__________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/661/18
Провадження № 2-п/520/87/19
УХВАЛА

18.07.2019 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

при секретарі Кириковій О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 09 січня 2019 року по цивільній справі №520/661/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Комунальне підприємство «Житлово-комунальний сервіс «Вузівський», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної залиттям квартири,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду міста Одеси на розгляді перебувала цивільна справа №520/661/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Комунальне підприємство «Житлово-комунальний сервіс «Вузівський», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної залиттям квартири.

За наслідком розгляду вказаної справи, Київським районним судом міста Одеси 09 січня 2019 року було ухвалено заочне рішення по справі, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Комунальне підприємство «Житлово-комунальний сервіс «Вузівський», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної залиттям квартири задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у відшкодування матеріальної шкоди, яка завдана внаслідок подвійного залиття квартири АДРЕСА_1 , про що зазначено в актах КП «ЖКС «Вузівський» від 05.09.2017 року та від 03.09.2018 року, з вини ОСОБА_1 , в загальному розмірі 42410 гривень 14 копійок, у відшкодування моральної шкоди 2000 гривень 00 копійок, витрати понесені, у зв`язку з складанням висновків про розмір завданої матеріальної шкоди, у загальній сумі 7673,00 гривні та у відшкодування понесених витрат за забезпечення доказів в сумі 439 гривень 34 копійки, що в загальному розмірі становить 8112 гривень 34 копійки. У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної залиттям квартири відмовлено.

З матеріалів цивільної справи №520/661/18 вбачається, що відповідач ОСОБА_1 копію рішення суду не отримувала.

ОСОБА_1 11.05.2019 року звернулась до Київського районного суду міста Одеси з заявою про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 09 січня 2019 року по цивільній справі №520/661/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Комунальне підприємство «Житлово-комунальний сервіс «Вузівський», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної залиттям квартири.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилається на те, що судом під час розгляду цивільної справи №520/661/18 не було належним чином її повідомлено про дату, час і місце розгляду справи, з урахуванням того, що вона не мешкала за зареєстрованим місцем мешкання, у зв`язку з чим вона була позбавлена можливості з`явитись до судового засідання з незалежних від неї причин, надати відзив проти позову, а також докази, які б істотно вплинули б на розгляд справи, оскільки вона не згодна з розрахунком завданої позивачеві матеріальної шкоди.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу за вказаною заявою було розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 30.05.2019 року прийнято до розгляду вказану справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 09 січня 2019 року по цивільній справі №520/661/18 та призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав та просив суд задовольнити.

Позивач по справі ОСОБА_2 , його представник та представник третьої особи КП «ЖКС «Вузівський» в судовому засіданні заперечували проти задоволення заяви та просили суд відмовити у її задоволенні.

Заслухавши сторін по справі та їх представників, дослідивши, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Для скасування заочного рішення суду необхідно встановити не лише поважність причин неявки відповідача у судове засідання та не надання відзиву, а й те, що аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише при встановленні цих двох умов у суду є підстави для скасування заочного рішення суду.

Таким чином, підставою для скасування заочного рішення може бути тільки наявність одночасно усіх умов, встановлених ч. 1 ст. 288 ЦПК України, а саме: доведеність обставин, що: відповідач не з`явився в судове засідання, не повідомив про причини неявки і не подав відзив з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали цивільної справи №520/661/18, судом встановлено наступне.

Відповідно до п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Частиною 3 та частиною 4 ст. 130 ЦПК України передбачено, що якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.

Згідно з відповіддю відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області (а.с.26, ц.с.№520/661/18), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 08 квітня 2014 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , та саме за цією адресою судом надсилалась судова кореспонденція рекомендованим листом з повідомленням на ім`я ОСОБА_1 .

У зв`язку з чим, під час розгляду цивільної справи, судом було встановлено, що ОСОБА_1 повторно не з`явилась в судове засідання, про дату, час і місце проведення яких повідомлялась належним чином, не повідомивши суд про причини неявки, не надавши до суду відзив на позовну заяву.

Отже, з матеріалів цивільної справи №520/661/18 вбачається, що судом належним чином здійснювався виклик відповідача ОСОБА_1 до судових засідань, шляхом направлення судових повісток поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача: АДРЕСА_2 .

Таким чином, суд не приймає до уваги доводи заявника щодо неналежного сповіщення судом про дату та час судових засідань, оскільки, судом вжито достатніх заходів для повідомлення відповідача про наявне судове провадження.

Щодо посилань ОСОБА_1 про те, що вона не мешкає за вказаною адресою, а проживає за адресою: АДРЕСА_3 , є необґрунтованими, оскільки надані заявником дві заяви від третіх осіб ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , підписи яких не завірені, не можуть вважатись належним доказом підтвердження таких обставин.

Заявником не надано належних доказів на підтвердження свого місця проживання за іншою адресою, як і доказів, на підставі чого вона мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , як орендар чи як власник, також не надано навіть жодних актів щодо не проживання за адресою: АДРЕСА_2 , або мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , які б були посвідчені належною особою, а саме головою керуючої організації з обслуговування цих будинків.

У зв`язку з чим, суд вказані посилання не приймає, як належні докази на підтвердження не проживання ОСОБА_1 за адресою зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .

Під час розгляду справи №520/661/18, а саме вирішення питання щодо розгляду справи за відсутності відповідача, судом також враховувалось, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі „Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

У зв`язку з чим, судом було ухвалено провести розгляд справи за відсутності сторін по справі та у відповідності до ст.ст. 280, 281 ЦПК України, за згодою представника позивача, Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи.

Суд також зазначає, що заявником не надано до суду жодних доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, у зв`язку з чим суд вважає, що на підставі вимог закону, в тому числі ч. 4 ст. 223 ЦПК України, якою встановлено вирішення судом справи на підставі наявних у ній даних чи доказів, заочне рішення було винесено правомірно відповідно до чинного законодавства.

Крім того, суд зазначає, що усі доводи заявника у заяві зводяться до того, що відповідач надає свою оцінку вже наявним у справі доказам.

Як вже зазначалось судом, підставою для скасування заочного рішення може бути тільки наявність одночасно усіх умов, встановлених ч. 1 ст. 288 ЦПК України, а саме: доведеність обставин, що: відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин, не подання з поважних причин відзиву на позову заяву і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

На підставі вищевикладеного в сукупності, суд вважає посилання заявника в обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення суду безпідставними та необґрунтованими.

З урахуванням вищевикладеного, судом не встановлені підстави для скасування заочного рішення суду, а саме одночасна доведеність усіх обставин, що: відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин, не подав з поважних причин відзиву на позовну заяву і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 09 січня 2019 року по цивільній справі №520/661/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Комунальне підприємство «Житлово-комунальний сервіс «Вузівський», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної залиттям квартири, є необґрунтованою, безпідставною та такою, що підлягає залишенню без задоволення.

При викладених обставинах та керуючись ст.ст. 284-288 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 09 січня 2019 року по цивільній справі №520/661/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Комунальне підприємство «Житлово-комунальний сервіс «Вузівський», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної залиттям квартири залишити без задоволення.

Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає та може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси тільки разом з судовим рішенням по цій справі.

Повний текст ухвали суду складено 18 липня 2019 року.

Головуючий Калініченко Л. В.