає, що у зв`язку з цим незрозуміло які саме Договірні зобов`язання були порушені Відповідачем та в чому полягає вина Відповідача. Разом з цим, відповідно до п.5.1.2 Договору доказування вини Виконавця покладається саме на Замовника.

Щодо розміру відповідальності представник відповідача зазначає у відзиві, що відповідно до п.5.1.2 Договору факти здійснення протиправних дій відносно майна Замовника сторонніми особами, що проникли на об`єкт в період Охорони, розмір нанесеної Замовнику матеріальної шкоди, а також наявність або відсутність вини Виконавця в цій події встановлюється комісійно, а саме за обов`язкової участі представників Замовника і Виконавця, а також у присутності співробітників правоохоронних органів, і здійснюється безпосередньо при огляді місця пригоди. Також обов`язок Замовника залучати представника Виконавця до з`ясування всіх обставин також закріплений у п. 4.2.8 Договору.

Але на порушення вищезазначених умов Договору Замовник навіть не намагався забезпечити присутність представника Виконавця при з`ясуванні розміру матеріальної шкоди, а також наявності або відсутність вини Виконавця в цій події. Разом з цим, п.5.2.12 Договору закріплено, що Виконавець звільняється від відповідальності за шкоду, розмір якої визначений Замовником самостійно, без участі уповноважених представників Виконавця.

На підставі викладеного, представник відповідача стверджує, що позивач взагалі не має права вимагати притягнення відповідача до відповідальності.

Також, представник відповідача посилається у відзиві на пункт 5.2.10 Договору, яким передбачено, що Виконавець звільняється від відповідальності за шкоду, спричинену Замовнику протиправними діями третіх осіб у разі відмови Замовника прибути на об'єкт після його повідомлення Виконавцем про спрацювання сигналізації на обєкті з метою виявлення причин спрацьовування сигналізації.

Посилаючись на п.5.1.1 Договору, яким передбачено, що за невиконання/неналежне виконання зобов'язань за Договором, яке сталося з вини Виконавця, Виконавець несе матеріальну відповідальність у межах прямої дійсної шкоди заподіяної Замовнику, але не більше двадцятикратної суми абонентської плати за місяць за об`єкт на якому відбулося спрацювання сигналізації, представник відповідача зазначає, що в незалежності від того яке майно і якої вартості було на об`єкті Замовника, навіть за наявності вини Виконавця має право вимагати відшкодування лише у розмірі, що не перевищує 3600,00 гривень (адже плата за договором складала 180,00 грн на місяць).

Таким чином, враховуючи недоведеність вини відповідача у спричинені шкоди позивачу, а також той факт, що позивач відмовився прибути на об`єкт після його повідомлення про спрацювання сигналізації, а також не запросив представника відповідача для комісійного визначення розміру шкоди, що була спричинена йому крадіжкою, представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позову.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

4. Представник відповідача 12.10.2018 року надав до суду заяву про відкладення підготовчого судового засідання (а.с.59).

5. Представник відповідача 31.10.2018 року надав до суду заяву про проведення підготовчого судового засідання без його участі (а.с.78).

6. Представник позивача 04.12.2018 року надав до суду заяву про закінчення підготовчого судового засідання (а.с.95).

7. Представник відповідача 19.12.2018 року надав до суду заяву про розгляд справи без його участі (а.с.102-103).

8. Представник позивача 14.01.2019 року надав до суду заяву про розгляд справи без його участі (а.с.117).

9. Представник позивача 29.03.2019 року надав до суду заяву про визнання обов`язкової явки представника відповідача та його зобов`язання надати до суду документи (а.с.135).

10. Представник відповідача 21.05.2019 року надав до суду заяву про відкладення розгляду справи (а.с.146).

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

11. Ухвалою судді Іллічівського міського суду від 31 липня 2018 року відкрито провадження у справі (а.с.48-49).

12. Ухвалою Іллічівського міського суду від 04 грудня 2018 року підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.97-98).

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

13. Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 19.10.2019 року (а.с.15-18) та витягом є реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.19).

14. Товариством з обмеженою відповідальністю «Охрана-комплекс-Іллічівськ» є юридичною особою, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 43-47).

15. 16 грудня 2015 року між позивачем, як власником квартири АДРЕСА_1 і відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Охрана-комплекс-Іллічівськ», укладено Договір № 0227-ГБР про надання охоронних послуг по вказаній квартирі.

16. Відповідно до пункту 2.1 Договору передбачено, що Замовник доручає та оплачує, а Виконавець забезпечує охорону майна Замовника на об' єкті і на умовах, вказаних в Додатку №1 до Договору.

