Ухвала

15 липня 2019 року

м. Київ

справа № 500/6847/15-ц

провадження № 61-12745ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Русинчука М. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Одеської області від 11 вересня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Головного управління Національної поліції в Одеській області, ліквідаційної комісії Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, за участю третьої особи: Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, про визнання дій протиправними, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

24 червня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Одеської області від 11 вересня 2018 року.

У касаційній скарзі заявником викладено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень, мотивуючи його тим, що копію постанови суду апеляційної інстанції від 11 вересня 2018 року він отримав 06 грудня 2018 року, а строк з 07 грудня 2018 року по 24 червня 2019 року йому був необхідний для належного обґрунтування касаційної скарги, пошуку та вивчення судової практики. Тому, вважає, що причина пропуску строку на касаційне оскарження є поважною, а відповідний строк має бути поновлений.

Відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Касаційна скарга ОСОБА_1 не може бути прийнята судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки скаржником у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження викладені обставини, що не можуть вважатися поважними причинами пропуску відповідного строку.

Як вказано заявником копію оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції від 11 вересня 2018 року ним отримано 06 грудня 2018 року. Однак касаційну скаргу на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Одеської області від 11 вересня 2018 року подано лише 24 червня 2019 року, тобто із пропуском строку на касаційне оскарження більш ніж на півроку.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження рішення (справа «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року, справа «Трух проти України» від 14 жовтня 2003 року).

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком осіб, які беруть участь у справі і безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заявнику необхідно надати клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, в якому вказати підстави, які можуть бути визнані судом поважними причинами пропуску строку на касаційне оскарження рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10 квітня 2018 року та постанови Апеляційного суду Одеської області від 11 вересня 2018 року в період з 07 грудня 2018 року по 24 червня 2019 року, а також докази на підтвердження вказаних обставин.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Одеської області від 11 вересня 2018 року залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, які вказані в мотивувальній частині ухвалу суду, що не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. М. Русинчук