Справа № 732/759/19
провадження № 2/732/525/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" липня 2019 р. м. Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Карпинської Н.М., секретарі - Пінчук С.М., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у загальному позовному провадженні у залі суду у місті Городня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Громадянин Грузії ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить розірвати шлюб, укладений між громадянином Грузії ОСОБА_1 (особистий номер НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та громадянкою України ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ), що був зареєстрований 24 червня 2016 року Батумською службою громадянського реєстру, номер запису акту 1, штрих код свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_5 .

На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що з відповідачем вони уклали шлюб 24 червня 2016 року. Шлюб був укладений на території Грузії та зареєстрований Батумською службою громадянського реєстру, номер запису акту 1. Сторони весь час проживали в Грузії. Коли дружина завагітніла, вона прийняла рішення народжувати дитину в Україні. ІНФОРМАЦІЯ_3 , у сторін народився син ОСОБА_3 . Після народження сина, сторони деякий час мешкали в м. Києві. Коли кошти закінчились, позивач запропонував дружині повернутися до Грузії, вона категорично відмовилася повертатися до Грузії та вказала, що повернеться, коли позивач працевлаштується, та поїхала жити у с. Макишин. Позивач повернувся до Грузії та працевлаштувався, а дружина повідомила, що вже не бачить сенсу їм бути разом. Позиція дружини принципова та незмінна. Із 2018 року подружні відносини у сторін припинені: вони не ведуть спільного господарства, спілкуються за допомогою телефона, не піклуються одне про одного, живуть окремо - в різних країнах, відтак, не вважають себе членами однієї сім`ї.

Ухвалою судді від 22 травня 2019 року у справі відкрито провадження у загальному порядку та призначене підготовче судове засідання /а.с.35-36/.

В підготовче судове засідання позивач та представник позивача, ОСОБА_4, що діє на підставі договору про надання правової допомоги від 08.04.2019 року (а.с.21) та ордеру про надання правової допомоги серії КС № 276282 від 25.04.2019 року (а.с.20), не з`явилися, про дату, час та місце підготовчого судового засідання повідомлені належним чином. Представник позивача подав до суду клопотання від 19.06.2019 року про розгляд справи за відсутності сторони позивача, заявлені позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити (а.с.39).

Відповідач в підготовче судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце підготовчого судового засідання повідомлена належним чином, завчасно надіслала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення, строк на примирення просить не застосовувати та ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні (а.с.41-46).

Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких грунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 24 червня 2016 року, номер запису акту 1 Батумською службою громадянського реєстру. Після реєстрації укладення шлюбу присвоєні прізвища: жінці - ОСОБА_2 , чоловіку - ОСОБА_1 (а.с.10-14, 33).

За даними довідки, виданої виконавчим комітетом Макишинської сільської ради Городнянського району, Чернігівської області від 02 травня 2019 року за № 317 встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.25).

Від шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (актовий запис 611, місце народження - м. Чернігів), що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 , виданим Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області 22 березня 2017 року (а.с.15).

Відповідно до ч. 2 ст.28 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, ратифікованої законом № 240/94-ВР від 10.11.1994 року, якщо один із подружжя є громадянином однієї Договірної Сторони, а другий - іншої Договірної Сторони, застосовується законодавство Договірної Сторони, установа якої розглядає справу про розірвання шлюбу.

Статтею 51 Конституції України проголошено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до приписів ст.37 СК України, шлюб є правозгідним. Згідно положень ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Стаття 112 СК України проголошує, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.

Відповідно до статті 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікований Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», який є частиною національного законодавства України, як чинний міжнародний договір, який регулює цивільні відносини, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, відповідно до статті 10 Цивільного кодексу України, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Стаття 8 Конвенції декларує, що кожен має право на повагу до його приватного i сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції.

За частиною 2 вказаної статті, органи державної влади не можуть втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом, і коли це необхідно в демократичному суспiльствi в інтересах національної i громадської безпеки або економічного добробуту країни, з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав i свобод інших осіб.

Як проголошено положеннями статті 12 Конвенції, чоловік і жінка, що досягли шлюбного віку, мають право на шлюб і створення сім`ї згідно з національними законами, які регулюють здійснення цього права, так і безумовним правом чоловіка і жінки є право на розірвання шлюбу, через призму зокрема статей 5, 8 вказаного міжнародного договору.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, шлюб між сторонами фактично розпався, сім`я носить формальний характер, рішення про звернення до суду із даним позовом є виваженим та відповідає волевиявленню сторін, а тому позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили і відновлювати шлюбні стосунки категорично не мають наміру та наполягають на розлученні. Подальше сімейне життя між сторонами неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення.

На підставі викладеного та керуючись Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, ст.51 Конституції України, ст.ст.56, 110-112 СК України, у відповідності до ст.ст.12, 13, 43, 200, 223, 247, 259, 263-265, 268, 354,497 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб укладений між громадянином Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , особистий номер НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , та громадянкою України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , зареєстрований 24 червня 2016 року Батумською службою громадянського реєстру, номер запису акту 1.

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі, якщо повне рішення не було вручено в день його проголошення учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Н.М.Карпинська