Справа 201/1568/19
Провадження 2/206/689/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019 року в залі суду в м.Дніпрі Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючий, суддя Сухоруков А.О.,

при секретарі Панюшкіній О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_2 , про визнання недійсними електронних торгів,

за участі представників:

позивача, адвоката Деркунського К.Л.,

відповідача, ГТУЮ Падалка А.В

в с т а н о в и в:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

У 2017 році їй стало відомо, що у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження ВП № 52194939 з примусового виконання виконавчого напису №3032, виданого 14.04.2016р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною. 14.02.2018р. старшим державним виконавцем Макушевим В.П. винесена постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника, а саме описано та накладено арешт на земельну ділянку у районі АДРЕСА_4, кадастровий номер НОМЕР_1 , площею 0,0981га. цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), адреса: АДРЕСА_4 . Вважаючи вказаний виконавчий напис незаконним, вона звернулась до Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання вказаного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а також із заявою про забезпечення позову. Про вказане вона усно та письмово повідомила старшого державного виконавця Макушева Є.П. Ухвалою Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 01.03.2018 р. відкрито провадження у справі №200/12103/17 за вказаною позовною заявою. Ухвалою від 05.03.2018р. у справі №200/12103/17 задоволено її заяву про забезпечення позову зупинено стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 14.04.2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу Бондар І.М., який зареєстрований в реєстрі за №3032. Ухвала суду направлена для виконання. Таким чином, старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Макушев Є.П. повинен був винести постанову про зупинення виконавчого провадження ВП № 52194939 та не мав права вчиняти будь-які дії в межах виконавчого провадження ВП № 52194939. На підставі вищевикладеного, вона була впевнена, що виконавче провадження зупинено до розгляду по суті її позову та набрання законної сили рішення у цивільній справі. Однак, згодом їй стало відомо, що державним підприємством «СЕТАМ» 07.08.2018 р. на підставі поданих для проведення реалізації майна документів Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області здійснено реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів через веб-сайт в мережі інтернет. Реалізовано майно - земельну ділянку площею 0,0981 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 . Відповідно до акту про проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна в процедурі виконавчого провадження від 22.08.2018р. переможцем став ОСОБА_2 . Ціна продажу склала 61 803,00 грн. Продаж вказаного майна здійснено в межах виконавчого провадження ВП № 52194939 щодо примусового виконання виконавчого напису №3032. Після продажу майна державним виконавцем 29.08.2018р. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». Керуючись викладеним позивач просить визнати недійсними проведені 07.08.2018р. державним підприємством «СЕТАМ» електронні торги та їх результати щодо лоту №292875 (земельна ділянка площею 0,0981 га кадастровий номер НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_4, оформлені протоколом №350282 від 07.08.2018р. (а.с.3-7).

