Номер справи 220/423/19
Номер провадження № 2/220/234/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2019 року смт.Велика Новосілка Донецької області

Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Яненко Г.М.,

за участю секретаря - Черняєвої С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Велика Новосілка Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Великоновосілківської селищної ради Донецької області, про визнання права власності у порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Великоновосілківської селищної ради Донецької області про визнання за нею права приватної власності на спадкове майно, земельну ділянку.

Вимоги позивача мотивовано відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, щодо видачі позивачці свідоцтва про право власності на спадкове майно, земельну ділянку, залишену після смерті матері позивача, оскільки кадастровий номер земельної ділянки зазначений у Державному акті на право власності на земельну ділянку, виданому померлому спадкодавцеві, відмінний від кадастрового номеру зазначеному у витязі з Державного земельного кадастру, що свідчить про допущення помилки при виготовленні Державного акта та унеможливлює вчинення нотаріальних дій.

Від позивача надійшла заява, в якій вимоги позову остання підтримала повністю та просила суд здійснювати розгляд без її участі.

Від Великоновосілківської селищної ради Донецької області надійшов лист в якому орган місцевого самоврядування позовні вимоги визнав повністю та клопотав про можливість розгляду справи без участі його представника.

Визнання відповідачем позову не суперечить законодавству, не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, а відтак, згідно ст. 49, 200, 206 ЦПК України є підставою для задоволення позову та розгляду справи у підготовчому судовому засіданні.

Обґрунтованість заявлених вимог підтверджується також і зібраними у справі доказами.

Так, розглянувши матеріали справи, судом встановлено:

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місцем її смерті є Донецька область Великоновосілківський район село Времівка, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 05.07.2018 року серії НОМЕР_1 , виданим Великоновосілківським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області.

Позивач ОСОБА_1 є донькою померлої ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_3 від 05.05.1950 року, видане Времівською сільською радою Великоновосілківського району Донецької області та свідоцтвом про одруження від 07.06.1968 року виданим виконкомом Октябрської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області.

Згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 21.08.2006 року, виданого на ім`я ОСОБА_2 , останній належить земельна ділянка загальною площею 3,78 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Великоновосілківської селищної ради Донецької області, кадастровий НОМЕР_3 .

За змістом витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку ОСОБА_2 дійсно належить земельна ділянка загальною площею 3,7759 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Великоновосілківської селищної ради Донецької області, але кадастровий номер зазначений як НОМЕР_4 .

За встановленими правилами ведення земельного кадастру в Україні кадастровий номер земельної ділянки це індивідуальний цифровий код із дев`ятнадцяти цифр, який може мати окрема земельна ділянка.

Тобто в даному випадку достовірно встановлена наявність допущення помилки у кадастровому номері спірної земельної ділянки при виготовленні Державного акта на землю, так як зазначений в акті кадастровий номер містить 20 цифр і одна цифра є зайвою.

20.02.2019 року ОСОБА_1 звернулася до Великоновосілківської державної нотаріальної контори з питання видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначену вище земельну ділянку, але державний нотаріус Великоновосілківської державної нотаріальної контори Кравець С.В. відмовила їй в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом на землю через наявну різницю у написанні кадастрового номеру ділянки у Державному акті на землю та витязі з Державного земельного кадастру.

Таким чином, судом встановлено, що позивач в установленому законом порядку не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, земельну ділянку, через технічну помилку допущену при виготовленні Державного акту на ім`я померлого спадкодавця.

Інша спадкоємиця майна померлої ОСОБА_2 , ОСОБА_4 відмовилася від прийняття спадщини, про що свідчить її заява від 01.07.2018 року, завірена секретарем Новотроїцької селищної ради Волноваського району Донецької області, тому ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею першої черги майна померлої ОСОБА_2 за законом.

Наявність у правовстановлюючих документах помилок перешкоджає можливості володіти, користуватись та розпоряджатись майном, а тому стало підставою для звернення позивача до суду із позовом про захист її майнових прав та інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом пункту 4 частини 3 статті 129 Конституції України, ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В порядку ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цих прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

Статтею 316 Цивільного кодексу України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Зміст права власності полягає у праві власника володіти, користуватись та розпоряджатись майном (ст. 317 ЦК України).

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до вимог ст.ст. 1216-1220 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Стаття 1258 ЦК України визначено черговість спадкування за законом . Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її та незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Так виходячи із змісту наведених норм і відповідно до встановлених у даній справі обставин, неможливість здійснити процедуру щодо реєстрації права власності на нерухоме майно в позасудовому порядку не може обмежувати права власника, з огляду на що, позивач не може ефективно скористатися своїм правом власності, яке гарантує стаття 1 Протоколу N 1.

У той же час, у відповідності до дійсного змісту статті 386 ЦК України, захисту підлягають не тільки права і законні інтереси власників майна, а й осіб які є потенційними власниками, які правомірно володіють майном на підставах передбачених законом виходячи зі змісту договору, тобто в яких із зверненням до суду лише виникне право власності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у відповідності з діючим законодавством, звернулася щодо прийняття спадщини у встановлені законодавством України строки, однак отримати свідоцтво про право на спадщину позбавлена можливості, через обставини, які виникли незалежно від її волі, які унеможливлюють оформлення права на спадкове майно в позасудовому порядку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що доводи позивача знайшли своє повне підтвердження, в зв`язку з чим суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

1. Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_5 ) право власності на земельну ділянку 3,78 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Великоновосілківської селищної ради Донецької області, кадастровий НОМЕР_6 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Г.М. Яненко