КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/9467/2019
справа № 361/1123/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2019 року Київський апеляційний суд в складі:

Судді - доповідача: Андрієнко А.М.

Суддів: Вербова І.М.

Поліщук Н.В.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області, постановленої під головуванням судді Радзівіл А.Г. 03 квітня 2019 року про відкриття провадження , по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , треті особи: Сквирська районна державна нотаріальна контора в особі державного нотаріуса Савченко Марина Анатоліївна, Приватне підприємство «Яротекс», Фермерське господарство «Лео і партнери», Товариство з обмеженою відповідальністю «Влакос», Товариство з обмеженою відповідальністю «Сотекс», Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземною інвестицією «Поліська зернова Компанія», Товариство з обмеженою відповідальністю «Поліська тваринницька компанія», Корпорація «Елтекс», про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права спільної сумісної власності на майно,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 квітня 2019 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , треті особи: Сквирська районна державна нотаріальна контора в особі державного нотаріуса Савченко М.А., П.П. «Яротекс», ФГ «Лео і партнери», ТОВ «Влакос», ТОВ «Сотекс», ТОВ з іноземною інвестицією «Поліська зернова Компанія», ТОВ «Поліська тваринницька компанія», Корпорація «Елтекс», про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права спільної сумісної власності на майно прийнято до розгляду та відкрито провадження.

Призначено підготовче засідання на 14 червня 2019 року 09 год.20 хв.

Не погоджуючись із ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду, посилаючись на те, що оскаржувана ухвала була винесена з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

На обґрунтування апеляційної скарги вказує, що вартість двокімнатної квартири в м . Києві ( Голосіївський р -н ) набагато вища за садовий будинок та земельну ділянку у Броварському районі Київської області, а відтак, місцевим судом порушено вимоги ст. 30 ЦПК України.

Представники ОСОБА_2 проти задоволення апеляційної скарги заперечували, просили ухвалу суду залишити без змін.

Апелянт та 3-і особи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, причину неявки суду не повідомили.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, що не з`явились.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відкриваючи провадження в справі суд виходив із положень ч. 1 ст. 30 ЦПК України.

Колегія суддів з таким висновком суду погоджується в повній мірі виходячи з наступного.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Як убачається із змісту позовних вимог, позивач звернулась до суду із позовом, в якому просила встановити юридичний факт спільного проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_4 без реєстрації шлюбу з 1997 року по дату смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

визнати за ОСОБА_2 право власності у спільному сумісному майні подружжя, а саме: право власності на 50% статутного капіталу ПП «Яротекс», код 32422441, що складає 755950,00 грн;

визнати за ОСОБА_2 право власності на 50% статутного капіталу ФГ «Лео і партнери», код 32154677, що складає 1000000,00 грн;

визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4квартири АДРЕСА_4 ( житлова площа 44, 1 кв.м, загальна площа 71,73 кв.м.);

визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 садового будинку АДРЕСА_7 ;

визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_1 , площею 0,0576 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 ;

Визнати за ОСОБА_2 право вимоги на виплату половини вартості внесених ОСОБА_4 із спільних коштів, грошових коштів до статутних капіталів наступних суб`єктів господарювання, а саме: право вимоги у ТОВ «СОТЕКС», код 23243165, виплатити ОСОБА_2 10 000,00 грн, що є половиною вартості внесеного до статутного капіталу майна цього Товариства ПП «Яротекс», власником якого був ОСОБА_4 ;

право вимоги у ТОВ «ВЛАКОС», код 24081279, виплатити ОСОБА_2 1 000,00 грн, що є половиною вартості внесеного статутного капіталу майна якого Товариства ПП «Яротекс», власником якого був ОСОБА_4 ;

право вимоги у ТОВ з II «ПЗК», код 38282078 виплатити ОСОБА_2 100 грн, що є половиною вартості внесеного статутного капіталу цього Товариства ОСОБА_4 майна;

право вимоги у ТОВ з II «ПТК», код 38282062 виплатити ОСОБА_2 100 грн., що є половиною вартості внесеного статутного капіталу цього Товариства ОСОБА_4 майна. Стягнути з Відповідачів на користь Позивача судові витрати.

Отже, даний спір виник з приводу нерухомого майна, а саме, 1/4 частини квартири АДРЕСА_4 , 1/2 садового будинку АДРЕСА_7 та 1/2 земельної ділянки, площею 0,0576 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 .

Згідно з ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об?єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Такий висновок підтверджується роз?ясненнями, викладеними у пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Сулу України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», у пунктах 41-43 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» та пункті 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» спори, пов?язані із захистом права власності та інших речових прав, розглядаються судами відповідно до визначеної процесуальним законом юрисдикції.

Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об?єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Як убачається із долученого до апеляційної скарги звіту про незалежну оцінку двокімнатної квартири, загальною площею 71.73 кв.м. що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 від 30.05.2019, ринкова вартість вказаної квартири становить 3 361 140 грн (Том ІІ а.с. 195).

Відповідно до Звіту про незалежну оцінку садового будинку загальною площею 144,70 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 від 30.05.2019, ринкова вартість вказаного садового будинку становить 2 651 040 грн (Том ІІ а.с. 197).

Апелянтом ОСОБА_1 не надано до суду результатів незалежної оцінки земельної ділянки, площею 0,0576 га, на якій розташований садовий будинок за адресою: АДРЕСА_7 , тобто оцінка нерухомого майна проведена вибірково, лише щодо певних об?єктів нерухомості, що є предметом спору.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що основна частина нерухомого майна, що є предметом спору знаходиться саме у Броварському районі Київської області, вартість якого є найвищою.

Крім того, в суді апеляційної інстанції встановлено, що на квартиру АДРЕСА_4 звернуто стягнення як на іпотечне майно та на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції право власності на зазначену квартиру зареєстровано за іншою особою, яка була іпотекодержателем.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом правил підсудності під час відкриття провадження у справі є безпідставними та необґрунтованими.

Суд першої інстанції вірно визначився із підсудністю та, відкриваючи провадження, дотримався вимог процесуального права.

Посилання відповідача на те, що дана справа, не підсудна Броварському міськрайонному суді Київської області є безпідставними, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки за загальними правилами підсудності позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред?являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

За таких обставин, позов підлягає розгляду в Броварському міськрайонному суді Київської області на підставі статті 30 ЦПК України, за правилами виключної підсудності.

Ураховуючи викладене, колегія суддів прийшла до висновку про залишення ухвали без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 15 липня 2019 року.

Суддя - доповідач:

Судді :