Заперечуючи проти задоволення позову, представник відповідача Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Падалка А.В. подала відзив на позовну заяву, за змістом якого просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі та вказала, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області перебувало виконавче провадження № 52194939 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. № 3032 від 14.04.2016 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» грошові на кошти у розмірі 3 001 699,93 грн. 13.09.2016 було відкрито виконавче провадження, копія постанови про відкриття виконавчого провадження була направлена сторонам виконавчого провадження. 18.05.2017 на адресу відділу примусового виконання рішень надійшла заява представника боржника ОСОБА_1 - Деркунського К.Л. від 17.05.2017, якою повідомлено, що 15.05.2017 до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська боржником подано заяву про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, проте жодної інформації щодо прийняття вказаної заяви до розгляду на адресу відділу не надходило. За результатами вжитих державним виконавцем заходів, було виявлено майно боржника, на яке можливо звернути стягнення, а саме земельна ділянка. Вказане майно було описано державним виконавцем 14.02.2018 року, про що складено відповідно постанову про опис та арешт майна боржника № 52194939. 15.03.2018р. державним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, з метою складання звіту вартості описаного майна боржника. 16.05.2018р. суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання ОСОБА_4 було надано звіт про вартість земельної ділянки у районі АДРЕСА_4, кадастровий номер: НОМЕР_1 , площею 0,0981 га. 17.05.2018р. представник боржника ОСОБА_1 - Деркунський К. Л. на особистому прийомі отримав повідомлення державного виконавця та копію звіту про вартість арештованого майна боржника. Жодних заперечень щодо вартості арештованого майна боржника на адресу відділу не надходило, тому 24.05.2018 року до ДФ ДП «СЕТАМ» було направлено заяву стосовно організації та проведення електронних торгів вищевказаного майна боржника. Згідно протоколу проведення електронних торгів № 350283 від 07.08.2018 року переможцем став ОСОБА_2 . З огляду на викладене, жодних порушень вимог Закону України «Про виконавче провадження» чи Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5 вчинено не було, а відтак відсутні підстави для визнання недійсними результатів проведених 07.08.2018 року електронних торгів за лотом № 292875. У заяві від 17.05.2017 представник позивача - Деркунський К.Л. зазначив лише про подання позивачем позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Про подання заяви про забезпечення позову повідомлено не було. Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» сам факт звернення до суду із позовною заявою про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій. Зазначаючи про те, що державний виконавець мав зупинити виконавче провадження, порушуючи ч. 1 ст. 81 ЦПК України, позивач посилається лише на норми чинного законодавства Україна та не надає жодних доказів того, що державному виконавцю було відомо про ухвалу від 05.03.2018 у справі № 200/12103/17. У резолютивній частині ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2018 року по справі № 200/12103/17 не зазначено порядок виконання останньої. Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області не є стороною по справі № 200/12103/17. З огляду на зазначене, вищевказані міркування позивача не доводять думки про те, що державний виконавець мав зупинити виконавче провадження, оскільки є такими, що не базуються на жодних доказах. Таким чином, вищевказані міркування позивача, а також те, що позивач «була впевнена, що виконавче провадження зупинено» не знаходять свого підтвердження, спростовуються матеріалами виконавчого провадження, а отже є такими, що неспроможні обґрунтувати вимоги позовної по даній справі (а.с.48-53).

Заперечуючи проти задоволення позову, представник відповідача Державного підприємства «СЕТАМ», адвокат Деяк Я.М. подав відзив на позовну заяву, за змістом якого просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Зазначив, що 07 серпня 2018 року відбулися електронні торги за лотом № 292875 з реалізації земельної ділянки площею 0,0981 га, кадастровий номер: НОМЕР_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_4. Як на підставу своїх позовних вимог, позивач посилається на те, що державний виконавець не мав права вчиняти будь-які дії в межах даного виконавчого провадження та після продажу майна 29 серпня 2018 року було винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу. ДП "СЕТАМ" відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5 "Про реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів" та Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року, є організатором електронних торгів та уповноважене на забезпечення здійснення заходів із створення та супроводження програмного забезпечення системи електронних торгів, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у системі, здійснення організації та проведення електронних торгів, забезпечення збереження майна, виконання інших функцій, передбачених цим Порядком. Отже, державне підприємство "СЕТАМ" розміщує інформацію в системі електронних торгів виключно на підставі документів, наданих відповідним органом державної виконавчої служби. При цьому жодним нормативно-правовим актом України не передбачено обов`язку Організатора торгів перевіряти законність дій державного виконавця щодо передачі майна на реалізацію та достовірність інформації, зазначеної у заявці на реалізацію арештованого майна. Організатор електронних торгів здійснив всі необхідні дії, в межах чинного законодавства для реалізації майна. Дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Для визнання електронних торгів недійсними, які є правочином, в розумінні ст. ст. 203 та 215 Цивільного кодексу України, необхідно встановити порушення саме норм Порядку. Враховуючи викладене, позивач повинен довести належним та допустимими доказами, що: відбулося порушення вимог Порядку при проведенні електронних торгів; ці порушення вплинули на результати торгів; права і законні інтереси позивача порушенні. Проте позивач жодних доказів на підтвердження своїх доводів про визнання електронних торгів недійсними до позовної заяви не надала. Позивач не обґрунтувала, не довела, які описані нею порушення вплинули на результат торгів та як порушило її права (а.с.88-93).

