Справа № 178/1105/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 липня 2019 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого Цаберябого Б.М.

при секретарі Янченко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.Кринички справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 443676,52 грн. заборгованості за кредитним договором , -

В С Т А Н О В И В :

14 серпня 2008 року між позивачем та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір про надання споживчого кредиту № 0, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 17685 доларів США на термін до 14 серпня 2029 року включно. В забезпечення виконання кредитного договору, між позивачем та ОСОБА_2 14 серпня 2008 року було укладено договір поруки № 223472. Відповідачі порушили умови кредитного договору у зв`язку з чим, станом на 15 серпня 2016 року мають заборгованість по відсотках та кредиту в сумі 17891,61 доларів США, та заборгованості по пені у розмірі 11514,97 гривень, які представник позивача і просить стягнути з відповідача на користь ПАТ «УкрСиббанк». Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідача 3413,92 гривень судового збору.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, 20 травня 2019 року в судовому засіданні явку представника позивача було визнано обов`язковою, та згідно поштового повідомлення, 27 травня 2019 року останнім було отримано повідомлення про час і місце судового засідання, однак виклик до суду позивачем проігнорований, інформації про причини неявки суду не надано.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився про день слухання справи сповіщений.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, її представник письмово повідомив суду просьбу вирішити справу бех її присутності та відмовити в задоволенні позову.

У відповідності до ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Тому з урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін, що не з`явились.

Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача задоволеними бути не можуть, оскільки судом встановлено, що згідно доводів представника позивача між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , на підставі ст.1054 ЦК України, договору кредитування № 0 від 14 серпня 2008 року встановлені договірні відносини, згідно яких ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 17685 доларів США на термін до 14 серпня 2029 року включно. В забезпечення виконання кредитного договору, між позивачем та ОСОБА_2 14 серпня 2008 року було укладено договір поруки № 223472.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідачка ОСОБА_2 вказує, що жодних підписів у договорах з ПАТ «УкрСиббанк» не ставила, та підпис від її імені, який міститься у договорі поруки № 223472 від 14 серпня 2008 року не відповідає за схожістю її справжньому підпису, що було підставою для звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення по цій справі.

У відповідності до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За правилами ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1ст.77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст.81 ЦПК України).

При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму.

Допустимість доказів означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Згідно ч. 2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 Цивільного процесуального кодексу України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, всупереч тому, що його явка визнана судом обов`язковою для з`ясування усіх обставин справи та належного доказування позовних вимог. В судовому засіданні встановлена відмінність підписів обох відповідачів, наявних у копіях договорів кредитування та поруки, від підписів, наявних в копіях паспортів відповідачів. Неявка ж представника позивача в судові засідання позбавляє суд можливості дослідити підписання вказаних договорів та добровільність волевиявлення сторін при їх укладенні, достовірність підписів відповідачів в договорах кредитування та поруки.

За таких обставин, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши докази, що наявні у справі, з урахуванням всіх обставин та матеріалів справи суд дійшов висновку про недоведеність і, як наслідок, необґрунтованість позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк», що обумовлює висновок суду про неможливість задоволення позовних вимог.

Керуючись 258, 259, 264-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 443676,52 грн. заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Криничанський районний суд шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Б. М. Цаберябий

р