Справа № 663/1929/19
Провадження № 2-з/663/11/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2019 року м. Скадовськ

Суддя Скадовського районного суду Херсонської області Шульга К. М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, зазначивши про намір подати позов до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , обслуговуючого кооперативу «Дачно-туристичний кооператив «Стасла», треті особи: ПАТ «Укрсоцбанк», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , про усунення перешкод у здійсненні права власності, користування та розпорядження нерухомим майном (цілісним майновим комплексом).

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що заявнику належить 1/6 частка нерухомого майна цілісного майнового комплексу туристичної бази відпочинку по АДРЕСА_1 ; іншими співвласниками є ОСОБА_5 1/24 частки, ОСОБА_4 1/6 частки, ОСОБА_3 1/6 частки. У провадженні слідчого відділу Скадовського ВП Новокаховського ВП ГУНП у Херсонській області знаходиться кримінальне провадження №0000742 від 11.06.2019 за заявою ОСОБА_1 щодо осіб, які самовільно користуються та розпоряджаються майном туристичної бази. Заявнику стало відомо, що належний йому та іншим співвласникам цілісний майновий комплекс туристичної бази передано обслуговуючим кооперативом «ДТК «Стасла» в оренду в цілому фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 за договором від 02.05.2019, який заявник вважає незаконним, оскільки під час його укладення не було отримано письмової згоди усіх власників спільного майна. Зокрема, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 протягом 2018-2019 не давали згоди щодо розпорядження, володіння чи користування належним їм майном цілісного майнового комплексу туристичної бази іншим особам. Договір містить положення, що майно, яке орендується, знаходиться у володінні та користуванні ОК ДТК «Стасла» у відповідності до договору позички майнового комплексу «Стасла». Заявник звертає увагу, що майнового комплексу «Стасла» юридично не існує, а за вказаною адресою зареєстрований цілісний майновий комплекс туристичної бази. Крім того, АКБ «Укрсоцбанк» є іпотекодержателем нерухомого майна за іпотечним договором №730 від 23.08.2006 у зв`язку з чим правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним. Незаконний договір оренди нерухомого майна цілісного майнового комплексу туристичної бази між ФОП ОСОБА_2 та ОК ДТК «Стасла» перешкоджає заявнику як власнику вільно володіти, користуватись та розпоряджатись майном (часткою туристичної бази). Також заявник зазначає, що представники ФОП ОСОБА_7 . М. та ОК ДТК «Стасла» неодноразово протягом 11.06-07.07.2019 викликали поліцію, звинувачуючи заявника у самоправстві та перешкоджанні підприємницькій діяльності у зв`язку з використанням частини приміщень, які заявник вважає власними. Також зазначає, що протиправна поведінка керівника ОК ДТК «Стасла» ОСОБА_6 при укладенні недійсного договору оренди від 02.05.2019 з ФОП ОСОБА_2 є підставою стверджувати про створення перешкод заявнику у користуванні майном цілісного майнового комплексу туристичної бази. Вважає можливим відновлення порушеного права та усунення перешкод у користуванні майном шляхом визнання ФОП ОСОБА_2 таким, що не має права користуватися цілісним майновим комплексом туристичної бази за договором оренди від 02.05.2019, визнання ОК ДТК « ОСОБА_8 » таким, що не має права користування цілісним майновим комплексом туристичної бази за договором позички між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОК ДТК « ОСОБА_8 ». Вказує, що невжиття заходів забезпечення позову у даному випадку може істотно ускладнити ефективний захист прав та інтересів позивача, за захистом яких має намір звернутися до суду, оскільки ФОП ОСОБА_2 не веде облік доходів від розміщення відпочивальників, веде фіктивну підприємницьку діяльність та ухиляється від сплати податків, ОСОБА_2 має борги у сумі 60000 грн. перед ОСОБА_9 та 1277332,79 грн. перед ПАТ «Укрсоцбанк»; ОК ДТК «Стасла» є неприбутковою організацією, яка не отримує доходів, але має заборгованість перед ПАТ «Приватбанк» у сумі 40186,38 грн., та по суті є банкрутом; ОСОБА_6 як голова кооперативу надав недостовірні відомості банківській установі з метою отримання та привласнення кредитних коштів, про що заявник також повідомив Скадовське ВП Новокаховського ВП ГУНП у Херсонській області (відомості в ЄРДР внесено за №0001607); вимога заявника як засновника (члена кооперативу) ОК ДТК «Стасла» (33,33%) та голови ревізійної комісії кооперативу від 24.05.2019 про скликання позачергових загальних зборів членів кооперативу та надання документів не виконана ОСОБА_6 як головою кооперативу. Одночасно, ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 уклали договір спільного користування майном від 07.06.2019, згідно якого, зокрема, визначено приміщення, які знаходяться у особистому користуванні співвласників відповідно до акту розподілу. Зазначає, що дані обставини є підставою вважати, що заявник (позивач у подальшому) та треті особи, які заявлять самостійні вимоги до відповідачів, не зможуть реалізувати рішення суду щодо передачі усіх доходів від майна, які відповідачі одержали або могли одержати за час володіння майном, що є підставою для вжиття судом заходів забезпечення позову. Просить заборонити ФОП ОСОБА_2 користування цілісним майновим комплексом туристичної бази ( АДРЕСА_1 Скадовський район АДРЕСА_2 смт АДРЕСА_1 вул. Набережна, 3) за договором оренди від 02.05.2019 між ФОП ОСОБА_2 та ОК ДТК «Стасла» до закінчення розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 , треті особи ОК ДТК «Стасла», ПАТ «Укрсоцбанк» про усунення перешкод у здійсненні права власності; заборонити ФОП ОСОБА_2 чинити перешкоди ОСОБА_1 у користуванні цілісним майновим комплексом туристичної бази; заборонити ОК ДТК «Стасла» користуватися цілісним майновим комплексом туристичної бази відповідно до договору позички; заборонити ОК ДТК «Стасла» чинити перешкоди ОСОБА_1 у користуванні цілісним майновим комплексом туристичної бази; заборонити ОСОБА_2 чинити перешкоди ОСОБА_1 у користуванні цілісним майновим комплексом туристичної бази; заборонити ОСОБА_6 чинити перешкоди ОСОБА_1 у користуванні цілісним майновим комплексом туристичної бази.

