Постанова

Іменем України

10 липня 2019 року

м. Київ

справа № 235/473/16-ц

провадження № 61-5584св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - Приватне акціонерне товариство «АПК-ІНВЕСТ»,

відповідач - Красноармійський міськрайонний відділ державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Донецькій області (під час розгляду справи назву змінено на Покровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області),

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18 серпня 2016 року у складі судді Хмельової С. М. та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 12 жовтня 2016 року у складі колегії суддів: Никифоряка Л. П., Гапонова А. В., Новікової Г. В.

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2016 року Приватне акціонерне товариство «АПК-ІНВЕСТ» (далі - ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ») звернулося до суду з позовом до Красноармійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області(далі -Красноармійський міськрайонний ВДВС ГТУЮ у Донецькій області) про скасування постанови про стягнення виконавчого збору.

Позовна заява мотивована тим, що рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2016 року у справі № 235/473/16-ц ухвалено поновити ОСОБА_1 на посаді та виплатити на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 08 квітня 2015 року по 08 квітня 2016 року у сумі 55 485,36 грн.

10 травня 2016 року було видано виконавчий лист № 235/473/16-ц, згідно із яким негайному виконанню підлягає рішення у частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи, що у частині рішення щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у сумі 50 861,58 грн. судом рішення щодо негайного виконання не приймалося, вважало, що ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» не мало обов`язку сплачувати відповідну суму негайно.

13 травня 2016 року старшим державним виконавцем Красноармійського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Донецькій області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

04 липня 2016 року ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» отримало від Красноармійського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Донецькій області копію постанови про стягнення виконавчого збору у розмірі 5 086,16 грн.

З огляду на те, що рішення суду було оскаржене у апеляційному порядку, вважало, що з моменту прийняття апеляційним судом Донецької області до розгляду апеляційної скарги ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» і до часу прийняття апеляційним судом рішення, державний виконавець не мав підстав для здійснення виконавчих дій стосовно стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 55 485,36 грн. (за виключенням суми, що підлягала негайному виконанню), а відповідно і виносити постанову про стягнення виконавчого збору у наведеному у оскаржуваній постанові розмірі.

З урахуванням наведеного просило суд скасувати постанову відповідача про стягнення виконавчого збору від 23 травня 2016 року за виконавчим провадженням ВП 51094789.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18 серпня 2016 року позовні вимоги ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» задоволено.

Скасовано постанову старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції від 23 травня 2016 року про стягнення виконавчого збору за виконавчим провадженням № 51094789.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що негайному виконанню підлягало рішення суду тільки у частині, визначеній у самому рішенні суду та у виконавчому листі, в іншій частині рішення не набрало законної сили, оскільки було оскаржене в апеляційному порядку, про що Красноармійський міськрайонний ВДВС ГТУЮ у Донецькій області було письмово повідомлено. Суд зробив висновок про те, що державний виконавець безпідставно вимагав добровільного виконання рішення в частині, яка не підлягала негайному виконанню та розпочав примусове виконання рішення суду, яке не набрало законної сили. Ураховуючи це, вважав, що оскаржувана постанова про стягнення виконавчого збору винесена без дотримання вимог чинного законодавства.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 12 жовтня 2016 року апеляційну скаргу Красноармійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Донецькій області відхилено.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 18 серпня 2016 року залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції про те, що через недотримання Красноармійським міськрайонним ВДВС ГТУЮ у Донецькій області чітких вимог закону ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» фактично було позбавлене можливості реалізувати своє право та добровільно сплатити стягнуті рішенням суду суми, оскільки станом на 23 травня 2016 року рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2016 року не набрало законної сили та в частині, яка не підлягала негайному виконанню, не підлягало примусовому виконанню. З огляду на це, винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 23 травня 2016 року здійснено з порушеннями та без дотримання вимог законодавства.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Красноармійський міськрайонний ВДВС ГТУЮ у Донецькій області посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Красноармійського міськрайонного суду від 18 серпня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 12 жовтня 2016 року.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 грудня 2016 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано матеріали цивільної справи.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 червня 2017 року справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У лютому 2018 року справу передано Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ до Верховного Суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 червня 2019 року справу передано судді-доповідачу Лідовцю Р. А.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що твердження судів попередніх інстанцій, що виконавцем здійснено заходи примусового виконання рішення, яке не набрало законної сили, не відповідає дійсності.

Заявник зазначає, що у виконавчому листі вказано, що рішення у частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми платежу за один місяць необхідно допустити до негайного виконання та зазначено дату набрання чинності рішенням - 10 травня 2016 року.

У зв`язку з невиконанням рішення боржником у частині, що не підлягає негайному виконанню, 23 травня 2016 року заявником винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 5 086,16 грн.

Звертає увагу на те, що апеляційне провадження по оскарженню рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2016 року у справі № 235/473/16-цвідкрито 02 червня 2016 року, тобто через 11 днів після винесення оскаржуваної постанови.

Зазначає, що оскільки ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 16 червня 2016 року у справі № 235/473/16-ц апеляційну скаргу ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» відхилено, а кошти на рахунок Красноармійського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Донецькій області надійшли 23 червня 2016 року, 29 червня 2016 року, 03 серпня 2016 року, тому підстав для скасування оскаржуваної постанови немає.

