Справа № 465/7262/17 Головуючий у 1 інстанції: Ванівський Ю.М.
Провадження № 22-ц/811/953/19 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої судді: Крайник Н. П.

суддів: Шеремети Н. О., Цяцяка Р. П.

при секретарі: Куцику І. Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Франківського районного суду міста Львова від 05 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в:

11.12.2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на його користь 48 877,75 грн. матеріальної шкоди, що становить вартість відновлювального ремонту автомобіля Honda Civic д.н.з. НОМЕР_1 , пошкодженого у ДТП 30.03.2017 року; 790 грн. вартості проведеного експертного дослідження від 05.04.2017 року №770 та вирішити питання судових витрат.

Позовні вимоги обгрунтовував тим, що йому на праві власності належить автомобіль марки Honda Civic д.н.з. НОМЕР_1 . Зазначений автомобіль, крім нього, також використовує його зять ОСОБА_3 . 30.03.2017 року мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Honda Civic д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_3 та автомобілем «ГАЗ 2705 СПГ» д.н.з. НОМЕР_3 , яким керував відповідач ОСОБА_1 . Вина відповідача у ДТП встановлена постановою Франківського районного суду м.Львова від 04.05.2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та оштрафовано на 340 гривень (справа Франківського районного суду м.Львова від 04.05.2017 року №465/172/17). Внаслідок ДТП належний йому автомобіль Honda Civic д.н.з. НОМЕР_1 зазнав технічних ушкоджень, що вказано в протоколі №770/17 огляду транспортного засобу. Згідно звіту №770/17 від 04.05.2017 року про оцінку вартості (розміру) заподіяних пошкоджень транспортному засобу, вартість відновлювального ремонту автомобіля Honda Civic д.н.з. НОМЕР_1 становить 48 877,75 грн.

Оскаржуваним заочним рішенням позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 23 529, 32 грн. (двадцять три тисячі п`ятсот двадцять дев`ять грн. 32 коп.), що становить вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу автомобіля «Honda Civik» д.н.з. НОМЕР_1 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 770 (сімсот сімдесят) грн. за проведення експертного дослідження.

В частині інших позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 320 (триста двадцять) грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .

Вважає рішення суду незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Зазначає, що, ухвалюючи оскаржуване рішення, районний суд незаконно відмовив у задоволенні клопотання його представника про виключення його з числа відповідачів та залучення до справи належних відповідачів - ПрАТ «СТ «Іллічівське», ОСОБА_4 ( власника транспортного засобу ГАЗ 2705 СПГ д.н.з. НОМЕР_4 , яким було заподіяно шкоду) та Моторно-транспортне страхове бюро України. При вирішенні даного спору судом першої інстанції не враховано, що відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, лише у разі недостатності суми страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування шкоди, завданої нею, зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодування). Тобто, вважає, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе лише за умови, що згідно з цим договором або ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В іншому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Крім того, позивач не надав суду доказів того, що ПрАТ «СТ Іллічівське», у якому застрахована цивільно - правова відповідальність власника тарнспортного засобу ГАЗ 2705 СПГ д.н.з. НОМЕР_4 , відмовилася виплатити позивачу страхове відшкодування. У зв`язку з наведеним вважає, що ОСОБА_2 звернувася до суду з позовом до неналежного відповідача.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В засіданні суду апеляційної інстанції представник апелянта ОСОБА_1 - ОСОБА_5 скаргу підтримала з підстав, наведених у ній, просила скаргу задоволити, рішення суду скасувати та ухвалити у справі нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 .

Представник ОСОБА_2 проти скарги заперечив, просив у задоволенні скарги відмовити, рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до ч.1 ст. 1166, ч.2 ст. 1187 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно п.п. 4, 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Встановлено що 30.03.2017 року о 08 год. 45 хв. у м.Львові по вул. І.Виговського, 5 мала місце дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів Honda Civic д.н.з. НОМЕР_1 та «ГАЗ 2705 СПГ» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль марки Honda Civic д.н.з. НОМЕР_1 , червоного кольору, 1997 року випуску належить ОСОБА_2 .

Постановою Франківського районного суду м.Львова від 05.05.2017 року встановлено, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ГАЗ 2705 СПГ» д.н.з. НОМЕР_3 , порушив ПДР, вчасно не відреагував на зміну дорожної обстановки та при зміні напрямку руху, не впевнившись в безпеці руху, скоїв зіткнення з автомобілем Honda Civic д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок чого автомобілі отримали технічні пошкодження.

Згідно звіту №770/17 про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику КТЗ, проведеного спеціалістом ОСОБА_6 , вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Honda Civic д.н.з. НОМЕР_1 складає 48877 грн. 75 коп.; вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу становить 23 529 грн. 32 коп.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 , районний суд, покликаючись на правові позиції Верховного Суду України, висловлені у постанові № 6-691цс15 від 02 грудня 2015 року, прийшов до висновку, що у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, та стягнув розмір завданої шкоди з винної особи.

Однак, з таким висновком суду не можна погодитися з наступних мотивів.

Відповідно до положень ст. 1192 ЦК України, з врахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки в повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Зазначене вище відповідає правовій позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року за результатами розгляду справи № 755/18006/15-ц у справі № 755/18006/15-ц.

Відтак, Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, сформульованого Верховним Судом України у постанові від 23 грудня 2015 року у справі № 6-2587цс15, відповідно до якого страховик, який виплатив страхове відшкодування, має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема, право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування.

Відповідно до норм процесуального законодавства висновки Великої Палати Верховного Суду України повинні враховуватися іншими судами при розгляді подібних справ та застосуванні норм права.

Як вбачається з матеріалів справи, такі містять інформацію про те, що цивільна відповідальність власника транспортного засобу «ГАЗ 2705 СПГ» д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_4 на час ДТП була застрахована у «СТ «Іллічівське», поліс № АЕ 8484859 (а.с.48).

Матеріалами справи встановлено, що позивач із заявою про виплату страхового відшкодування до «СТ «Іллічівське», не звертався, хоча відповідач ОСОБА_1 повідомив страховика - «СТ «Іллічівське» 30.03.2017 року ( в день ДТП) про настання страхового випадку та звернувся з вимогою про відшкодування шкоди в повному обсязі лише до винної особи, що суперечить статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст. 1194 ЦК України.

З наведених мотивів, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням у справі нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , що не позбавляє останнього права повторного звернення до суду за захистом своїх прав.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Рішення Франківського районного суду міста Львова від 05 лютого 2019 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст ухвали складено 18.07.2019 року.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Шеремета Н. О.

Цяцяк Р. П.