Заяву про забезпечення позову розглянуто без повідомлення заявника та інших учасників справи, що узгоджується з положеннями ч.1 ст.153 ЦПК України.

Вирішуючи питання за заявою про вжиття заходів забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання норм цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У відповідності до вимог ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч.3 ст.150 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

З доданих до заяви матеріалів вбачається, що співвласниками цілісного майнового комплексу туристичної бази по АДРЕСА_1 окрім зазначених заявником ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та самого заявника, також є ОСОБА_6 з часткою 1/6 та ОСОБА_2 з часткою 1/6.

З договору спільного користування майном від 07.06.2019 вбачається, що даний договір укладено ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 за відсутності інших співвласників нерухомого майна.

Таким чином, вбачається наявність спору про порядок користування нерухомим майном усіма співвласниками, що не є тотожним з чиненням перешкод у такому користуванні як формі реалізації права власності, оскільки усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав (ч.3 ст. 319 ЦКУ України).

Наявність у ОСОБА_2 боргових зобов`язань, як і звернення заявника до компетентного органу із заявами про порушення податкового законодавства не є визначальними при прийнятті рішення про забезпечення позову до його подачі, предметом якого буде усунення перешкод у користуванні майном відповідно до належної заявнику частки, оскільки заявником не доведено, яким чином невжиття таких заходів ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення позову, не доведено, в чому існує небезпека ускладнення можливості виконання рішення суду і чи є вона реальною.

Крім того, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Аналізуючи вищевикладені обставини, приймаючи до уваги норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки доводів наданих заявником щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності і обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовних вимог, суд приходить до висновку, що заява позивача про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.149-159 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя К. М. Шульга