Представник позивача, адвокат Деркунський К.Л. подав до суду відповідь на відзив Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, в якому зазначає, що після того, як 14.02.2018 р. державним виконавцем здійснено опис земельної ділянки, до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровськ було подано заяву про забезпечення позову, яка відповідно до звіту про автоматичний розподіл була передана судді Женеску Е.В. 26.02.2018р. На початку березня 2018 року секретарем судді Женеску Е.В. усно було повідомлено, що провадження у справі відкрито, заява про забезпечення позову задоволено, але ані ухвали про відкриття, ані ухвали про забезпечення позову (повний текст або вступна та резолютивна) не були видані, лише повідомлено, що відповідні ухвали позивачка отримає у встановлені законом строки поштою. Протягом місяця позивачка не отримала жодної із вказаних ухвал, а самі ухвали були відсутні в Єдиному державному реєстрі судових рішень - отже позивачка не мала підтвердження того, що дійсно провадження відкрито, а заява про забезпечення позову задоволена. Внаслідок цього, позивачка 10.04.2018 р. звернулась до суду із клопотання, в якому просила розглянути питання про відкриття провадження у справі та розглянути заяву про забезпечення позову. Після чого позивачка неодноразово зверталась із таким же самим клопотанням, а саме: 16.04.2018р,. 16.05,2018 р., 21.05.2018р,. 11.06.2018р., 16.06.2018р., 06.07.2018р. У них також було зазначено про те. що здійснено опис та арешт земельної ділянки, проведено оцінку земельної ділянки. І лише в липні 2018 року позивачка мала змогу ознайомитись із відповідними ухвалами. Оскільки у заяві про забезпечення позову була зазначена вся інформація, що стосується виконавчого провадження, позивачка була впевнена, що виконавче провадження зупинено до розгляду по суті її позову та набрання законної сили рішення у цивільній справі №200/12103/17. Про вказану ухвалу державному виконавцю повідомлялось в усному порядку, оскільки сама позивачка не мала змоги отримати тривалий час текст вказаної ухвали. Крім того, Цивільним процесуальним кодексом саме на суд покладено обов`язок направити державному виконавцю відповідну ухвалу, а сама ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановления, яке не ставиться в залежність від обізнаності з нею державного виконавця. Незважаючи на те, що Відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області не є стороною у справі №200/12103/17, у заяві про забезпечення позову було зазначено відділ та державний виконавець, у провадженні якого знаходиться виконавче провадження, а до заяви додано постанову про опис та арешт земельної ділянки від 14.02.2018. Що ж стосується того, що у резолютивній частині ухвали про забезпечення позову не зазначено порядку її виконання, то позивачці не зрозуміло, яким чином дане заперечення відповідача стосується обставин справи, оскільки жодного тлумачення вказана ухвала не потребує. Що ж до не оскарження ОСОБА_1 результатів оцінювання земельної ділянки, позивачка вважає необхідне зазначити, що вказаний факт також жодним чином не стосується фактичних обставин справ та положень законодавства, якими обґрунтований позов (а.с.102-103).

