19.07.2019 227/2387/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2019 року м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді: Мацишин Л.С.,

за участю

секретаря судового засідання: Овчиннікової Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Виконавчий комітет Білозерської міської ради, про встановлення факту спільного проживання,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року заявник ОСОБА_1 звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області, уточнивши свої вимоги, з заявою про встановлення факту її спільного проживання разом зі спадкодавцем зі своєю рідною тіткою ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 , з 01 листопада 2016 року та по момент її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , та про встановлення факту спільного проживання заявника разом зі спадкодавцем двоюрідним братом ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 , з 01 листопада 2016 року та по момент її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування заяви посилається на те, що вона з 01 листопада 2016 року по теперішній час разом з двома неповнолітніми дітьми проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Проживала за вказаною адресою спільно разом за зі спадкодавцями - рідною тіткою ОСОБА_2 та її сином ОСОБА_3 з 2016 року і до їх смерті. З 01 листопада 2016 року після розірвання шлюбу вона разом з двома неповнолітніми дітьми з дозволу ОСОБА_2 та її сина ОСОБА_3 (який був двоюрідним братом позивача) стала проживати в квартирі тітки, оскільки після розлучення залишилася з дітьми без житла, а видана їй виконкомом Білозерської міської ради квартира АДРЕСА_2 завжди була непридатна для проживання. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла і заявник залишилися жити в квартирі з її сином. А ІНФОРМАЦІЯ_2 помер і двоюрідний брат заявника - ОСОБА_3 , після чого вона залишилася жити в даній квартирі разом зі своїми дітьми. Після смерті брата заявник звернулася до виконкому Білозерської міської ради із заявою про те, щоб отримати ордер на квартиру АДРЕСА_3 , в якій вона проживає з 01 листопада 2016 року, оскільки її квартира є непридатною для проживання. Заявнику було надано відповідь щодо необхідності встановлення в судовому порядку факту спільного проживання зі спадкодавцями - з тіткою та її сином на момент їх смерті. Просила задовольнити заявлені нею вимоги.

Заявник в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Проте, звернулася до суду з клопотанням про розгляд справи без її участі у присутності її представника - ОСОБА_4 . Заявлені вимоги пітримала та просила їх задовольнити.

Представник заявника ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Проте, звернувся до суду з заявою про розгляд справи буз його участі. Заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Виконавчого комітету Білозерської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Проте, звернувся до суду із заявою про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи, в якій проти задоволення заяви не заперечував.

З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, суд вважає, що заява про встановлення факту спільного проживання є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 15 лютого 2014 року Виконкомом Білозерської міської ради міста Добропілля Донецької області, мала дошлюбне прізвище ОСОБА_5 (а.с.11)

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 25 жовтня 1989 року Білозерською міськрадою міста Добропілля Донецької області, батьком ОСОБА_6 є ОСОБА_7 (а.с.15)

Матеріалами справи доведено, що батько заявника ОСОБА_7 та ОСОБА_2 , яка після укладення шлюбу змінила прізвище з ОСОБА_2 на ОСОБА_2 , є рідними братом та сестрою по матері ОСОБА_10 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим повторно 04 грудня 2018 року Виконавчим комітетом Білозерської міської ради міста Добропілля Донецької області (а.с.16), свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданим 17 травня 1949 року Красноармійською сел.радою (а.с.18) та копією паспорта серії НОМЕР_5 , виданого 12 липня 2002 року Добропільським МРВ УМВС України в Донецькій області (а.с.17)

Тобто, ОСОБА_2 дійсно доводиться заявнику рідною тіткою.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 , виданим 02 жовтня 2018 року Виконавчим комітетом Білозерської міської ради міста Добропілля Донецької області. (а.с.19)

Син померлої ОСОБА_2 - ОСОБА_3 (що підтверджується свідоцтвом серії НОМЕР_7 , виданим 13 листопада 1979 року Білозерською міськрадою м. Добропілля Донецької області (а.с.20) також помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_8 , виданим 01 березня 2019 року Виконавчим комітетом Білозерської міської ради міста Добропілля Донецької області. (а.с.21)

Відповідно до ордеру № 137, виданого 07 квітня 1982 року, ОСОБА_2 була основним квартиронаймачем квартири АДРЕСА_3 . (а.с.24)

Актом депутата Білозерської міської ради Шотт В. Г. від 27 травня 2019 року засвідчено той факт, що разом з ОСОБА_2 та її сином ОСОБА_3 з 01 листопада 2016 року без реєстрації проживали до їх смерті та проживають по теперішній час ОСОБА_1 разом зі своїми дітьми ОСОБА_12 та ОСОБА_13 за адресою АДРЕСА_1 . (а.с.27)

Крім того, заявником надано до суду ордер на житлове приміщення № 50 від 28 жовтня 2010 року, відповідно до якого ОСОБА_6 на підставі рішення виконкому Білозерської міської ради № 264 від 20 жовтня 2010 року отримала в користування квартиру АДРЕСА_4 (а.с.25) Проте, відповідно до акту обстеження цієї квартири від 01 березня 2019 року, комісія дійшла висновку, що дана квартира не відповідає санітарно-технічним нормам для проживання, та рекомендовано розглянути питання щодо визнання її непридатною для подальшого проживання. (а.с.26)

Згідно частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено перелік основних способів захисту цивільних прав і інтересів.

Частиною другою статті 315 ЦПК передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Крім того, відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За положеннями статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (стаття 1268 ЦК України).

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що заявник ОСОБА_1 постійно проживала з 01 листопада 2016 року разом зі спадкодавцями ОСОБА_2 по день її смерті, тобто ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зі спадкодавцем ОСОБА_3 по день його смерті, тобто ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_1 , а тому суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення.

Пунктом другим постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що справи про спадкування судами розглядаються за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Крім того, у листі Верховного суду України від 01 січня 2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце. Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у цивільному процесі в порядку окремого провадження.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що вимоги заяви ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання доведені, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 81, 83, 223, 264-265, 273, 315-319, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_9 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_5 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа - Виконавчий комітет Білозерської міської ради (, адреса місцезнаходження: вул. Гірнича, буд. 4, м. Білозерське Донецької області) про встановлення факту спільного проживання - задовольнити.

Встановити факт сумісного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом зі спадкодавцем рідною тіткою ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 , з 01 листопада 2016 року та по момент її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити факт сумісного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом зі спадкодавцем двоюрідним братом ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 , з 01 листопада 2016 року та по момент його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено через Добропільський міськрайонний суд Донецької області або безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Л.С. Мацишин

19.07.2019