27.06.2019 Єдиний унікальний номер 205/5527/19
Єдиний унікальний номер судової справи:205/5527/2019
Номер провадження: 2/205/2263/2019
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

27 червня 2019 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Мовчан Д.В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Фактично матеріали вказаного провадження були передані судді із канцелярії суду 26 червня 2019 року.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за вказаним позовом, суддя дійшов висновку, що таку позовну заяву слід залишити без руху, оскільки її подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України.

1. Згідно ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Разом з цим зазначена позовна заява містить, як вказану вимогу майнового характеру (стягнення матеріальної шкоди), так й вимогу немайнового характеру (стягнення моральної шкоди, яка є за своєю суттю відображенням витрат немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб).

Суд зауважує, що за своєю природою означені позовні вимоги (вимога про стягнення матеріальної шкоди, та вимога про стягнення моральної шкоди) є такими, що не пов`язані одна з одною нерозривно, та можуть розглядатися як окремі позовні вимоги. Таким чином, в даному випадку кожна із означених позовних вимог обтяжується судовим збором окремо, у розмірі передбаченому ст.4 Закон України «Про судовий збір», тобто за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, немайнового характеру і ставками встановленими для вимог про стягнення моральної шкоди.

Аналогічна за своїм змістом роз`яснення міститься у п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 (із змінами та доповненнями) відповідно до положень якого у випадках об`єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Згідно п.1 ч.2 ст.4 цього Закону ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру судовий збір складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2019 року встановлено у розмірі 1921 гривні.

Як зазначалось вище, прохальна частина вказаної позовної заяви одночасно містить дві позовні вимоги, одночасно майнового та немайнового характерів, таким чином, на виконання вказаних вимог процесуального закону позивачеві слід сплатити судовий збір окремо за позовну вимогу майнового характеру та немайнового характеру.

Посилання позивача про те, що судовий збір не сплачується на підставі п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», суд не може взяти до уваги, так як в матеріалах позовної заяви відсутні посилання на те, що позивачу заподіяно шкоду незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю саме органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Навпаки, позивач просить стягнути матеріальну та моральну шкоду, яка була заподіяна, згідно його позиції, в результаті протиправних дій приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Шатковської Ірини Юріївни. Разом із цим, приватний нотаріус не є органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою.

Суд зазначає, що система нотаріату в Україні це публічно-правовий інститут, уповноважений державою на здійснення важливої публічної функції. Законодавець наділив нотаріуса окремими повноваженнями державного реєстратора прав на нерухоме майно, які виникають у результаті нотаріальних дій. Разом з цим нотаріус, як спеціальний суб`єкт, не здійснює функцій щодо ведення реєстраційних справ про об`єкти нерухомого майна та не видає свідоцтв про право власності на нерухоме майно. Тобто, нотаріус в даному випадку, виступає лише як суб`єкт окремих делегованих владних повноважень.

Відповідно до вимог ст. 27 Закону України «Про нотаріат» шкода, заподіяна особі внаслідок незаконних дій чи недбалості приватного нотаріуса, відшкодовується у повному розмірі. А відтак чинним законодавством передбачена відповідальність саме приватного нотаріуса, за завдану ним шкоду, а не державою в особі Державного казначейства України.

Таким чином, підстава даної позовної заяви не може охоплюватися дією п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір».

Відтак, на усунення вказаних недоліків позивачеві слід сплати судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. за позовну вимогу майнового характеру (стягнення матеріальної шкоди) та 768 грн. 40 коп. за вимогу немайнового характеру (стягнення моральної шкоди).

2. Згідно ч.5 ст.95 ЦПК України учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу, оригіналу який знаходиться у нього своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до ч.4 ст. 95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому законодавством.

Аналогічні положення визначені Національним стандартом України "Вимоги до оформлювання документів" ДСТУ 4163-2003., що затверджений Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 №55.

Так, пункт 5.27 даного стандарту зазначає, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту.

Вказані вимоги закону позивачем не виконані, подані суду в копіях письмові докази, що є додатком до позовної заяви не засвідчено підписом позивача (його представника) із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Суддя також роз`яснює позивачеві, що відповідно до ч.3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 та 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області про стягнення матеріальної та моральної шкоди залишити без руху.

2. Встановити позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви, вказаних в мотивувальній частині ухвали - до 19 серпня 2019 року, але не пізніше 10 днів із дня отримання ним копії ухвали.

3. Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, така позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку лише в частині визначення розміру судових витрат до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Д.В. Мовчан