Представником відповідача Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Падалка А.В. подано заперечення, в яких зазначає, що представником позивача (боржника за виконавчим провадженням № 52194939) Деркунським К.Л. 17.05.2018 було отримано повідомлення державного виконавця № 021- 33/5421 про результати оцінки майна боржника, копію звіту про вартість арештованого майна боржника, що у свою чергу, підтверджується особистим підписом Деркунського К.Л. від 17.05.2018 на вищезазначеному повідомленні державного виконавця № 021-33/5421. Крім того, у повідомленні № 021-33/5421 було також зазначено, що відповідно до ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII у разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Вищевикладені факти свідчать про те, що 17.05.2018 позивач була ознайомлена про результати оцінки майна боржника, яку було призначено в рамках виконавчого провадження № 52194939. Оскільки, відповідно до п. 1 Розділу II (Передача майна на реалізацію) Порядку реалізації арештованого майна, який затверджений наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5, а також зареєстрований в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 за № 1301/29431 реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», то можна прийти до висновку про те, що позивачу - ОСОБА_1 було відомо про проведення торгів щодо відповідного майна. Однак, жодних заперечень щодо вартості арештованого майна на адресу відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області не надходило, тому до Державного підприємства «СЕТАМ» 24.05.2018 було направлено заявку на реалізацію арештованого майна. Враховуючи вищевикладене, твердження ОСОБА_1 про те, що «...позивачка була впевнена, що виконавче провадження зупинено...» є необгрунтованим та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи № 201/1568/19, адже позивачу було відомо про проведення торгів щодо відповідного майна. До позовної заяви не було додано належних, достовірних та достатніх доказів, які підтверджують, що «...про вказану ухвалу державному виконавцю повідомлялось в усному порядку...». «Що ж до не оскарження ОСОБА_1 результатів оцінювання земельної ділянки, позивачка вважає за необхідне зазначити, що вказаний факт також жодним чином не стосується фактичних обставин справи та положень законодавства, якими обґрунтований позов». Однак, вважають, що дана обставина має важливе значення для справи № 201/1568/19, оскільки вона підтверджує: по-перше, що позивачу було відомо про проведення торгів щодо відповідного майна та по-друге, що жодних заперечень щодо вартості арештованого майна на адресу відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області не надходило (а.с.136-140).

Представник позивача, адвокат Деркунський К.Л. подав до суду відповідь на відзив державного підприємства «СЕТАМ», в якому зазначає, відповідно до позиції, яка викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05.06.2018р. у справі №910/856/17 (провадження №12-128гс18) набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна є державна виконавча служба та організатор електронних торгів, покупцем відповідно є переможець електронних торгів. Таким чином, незважаючи на те, що ДП «СЕТАМ» розміщує інформацію в системи електронних торгів виключно на підставі документів, наданих відповідним органом державної виконавчої служби та не зобов`язано перевіряти законність дій державного виконавця щодо передачі майна на реалізацію та достовірність інформації, зазначеної у заявці на реалізацію арештованого майна, ДП «СЕТАМ» є поряд з державної виконавчою службою продавцем майна на електронних торгах, а отже і відповідачем у даній справі. Незрозумілим є посилання ДП «СЕТАМ» на постанови Верховного суду від 02.05.2018р. по справі №910/10136/17, оскільки у дана справа жодним чином не стосується питання оцінки реалізованого майна. Усі доводи відзиву зводяться до того, що безпосередньо процедура проведення торгів не порушена. Однак, вказані доводи не мають жодного відношення до справи, оскільки підставою позову є те, що продаж майна відбувся попри пряму заборону суду, а саме ухвали Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровськ від 05.03.2018р. у справі №200/12103/17, якою задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову зупинено стягнення на підставі виконавчого напису та в порушення 4.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження», якою встановлено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа. Ч. 1 ст.35 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у випадку, передбаченому п.2 ч. 1 ст.34 - до розгляду питання по суті (а.с.150).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не надав,хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду даної справи згідно з вимогами Цивільного процесуального кодексу України, через оголошення, розміщене на офіційному сайті «Судова влада» і судові повістки, в матеріалах справи міститься конверт який направлявся відповідачу з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» та поштове повідомлення про вручення.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

14 лютого 2019 року ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська дану цивільну справу передано за підсудністю до Самарського районного суду м. Дніпропетровська (а.с.38).

В зв`язку з чим 27.03.2019 року ухвалою судді прийнято дану справу до провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.42).

15.05.2019р. представником відповідача Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області подано відзив на позовну заяву (а.с.47-53).