Відзив (заперечення) на касаційну скаргу учасники процесу до суду не подали.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

10 травня 2016 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області позовні вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у справі № 235/473/16-ц задоволено.

Скасовано наказ від 31 березня 2015 року № 11/к/УТК про звільнення ОСОБА_1 з ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ».

Поновлено ОСОБА_1 на посаді електрогазозварника 4 розряду служби головного інженера та технічного обслуговування тваринницького комплексу управління з забезпечення діяльністю тваринницького комплексу на ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ».

Стягнуто з ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 08 квітня 2015 року по 08 квітня 2016 року у сумі 55 485,36 грн.

Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

13 травня 2016 року старшим державним виконавцем Красноармійського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Донецькій області Красновидом А. М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 51094789 за виконавчим листом № 235/473/16-ц про поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення з ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у сумі 55 485,36 грн.

23 травня 2016 року старшим державним виконавцем Красноармійського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Донецькій області Красновидом А. М. винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у сумі 5 086,16 грн.

08 червня 2016 року Апеляційний суд Донецької області прийняв до розгляду апеляційну скаргу ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2016 року у справі № 235/473/16-ц.

16 червня 2016 року Апеляційний суд Донецької області апеляційну скаргу «ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» відхилив.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2016 року залишено без змін.

У розпорядженнідержавного виконавця Красноармійського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Донецькій області від 29 червня 2016 року № 1/9 зазначено, що грошові кошти у сумі 4 623,78 грн (середній заробіток за один місяць згідно рішення суду на користь ОСОБА_1 ) 23 червня 2016 року надійшли на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого листа від 10 травня 2016 року № 235/473/16-ц.

У розпорядженнідержавного виконавця Красноармійського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Донецькій області від 02 липня 2016 року № 1/9 зазначено, що грошові кошти у сумі 450747,70 грн (борг за рішенням суду на користь ОСОБА_1 ) 29 червня 2016 року надійшли на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого листа від 10 травня 2016 року № 235/473/16-ц.

У розпорядженні державного виконавця Красноармійського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Донецькій області від 05 серпня 2016 року № 1/9 зазначено, що грошові кошти у сумі 5 113,88 грн (борг за рішенням суду на користь ОСОБА_1 ) 03 серпня 2016 року надійшли на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого листа від 10 травня 2016 року № 235/473/16-ц.

Постановою старшого державного виконавця Красноармійського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Донецькій області Красновида А. М. від 08 серпня 2016 року закінчено виконавче провадження за виконавчим листом від 10 травня 2016 року № 235/473/16-ц.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій областіпідлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій не відповідають.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно зі статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

Відповідно до вимог частини першої статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VII та зміни до ЦПК України, внесені відповідно до цього цього Закону.

На час виникнення спірних правовідносин був чинним Закон від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, згідно зі статтею 1 якого виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Аналогічна норма закріплена у статті 1 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII.

За змістом пункту 5 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами.

Аналогічна норма була передбачена у статті 17 Закону № 606-XIV.

Тобто примусовому виконанню підлягають не лише виконавчі документи, видані судами в передбачених законом випадках на виконання судових рішень, але й постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Згідно зі статтею 383 ЦПК України у редакції 2004 року, що була чинною на час звернення із позовною заявою, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ (частина друга статті 384 ЦПК України 2004 року).

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (частина перша статті 387 ЦПК України 2004 року).

Тобто, і право на звернення зі скаргою, і порядок її розгляду та постановлення ухвали пов`язані з наявністю судового рішення, ухваленого за правилами ЦПК України, та його примусовим виконанням.

При цьому частиною першою статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

У частині шостій статті 181 КАС України (у зазначеній редакції) роз`яснено, що справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1?4 частини першої статті 18 цього Кодексу, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Відповідно до частин першої, другої статті 74 зазначеного Закону № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Аналіз наведених норм свідчить, що Законом № 1404-VІІІ встановлено спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Вказаний правовий висновок узгоджується з висновками, викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі № 921/16/14-г/15 (провадження № 14-93гс18) та від 03 жовтня 2018 року у справі № 320/7888/16-ц (провадження № 14-266цс18).

Суди попередніх інстанцій, розглянувши по суті позовну заяву ПрАТ «АПК-ІНВЕСТ» про скасування постанови старшого державного виконавця Красноармійського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Донецькій області Красновида А.М. про стягнення виконавчого збору, не звернули уваги на те, що такий спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а його слід розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини другої статті 414 ЦПК України підставою для скасування рішення повністю або частково із закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині, незалежно від доводів касаційної скарги, є порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу.

За таких обставин судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій не відповідають вимогам статті 263 ЦПК України та ухвалені з порушення норм процесуального права, що в силу частини другої статті 414 ЦПК України є підставою для їхнього скасування із закриттям провадження у справі.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 414, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області задовольнити частково.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду від 18 серпня 2016 року та рішення Апеляційного суду Донецької області від 12 жовтня 2016 року скасувати.

Провадження у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «АПК-ІНВЕСТ» до Красноармійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про скасування постанови про стягнення виконавчого зборузакрити.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Б. І. Гулько

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк