12 липня 2019 року м. Волноваха
Волноваський районний суд Донецької області в складі:
головуючого судді Безрук Т.В.,
за участю секретаря судового засідання Чемезової Г.О.;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха цивільну справу 221/2451/19 за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Позивач звернувся до суду із вказаним позовом.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до укладеного Договору № б/н від 14.08.2012 року банк, назва якого змінена на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», надав відповідачу кредит у розмірі 2000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Свої зобов`язання за договором позивач виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит. Відповідач взяв на себе зобов`язання на умовах договору та у визначені договором строки повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші платежі в сумі, строки та на умовах передбачених Договором, та Умовами та правилами надання банківських послуг. У порушення умов кредитного договору, відповідач не виконала свої зобов`язання, в наслідок чого станом на 28.02.2019 року утворилась заборгованість в розмірі 11 425, 66 грн, з яких заборгованість за кредитом 1921,51 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 7083,88 грн., заборгованість за пенею та комісією - 1400 грн, а також штрафні санкції відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в сумі 500 грн - штраф (фіксована частина), та штраф ( процентна складова) - 520,27грн, яку представник позивача просив стягнути на користь позивача, а також судовий збір у розмірі 1921 грн.
У судове засідання представник позивача не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав, на задоволенні позовних вимог наполягав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у разі неявки в судове засідання належним чином повідомленого відповідача.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату слухання справи був повідомлений належним чином шляхом поміщення оголошення на офіційному веб- сайті Судової влади України, причину неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, тому, у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив здійснювати заочний розгляд справи
Суд, ураховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.
Судом установлено, що 11.08.2010 року між сторонами укладено Договір № б/н, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач зобов`язався повернути кредит частинами у розмірах та у строки повернення кредиту, зазначеними у кредитному договорі, та сплачувати відсотки за користування кредитом (а.с.7,8).
Кредитний договір між сторонами було укладено в спосіб подання письмової згоди відповідача на надання відповідної платіжної картки, видачі позивачем відповідачеві такої картки, та ознайомлення відповідача з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку. Вказані дії сторін не суперечать загальним засадам цивільного законодавства щодо способу укладання договору, а відтак породжували відповідні договірні зобов`язання для сторін по справі.
Матеріалами справи підтверджено, що позивач свої зобов`язання за вказаним кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві обумовлену сторонами грошову суму шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку.
У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
На підставі ст.ст. 610, 611 ЦК України у разі неналежного виконання зобов`язання настають правові наслідки, встановлені законом або договором.
Стаття 625 ЦК України передбачає обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу.
Згідно зі ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до вимог ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.
Згідно умов вказаного кредитного договору, укладеного між сторонами, Відповідач як позичальник зобов`язаний: сплачувати заборгованість перед банком; сплачувати банку проценти за користування кредитом; та у випадку порушення зобов`язання, сплачувати відповідні штрафні санкції.
Перевіривши надані позивачем розрахунки та взявши до уваги умови кредитного договору, суд вважає доведеним обставину порушення відповідачем умов такого кредитного договору в частині своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором терміни.
Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що дійсно відповідачем умови кредитного договору порушені, вимоги позивача обґрунтовані, тому підлягають задоволенню.
На підставі ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а саме: судового збору у розмірі 1921 грн. 00 коп.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст.526,610,611,625,1052,1054 ЦК України, ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263, 265, 279, 280-284,353,354 ЦПК України, суд,
Позов акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» сплачений судовий збір в сумі 1921 гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Т.В. Безрук