27.05.2019 року з Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшов відзив на позовну заяву представника відповідача ДП «СЕТАМ» та заява про розгляд справи за відсутністю відповідача ДП «СЕТАМ» (а.с.81-99).

05 червня 2019 року представником позивача подано відповідь на відзив відповідача Головне територіальне управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.102-103).

14 червня 2019 року від представника відповідача Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області надійшли заперечення на відповідь на відзив (а.с.136-140).

19.06.2019 року представником позивача подано відповідь на відзив відповідача ДП «СЕТАМ» (а.с.150).

Під час розгляду справи судом заслухано сторін, досліджено письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

26 червня 2019 року в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Макушевим Є.П. від 13.09.2016 року відкрито виконавче провадження ВП №52194939 з виконання виконавчого напису № 3032 виданого 14.04.2016 року приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про стягнення грошових коштів у сумі 115646,24 доларів США, що за курсом НБУ станом на 11.02.2016 року (один долар США дорівнює 25,94118гривень) становить 2999999,93грн., та витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису - 1700,00грн., а всього 3001699,93грн. з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» згідно кредитного договору № 2008-МК-49 від 23.09.2008р. та встановлено ОСОБА_1 строк до 20.09.2016 року для самостійного виконання виконавчого документа. Копія постанови того ж дня направлена сторонам виконавчого провадження (а.с.56-58).

18 травня 2017 року представникам боржника, адвокатом Деркунський К.Л. подано до старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області Макушеву Є.П. заяву від 17.05.2017р., в якій повідомляє, що 15.05.2017р. боржником ОСОБА_1 подано до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська позовну заяву до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання виконавчого напису № 3032 від 14.04.2016р. приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. таким, що не підлягає виконанню та просить до набрання законної сили рішення у вказаній справі виконавчі дії не вчиняти (а.с.59).

З цієї ж заяви видно, що представником боржника було долучено копію позовної заяви з відміткою суду про реєстрацію вхідної кореспонденції (а.с.60-64).

14 лютого 2018 року постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Макушевим Є.П. про опис та арешт майна боржника описано та накладено арешт на майно: земельна ділянка у районі АДРЕСА_4, кадастровий номер: НОМЕР_1 , площею 0,0981га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), адреса: АДРЕСА_4 , що належить боржнику ОСОБА_1 (а.с.65-67).

З цієї постанови видно, що виконавчі дії проведені у присутності, зокрема боржника ОСОБА_1 , з постановою ознайомлено про що свідчить її підпис.

16 травня 2018 року суб`єктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 було надано звіт про вартість земельної ділянки у районі АДРЕСА_4, кадастровий номер: НОМЕР_1 , площею 0,0981 га (а.с.68).

17 травня 2018 року за вих. № 021-33/5421 представником відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області направлено повідомлення боржнику ОСОБА_1 та стягувачу ПАТ КБ «Приватбанк» про результат оцінки майна боржника, а саме земельної ділянки, що знаходиться за адресо: АДРЕСА_4 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 , вартість становить 88290,00грн. та роз`яснено право оскаржити оцінку майна у разі незгоди з нею у 10 денний строк з дня отримання повідомлення в порядку ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с.69).

З цього ж повідомлення видно, що його було отримано особисто представником боржника Деркунським К. Л 17.05.2018 року.

24.05.2018 року відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпроптеровській області до Дніпропетровської філії Державного підприємства «СЕТАМ» було направлено заяву стосовно організації та проведення електронних торгів нерухомого майна боржника ОСОБА_1 (а.с.70-71).

07 серпня 2018 року відбулися електронні торги з продажу належної ОСОБА_1 земельної ділянки за ціною 61803,00грн., що підтверджується протоколом проведення електронних торгів № 350282 та актом про проведення електронних торгів від 22 серпня 2018р. (а.с.34, 72-74).

Згідно протоколу проведення електронних торгів № 350282 від 07.08.2018 року та акту про проведення електронних торгів від 22 серпня 2018 року переможцем став ОСОБА_2 .

