Справа № 710/114/19
Провадження № 2/710/195/19
УХВАЛА

08.07.2019 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - Побережної Н.П.,

за участі секретаря судового засідання Цяпкало А.П.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача нотаріус Курінний Віктор Васильович про визнання права власності в порядку набувальної давності,

ВСТАНОВИВ:

31.01.2019 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить визнати за ним право власності на будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Позов мотивує тим, що з 27.01.196. по 25.03.2003 позивач перебувала у шлюбі з ОСОБА_4 , та вони сумісно постійно проживали за адресою АДРЕСА_1 . У їхній спільній сумісній власності знаходився жилий будинок. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер та з цієї дати державним нотаріусом Курінним В.В. було відкрито спадщину за згаданою адресою. Після відкриття спадщини позивач подала заяву нотаріусу ОСОБА_5 В.В. про відмову від своєї частки на спадщину на користь сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (відповідач за цим позовом), а також подала відмову від своєї частки у спільній сумісній власності зі своїм покійним чоловіком також на користь свого сина.

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 12.03.2019 було відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Відповідач подав відзив на позов в якому повідомив суд, що визнає обставини, які викладені у позовній заяві ОСОБА_1 .

Позивач повторно уточнив свої позовні вимоги та просив визнати за ним право власності на будинок, реєстраційний номер 3263440, у складі: житловий будинок загальною площею 66,9 м.кв. (літера «А»), веранда (літера «а»), сарай (літера «Б»), сарай (літера «В»), погріб (п/д), криниця (літера «К»), огорожа (номер1), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку кадастровий номер № НОМЕР_1 , розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник відповідача подав другий відзив (про визнання обставин справи та визнання позову повністю), в якому зазначив, що визнає позов ОСОБА_1 повністю, а саме, визнає наступні позовні вимоги в редакції, викладеній у Другій заяві про зміну предмету позову від 1.05.2019. У разі задоволення позову Відповідач ОСОБА_3 , не має наміру оскаржити відповідне рішення суду. Просив позов задовольнити, а справу розглянути без участі Відповідача та його представника.

Згідно ч.ч.1-4 ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд, дослідивши матеріали справи, вирішуючи питання стосовно можливості прийняття визнання відповідачем позову, керуючись положеннями ч. 4 ст. 206 ЦПК України, приходить до висновку про необхідність відмови у прийнятті визнання відповідачем позову, оскільки вважає, що таке визнання суперечить Закону.

Оскільки спадкодавець, ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , то до відносин спадкування слід застосовувати норми Цивільного кодексу УРСР 1963 року.

Згідно ст.548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Згідно ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, місцезнаходження майна або його основної частини.

Згідно ст. 549 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У відповідності до ст.553 ЦК УРСР спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається.

Згідно ст. 561 ЦК УРСР свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини.

При спадкоємстві як за законом, так і за заповітом свідоцтво може бути видане і раніше закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, якщо в державній нотаріальній конторі є дані про те, що, крім осіб, що заявили про видачу свідоцтва, інших спадкоємців немає.

Свідоцтво про право держави на спадщину в усіх випадках видається не раніше як через шість місяців з дня відкриття спадщини.

Не оформлення ОСОБА_3 правовстановлюючих документів на спадкове майно не позбавляє його права на спадщину і не свідчить про відмову від таких прав, а подана заява відповідача про відмову від належної йому частки у спадковому майні на користь своєї матері, дружини ОСОБА_4 , тобто ОСОБА_1 , в даному випадку не має жодного значення, оскільки відповідно норм ст.553 ЦК УРСР, спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. В матеріалах справи наявна заява відповідача саме про прийняття спадщини, яка подана до Шполянської державної нотаріальної контори протягом шести місяців після смерті батька ОСОБА_4 , а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 , у відповідно до вимог діючого на той час законодавства, яке регулювало питання прийняття спадщини. При цьому нотаріусом було роз`яснено відповідача, що дана заява подається один раз, не змінюється та не відмінюється. Заяв про відмову від спадщини поданих відповідачем протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, матеріали справи не містять. Тому суд критично ставиться до заяви про відмову від спадщини від 20 грудня 2018 року , достовірність підпису на якій завірено нотаріусом міста Тула, Російська Федерація, оскільки вона подана після шести місяців з дня відкриття спадщини яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , і подання такої заяви після шести місяців після відкриття спадщини не передбачено законодавством.

Таким чином, суд приходить до висновку, що необхідно відмовити у прийнятті визнання відповідачем позову та продовжити судовий розгляд.

Судом вжито заходів для проведення підготовчих дій, необхідних для забезпечення правильного і своєчасного розгляду по суті.

Враховуючи викладене та відсутність відомостей про досудове врегулювання вказаного спору, суд вважає за можливе закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.198, 200, 206, 260, 261 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті визнання відповідачем ОСОБА_3 позову ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку набувальної давності і продовжити судовий розгляд.

Підготовче провадження закрити та призначити розгляд справи по суті.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала в повному обсязі складена 10.07.2019.

Суддя Шполянського

районного суду Н.П. Побережна