Справа № 740/1654/19
Провадження № 2/740/842/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2019 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючої-судді Пантелієнко В.Г.,

при секретарі Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ніжині справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до територіальної громади с. Велика Кошелівка в особі Великокошелівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, третя особа ОСОБА_3 про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з позовом, вказавши, що будинок АДРЕСА_1 мав статус колгоспного двору і станом на 15 квітня 1991 року в ньому проживали та були зареєстровані батьки позивачів: ОСОБА_4 - голова двору та ОСОБА_5 - дружина, які володіли будинком в рівних частках. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме на 1/2 частину зазначеного будинку, спадщину після його смерті прийняла його дружина, оскільки на день смерті була зареєстрована та проживала разом з ним. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачів, за життя вона залишила два заповіти: 15 грудня 2000 року на все майно на трьох спадкоємців в рівних долях, а 27 березня 2017 року стосовно вищевказаного будинку на позивачів, яким заповідала вищевказаний будинок, останні у встановлений законом строк подали заяви до нотконтори про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтв про право на спадщину на житловий будинок їм було відмовлено, оскільки єдиним власником, відповідно до свідоцтва про право особистої власності на спадковий будинок, є батько позивачів, але ОСОБА_5 , як член колгоспного двору також мала право на частку у житловому будинку. Крім того правовстановлюючого документа на даний будинок спадкоємцями не було надано. Брат позивачів - ОСОБА_3 заяву про прийняття спадщини не подавав. Позивачі просять визнати за ними право власності по Ѕ частині житлового будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування.

Позивачі в судове засідання не з`явилися, до суду надали заяви в якій останні просили розглянути справу у їх відсутність та задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача Великокошелівської сільської ради в судове засідання не з`явився, надавши заяву у якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про судове засідання, що не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову із наступних підстав.

Довідкою Великокошелівської сільської ради від 18.01.2019 року № 03-08/16 підтверджується, що станом на 15.04.1991 року домоволодіння АДРЕСА_1 мало статус колгоспного двору. В будинку мешкали ОСОБА_4 - голова двору та ОСОБА_5 - дружина (а.с. 17).

Як суспільна група, колгоспний двір існував до 15 квітня 1991 року, тобто, до прийняття постанови Верховної Ради Української РСР № 885 - ХІІ, якою було введено в дію Закон України «Про власність».

Згідно роз`яснень п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року № 20, до правовідносин, які виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. І хоча спадковий будинок побудований батьками позивача до 5 серпня 1992 року і не потребує прийняття його в експлуатацію відповідно до постанови КМУ від 5 серпня 1992 року «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів нерухомості», позивач не може зареєструвати власність за покійною, оскільки в силу статті 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент її смерті.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , як члени колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року не втратили права на спірний будинок, який належав їм у рівних частках, а саме по 1/2.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою.

Відмова в оформленні права власності на спірний будинок у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, необхідність складання яких на той час не була регламентована законодавством, свідчить про наявність правових підстав для визнання цього права в порядку цивільного судочинства, що є підставою для задоволення позову в частині визнання права власності на будинок.

Відповідно до свідоцтва про смерть, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Як вбачається з довідки Великокошелівської сільської ради від 18 липня 2016 року, яка знаходиться в матеріалах спадкової справи та постанови приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Чумак Л.В. від 12 березня 2019 року, спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла ОСОБА_5 , дружина спадкодавця, оскільки на момент його смерті та протягом 6 місяців з дня його смерті проживала та була зареєстрована з ним за однією адресою та 23 серпня 2016 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом.

Таким чином, відповідно до ст. 549 ЦК України, що діяв на момент смерті ОСОБА_4 його дружина ОСОБА_5 , будучи власником 1/2 частини будинку АДРЕСА_1 , та успадкувавши 1/2 частину після смерті чоловіка стала власником житлового будинку в цілому.

Відповідно до свідоцтва про смерть, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6).

Як вбачається з наданої на запит суду копії спадкової справи, заведеної щодо майна померлої ОСОБА_5 , спадщину після її смерті прийняли ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Відповідно довідки Великокошелівської сільської ради від 20 липня 2018 року, яка знаходиться в матеріалах спадкової справи щодо майна померлої ОСОБА_5 , на момент смерті вона проживала в будинку АДРЕСА_1 . На день смерті разом з нею та протягом 6 місяців з дня її смерті за даною адресою ніхто не проживав та не був зареєстрований.

Постановою приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Чумак Л.В. від 12 березня 2019 року позивачам відмовлено в оформленні спадкових прав на будинок зважаючи на те, що відповідно до поданих документів спадковий будинок, в цілому належав ОСОБА_4 - батьку позивачів, але ОСОБА_5 , як член колгоспного двору також мала право на частку у житловому будинку (а.с.25-26).

Відповідно до довідок КП «Ніжинське МБТІ» від 17 січня 2019, 20 березня 2019 року, технічного паспорту та свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок власником спадкового будинку АДРЕСА_1 в цілому є ОСОБА_4 (а.с.16, 18-24).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, ст.1223 ЦК України, ст.ст.263 - 265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі в 30-ти денний строк апеляційної скарги.

Суддя Ніжинського

міськрайонного суду Пантелієнко В.Г.