29 серпня 2018 року постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Макушевим Є.П. виконавчий документ повернуто стягувачу (а.с.35-36).

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 травня 2017 року по справі 200/7926/17 позовну заяву ОСОБА_1 (подану 15 травня 2017 року) до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», третя особа: Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повернуто позивачу, оскільки справа не підсудна Бабушкінському районному суду м. Дніпропетровська для подання до належного суду (а.с.104).

21 липня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», третя особа: Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (а.с.17-23).

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2017 року по справі 200/12103/17 позовну заяву ОСОБА_1 (подану 21 липня 2017 року) до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», третя особа: Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повернуто позивачу, оскільки справа не підсудна Бабушкінському районному суду м. Дніпропетровська для подання до належного суду (а.с.105).

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 31 січня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 липня 2017 року скасувано і направлено справу для продовження розгляду питання про відкриття провадження по справі до суду першої інстанції (а.с.106).

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2018 року (яка надіслана судом до Єдиного державного реєстру судових рішень 27.12.2018 року та оприлюднена 02.01.2019р.) позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного баку «Приватбанк», третя особа: Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків (а.с.108).

19 лютого 2018 року представником ОСОБА_1 , адвокатом Деркунським К.Л. до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська подано заяву про усунення недоліків та доручення до матеріалів справи документів (а.с.109).

23.02.2018 року ОСОБА_1 подано до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська заяву про забезпечення позову у справі № 200/12103/17 за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного баку «Приватбанк», третя особа: Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (а.с.27-29).

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2018 року (яка надіслана судом до Єдиного державного реєстру судових рішень 12.12.2018 року та оприлюднена 14.12.2018р.) відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного баку «Приватбанк», третя особа: Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (а.с.24-26).

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2018 року (яка надіслана судом до Єдиного державного реєстру судових рішень 27.12.2018 року та оприлюднена 02.01.2019р.) заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного баку «Приватбанк», третя особа: Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволено. Зупинено стягнення із ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 , тел. НОМЕР_4 на підставі виконавчого напису, вчиненого 14 квітня 2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, який зареєстрований в реєстрі за №3032, про стягнення із ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором №2008-МК-49 від 23.09.2008 року в розмірі 2 999 999,93 гривень (два мільйони дев`ятсот дев`яносто дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять гривень 93 копійки) за період з 23.09.2006 року по 11.02.2016 року, а також витрат, пов`язаних із вчиненням виконавчого напису у розмірі 1 700,00 гривень (а.с.30-33, 160-163).

16 квітня 2018 року, 16 травня 2018р., 21 травня 2018 року, 11 червня 2018 року, 16 червня 2018 року, 06 липня 2018 року ОСОБА_1 зверталася до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з клопотаннями, в яких просила розглянути питання про відкриття провадження у справі та її заяву про забезпечення позову, в яких зазначає, що станом на дату звернення старшим державним виконавцем здійснено опис та арешт належного їй на праві власності майна - земельної ділянки та продовжуються вчинятися виконавчі дії з примусової реалізації земельної ділянки, а питання про забезпечення позову та відкриття провадження не вирішено, копії ухвал не видані (а.с.111-116).

ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

У статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

Звертаючись до суду з даним позовом позивачем підставами визнання електронних торгів з реалізації арештованого майна недійсними визначено - порушення старшим державним виконавцем вимог щодо не зупинення виконавчого провадження та вчинення виконавчих дій до розгляду питання по суті на підставі ухвали суду про забезпечення позову, якою зупинено стягнення на підставі виконавчого напису, чим порушено її право власності, як власника майна.

Вирішуючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Закон України «Про виконавче провадження», в редакції, що діяв на момент виникнення оспорюваних правовідношень, визначає загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання та компетенцію, а також учасників виконавчого провадження, закріплює їхні права та обов`язки, у тому числі право стягувачів і боржників та інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та порядок цього оскарження.