Згідно із п.5.1.2 Договору факти здійснення протиправних дій відносно майна Замовника сторонніми особами, що проникли на об`єкт в період Охорони, розмір нанесеної Замовнику матеріальної шкоди, а також наявність або відсутність вини Виконавця в цій події встановлюється комісійно, а саме за обов`язкової участі представників Замовника і Виконавця, а також у присутності співробітників правоохоронних органів, і здійснюється безпосередньо при огляді місця пригоди.

Обов`язок Замовника залучати представника Виконавця до з`ясування всіх обставин закріплений у п.4.2.8 Договору.

Відповідно до п.5.2.12 Договору, Виконавець звільняється від відповідальності за шкоду, розмір якої визначений Замовником самостійно, без участі уповноважених представників Виконавця.

Також, пунктом 5.2.10 Договору передбачено, що Виконавець звільняється від відповідальності за шкоду, спричинену Замовнику протиправними діями третіх осіб у разі відмови Замовника прибути на об`єкт після його повідомлення Виконавцем про спрацювання сигналізації на обєкті з метою виявлення причин спрацьовування сигналізації.

Згідно п.5.1.1 Договору, за невиконання/неналежне виконання зобовязань за Договором, яке сталося з вини Виконавця, Виконавець несе матеріальну відповідальність у межах прямої дійсної шкоди заподіяної Замовнику, але не більше двадцятикратної суми абонентської плати за місяць за об`єкт на якому відбулося спрацювання сигналізації.

17. Відповідно до копії заяви ОСОБА_1 про злочин вбачається, що в ніч з 13 серпня 2017 року на 14 серпня 2017 року в квартирі АДРЕСА_2 (об`єкт охорони) невстановлена особа, шляхом віджиму метало пластикового вікна, таємно проникла в вказану квартиру, звідки таємно викрала карабін «Вепрь», серії НОМЕР_2 , 260 патронів до карабіну «Вепрь», золоті вироби на загальну суму 183 100 грн. (а.с.23).

18. Згідно довідки слідчого відділення Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області, досудовим розслідуванням встановлено, що: «в ніч з 13 серпня 2017 року на 14 серпня 2017 року в квартирі АДРЕСА_2 (об`єкт охорони) невстановлена особа, шляхом віджиму металопластикового вікна, таємно проникла в квартиру, звідки таємно викрала:

- карабін «Вепрь», серії НОМЕР_2 , вартістю 20 000,00 грн.;

- глушитель до карабіну «Вепрь», вартістю 20 000,00 грн.;

- 260 патронів до карабіну «Вепрь», вартістю 9 100,00 грн.,

- 100 патронів до травматичної зброї, вартістю 20 000,00 гр.;

- золоті вироби (золотий ланцюг, золотий хрестик, два золоті персні на загальну суму 114 000,00 грн.).

ОСОБА_1 спричинено матеріальний збиток на загальну суму 183 000,00 грн.» (а.с.24).

19. Також, судом досліджено:

- копію паспорту на карабін «Вепрь», серії НОМЕР_2 (а.с.25);

- чек з ООО «Ствол» щодо вартості карабін «Вепрь» у розмірі 18913,41 грн. (а.с.26);

- схему та розрахунок вартості вікна у розмірі 1175 грн. (а.с.27);

- квитанції про сплату ОСОБА_1 послуг охорони (а.с.28-30);

- картку об`єкта (а.с.73, 157);

- єтапи відпрацювання події (а.с.74, 155);

- роздруківку телефонних дзвінків (а.с.156).

20. В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що вона є дружиною позивача, в ніч з 13.08.2017 року був виклик охоронної служби щодо спрацювання сигналізації в квартирі АДРЕСА_2 . Вона в цей час перебувала на дачі за межею міста, повернулась додому вранці після 11.00 години і побачила, що вікно пошкоджене. Вона викликала поліцію, перелік майна під охорону не передавався, список майна не складався.

V. Оцінка Суду.

21. Статтею 56 КК України передбачено, що протягом кримінального провадження потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.

22. Відповідно до ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

23. Згідно ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Таким чином, шкода, завдана кримінальним правопорушенням повинна бути відшкодована особами, які вчинили кримінальне правопорушення.

24. Відповідно до ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

25. Згідно до положень ч.1 ст.906 ЦК України, збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

26. Відповідно до ст.978 ЦК України, за договором охорони охоронець, який є суб`єктом підприємницької діяльності, зобов`язується забезпечити недоторканність особи чи майна, які охороняються. Володілець такого майна або особа, яку охороняють, зобов`язані виконувати передбачені договором правила особистої та майнової безпеки і щомісячно сплачувати охоронцю встановлену плату.

27. Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

28. У разі порушення зобов`язання відповідно до ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

29. Відповідно до п.5.1.1 Договору, яким передбачено, що за невиконання/неналежне виконання зобов'язань за Договором, яке сталося з вини Виконавця, Виконавець несе матеріальну відповідальність у межах прямої дійсної шкоди заподіяної Замовнику, але не більше двадцятикратної суми абонентської плати за місяць за об`єкт на якому відбулося спрацювання сигналізації.

Згідно п.5.1.2 Договору по охороні за об`єктом, факти здійснення протиправних дій відносно майна Замовника сторонніми особами, що проникли на об`єкт в період Охорони, розмір нанесеної Замовнику матеріальної шкоди, а також наявність або відсутність вини Виконавця в цій події встановлюється комісійно, а саме за обов`язкової участі представників Замовника і Виконавця, а також у присутності співробітників правоохоронних органів, і здійснюється безпосередньо при огляді місця пригоди.

Обов`язок Замовника залучати представника Виконавця до з`ясування всіх обставин закріплений у п. 4.2.8 Договору.

Пунктом 5.2.10 Договору передбачено, що Виконавець звільняється від відповідальності за шкоду, спричинену Замовнику протиправними діями третіх осіб у разі відмови Замовника прибути на Обєкт після його повідомлення Виконавцем про спрацювання сигналізації на обєкті з метою виявлення причин спрацьовування сигналізації.

30. З матеріалів справи вбачається, що досудове слідство по факту крадіжки з квартириАДРЕСА_2 , триває, винних осіб не встановлено.

31. Зі змісту позовної заяви вбачається, що нанесені в результаті невиконання відповідачем умов договору по охороні за об`єктом за допомогою пульта централізованого нагляду, збитки позивача склали 184 175,00 грн., на підтвердження зазначених обставин позивач надав суду довідку слідчого відділення Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області від 21.09.2017 року (а.с.24) тасхему (розрахунок) вартості пошкодженого вікна (а.с.27).

Саме в результаті зазначених обставин, за думкою позивача, він має право на стягнення на його користь з відповідача 184 175,00 грн., у відшкодування матеріальної шкоди.

32. При цьому, позивачем не надано суду жодних доказів, які б підтверджували саме факт спричинення відповідачем шкоди та її розмір.

33. Отже, суд не може прийняти в якості належних та допустимих доказів завдання позивачу шкоди саме в такому обсязі, та з вини відповідача, з наступних підстав.

34. Так, згідно зі статтею 22 ЦК збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

35. Статтею 1166 ЦК передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

За загальним правилом шкода підлягає відшкодуванню: в повному обсязі - відшкодовується як реальна шкода, тобто втрачене або пошкоджене майно в результаті протиправної поведінки правопорушника, так і упущена вигода; особою, яка безпосередньо завдала шкоду.

Законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Доведення відсутності вини у спричиненні шкоди відповідно до вимог статті 1166 ЦК України покладено на відповідача.

Для застосування такого заходу відповідальності як відшкодування шкоди слід встановити як наявність у діях винної особи усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки), так і ступінь вини у розумінні статті 1193 ЦК.

За наявності між сторонами спору зобов`язальних відносин, які випливають із договору, немає підстав для застосування до спірних правовідносин положень ст.1166 ЦК.

36. Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що особа, яка порушила зобов`язання, несе цивільно-правову відповідальність, зокрема у виді відшкодування збитків. Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків необхідною є наявність всіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправної поведінки боржника, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов`язання; наявності шкоди (збитки - це грошове вираження шкоди); причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою; вини боржника.

За відсутності хоча б однієї із названих умов цивільно-правова відповідальність у виді відшкодування майнової шкоди не настає (постанова Верховного Суду України від 18 березня 2015 року у справі № 3-18гс15).

37. Судом враховано, що кримінальне провадження на даний час знаходиться на стадії досудового розслідування, отже, вирок суду за даними обставинами відсутній.

38. Відповідно до ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

39. За таких обставин, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

40. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

41. Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

42. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

43. Згідно зі ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

44. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

45. З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для надання оцінки решті доводів, наведених сторонами по справі в обґрунтування власних правових позицій, оскільки їх дослідження судом у будь-якому випадку не матиме наслідком спростування висновків, до яких суд дійшов по тексту рішення вище щодо суті позовних вимог.

46. Відповідно до ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

47. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за Законом України «Про захист прав споживачів», судовий збір відшкодовується за рахунок держави.

З цих підстав, керуючись ст.ст.2, 5, 10-13, 18, 141, 158, 258-259, 263 Цивільного процесуального кодексу, Суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОХОРОНА КОМПЛЕКС ІЛЛІЧІВСЬК» про стягнення матеріальної шкоди відмовити повністю.

2. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

3. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Іллічівський міський суд Одеської області.

5. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

6. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

7. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

8. Повний текст рішення виготовлено 05 липня 2019 року.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області М.І.Петрюченко