Питання щодо здійснення підготовки державним виконавцем та проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, а також реалізації арештованого майна визначені у п. п. 5.11, 5.12 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 № 74/5 і зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 15.12.1999 за № 865/4158 (далі - Інструкція), яка розроблена на виконання Закону України «Про виконавче провадження» і визначає умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону, інших нормативно-правових актів підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку.

Порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів регулюється Законом України «Про виконавче провадження» та Тимчасовим порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України «Про проведення експерименту із запровадження порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів» N 656/5 від 16.04.2014р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 квітня 2014 р. за N 427/25204,

Відповідно до частини 1 статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» Реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Реалізація за фіксованою ціною застосовується щодо майна, оціночна вартість якого не перевищує 50 мінімальних розмірів заробітної плати. Реалізація за фіксованою ціною не застосовується до нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден незалежно від вартості такого майна. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.

На підставі статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» та розпорядження Кабінету Міністрів України від 01 квітня 2014 року № 332-р «Про проведення експерименту із запровадження нової системи реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів» наказом Міністерства юстиції України від 16 квітня 2014 року № 656/5 затверджено Тимчасовий порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 16 квітня 2014 року за № 427/25204 (надалі - Тимчасовий порядок), Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5 (надалі - Порядок).

Згідно з частиною 7 пункту 1 тимчасового порядку електронні торги - це прилюдні торги, що здійснюються в електронній формі в Системі.

Реалізація арештованого майна, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах, що регулюється нормами Закону України «Про виконавче провадження».

Правовий аналіз положень указаного Закону та Інструкції свідчить про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють, як і ст. 650 ЦК України, такий спосіб реалізації майна, як його продаж на прилюдних торгах, і відсилають до інших нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України та Міністерства юстиції України, якими визначається порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна. Таким чином, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а відтак є правочином. Такий висновок узгоджується з нормами ст. ст. 650, 655 та ч. 4 ст. 656 ЦК України, які відносять до договорів купівлі-продажу процедуру прилюдних торгів, результатом яких є видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акта державного виконавця про проведені торги (ст. 34 Закону України «Про нотаріат», редакція чинна на момент виникнення спірних правовідносин). Отже, ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені ч. ч. 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу).

При цьому підставою для визнання електронних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів.

У постанові Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15 зроблено висновок, що сам по собі факт неналежного повідомлення боржника про проведення прилюдних торгів не може бути підставою для визнання таких недійсними. Головна умова, яка повинна бути встановлена судами, це наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів повинно бути присутнє порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

У постанові Верховного Суду України від 06 квітня 2016 року по справі № 3-242гс16 зроблено висновок, що при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити чи мало місце порушення вимог Тимчасового порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.

Тобто, для визнання судом електронних торгів недійсним необхідним є: наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 20 червня 2019 року (справа № 495/1790/16-ц, провадження № 61-23041св18).

В той же час, звертаючись до суду із позовом, позивачем не зазначено жодних порушень проведення електронних торгів, передбачених порядком.

Що стосується порушень, допущених державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», до призначення електронних торгів, зокрема не зупинення вчинення виконавчих дій до розгляду питання по суті, то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають окремому оскарженню в порядку, передбаченому Законом й не можуть бути підставою для визнання електронних торгів недійсними.

Між тим слід зазначити, що матеріалами справи підтверджено, що державний виконавець не отримував ухвалу суду про забезпечення позову та ухвалу про відкриття провадження у справі на час проведення електронних торгів, а надання позивачем державному виконавцю ще у 2017р. лише копії позовної заяви не є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Статтями 77 - 80 ЦПК України встановлено критерії доказів, а саме їх належність, допустимість, достовірність та достатність.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Вирішуючи позов по суті, суд, також, звертає увагу, що відповідно до положень ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Так, згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 3-13, 141, 235, 258. 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09 липня 2019 року.

Суддя А.О. Сухоруков