ПОСТАНОВА

Іменем України

10 липня 2019 року м. Кропивницький

справа № 405/2307/19

провадження № 22-ц/4809/1049/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Голованя А.М., Карпенка О.Л.

за участі секретаря - Тимошенко Т.О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,

треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірина Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьова Тетяна Валентинівна,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09 квітня 2019 рокуу складі судді Шевченко І. М. і

В С Т А Н О В И В :

В березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірини Миколаївни від 28.09.2018, зареєстрованого в реєстрі за № 5301, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсоцбанк» заборгованість за Договором комплексного банківського обслуговування для клієнтів - фізичних осіб в ПАТ «Укрсоцбанк» № 0010/304932-ZP від 08.05.2013 у розмірі: 57 679,55 грн, у тому числі 21 340,46 грн - заборгованість за тілом кредиту, 36 339,09 грн - заборгованість за відсотками, які були нараховані за користування кредитними коштами у період з моменту укладення Кредитного договору по 30.05.2018, а також 1 000,00 грн - плата за вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Позовна заява мотивована тим, що відповідачем при зверненні до нотаріуса для вчинення виконавчого напису було пропущено строк позовної давності та він не має права вимоги.

Повідомлення про порушення основного зобов`язання від відповідача позивач не отримував, тому був позбавлений можливості надати вчасно свої заперечення щодо існуючої суми заборгованості.

Окрім того, позивач вважає, що нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не перевірено чи підтверджують подані стягувачем документи безспірність вимог.

З метою забезпечення позову ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просив зупинити стягнення за виконавчим написом № 5301 від 28.09.2018 року до набрання рішенням законної сили.

Заява мотивована тим, що бухгалтерією «Будівельно-господарського гіпермаркету «Епіцентр К», де працює позивач, вже здійснено відрахування 20 % з заробітної плати ОСОБА_1 за грудень 2018 року в рахунок погашення заборгованості за виконавчим провадженням № 57448783.

Оскільки виконавчий документ оскаржується позивачем в судовому порядку, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09 квітня 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено.

Зупинено стягнення за виконавчим написом № 5301 від 28.09.2018 року, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль Іриною Миколаївною про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсоцбанк» заборгованості за договором комплексного банківського обслуговування для клієнтів-фізичних осіб в ПАТ «Укрсоцбанк» № 0010/304932-ZР від 08.05.2013 року до набрання рішенням законної сили у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірина Миколаївна, Приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Золотарьова Тетяна Валентинівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що в разі задоволення позову ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в подальшому можуть бути підстави для оскарження інших дій і рішень, що в свою чергу може привести до зволікання із виконанням судового рішення і зменшення ефективності виконавчого провадження.

Зупинення стягнення на підставі виконавчого листа зможе запобігти вчиненню таких дій, які б можливо було оскаржувати в подальшому.

В апеляційній скарзі адвокат Луньова Анна Геннадіївна, яка представляє інтереси АТ «Укрсоцбанк», просить скасувати ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09 квітня 2019 року по справі № 405/2307/19 та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду першої інстанції винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Суд, задовольняючи заяву про забезпечення позову, не з`ясував обставини, які мають значення для справи, застосував заходи забезпечення позову, які не можна вважати співмірними заявленим позовним вимогам, а також не зазначив жодних мотивів обґрунтованості припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може, в майбутньому, утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Зокрема, забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. за № 5301 від 28.09.2018 року впливає на фінансово-господарську діяльність банку.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило, що згідно вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду оскарженого судового рішення.

В судове засідання апеляційного суду учасники справи не з`явилися про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень з судовими повістками.

Від третьої особи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. та ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до положень ч.1 ст.372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Оскільки учасники справи про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, суд вирішив розглянути справу без їх участі, що відповідає положенням ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з огляду на таке.

Задовольняючи заяву позивача про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з наявності підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Такі висновки суду першої інстанції суд визнає законними й обґрунтованими, вони повністю узгоджуються з сукупністю зібраних у справі й належно оцінених в ухвалі доказів.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом розгляду цивільної справи є визнання виконавчого напису № 5301 від 28 вересня 2018 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І. М., таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За приписами п.6 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Таким чином, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, а також унеможливити ефективний захист прав чи інтересів позивача.

Згідно абзацу 1 п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Виходячи із специфіки виду забезпечення позову, який є предметом розгляду, підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого документа.

Законодавець визначив, що саме по собі оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, а тому передбачив можливість зупинення стягнення за таким виконавчим документом як вид забезпечення позову.

З урахуванням характеру заявлених вимог, тієї обставини, що на підставі постанови приватного виконавця у ході виконання оспорюваного виконавчого напису приватним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника, та арешт коштів боржника, з заробітної плати позивача вже відбулось відрахування в розмірі 20 % в рахунок погашення заборгованості за виконавчим провадженням № 57448783, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, оскільки у випадку задоволення позовних вимог повернення належного позивачу майна та коштів, на яке буде звернено стягнення за оспорюваним виконавчим написом нотаріуса, буде утруднене або взагалі неможливе.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необгрунтованості підстав позову стосуються неправомірності заявлених позивачем позовних вимог, що не є предметом даного апеляційного розгляду, тому не заслуговують на увагу.

При постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції не вирішувалися позовні вимоги по суті, отже, оцінка правомірності чи неправомірності пред`явлених вимог не надавалась, вказана оцінка може бути надана лише при ухваленні рішення за результатами розгляду спору по суті.

Доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості та невмотивованості судом обраного виду забезпечення позову є безпідставними та не узгоджуються з вимогами ст. 150 ЦПК України, зокрема пункту 6 частини 1 цієї статті.

Судом першої інстанції належним чином надано оцінку підставам заявленого клопотання з огляду на те, що у провадженні суду перебуває спір про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Обраний позивачем захід забезпечення позову є співмірним заявленим вимогам та ґрунтується на положеннях п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, за змістом яких позов може бути забезпечений зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Вказані обставини належним чином досліджені судом та їм надана відповідна правова оцінка.

Доводи апеляційної скарги про те, що заходи забезпечення позову впливають на фінансово-господарську діяльність банку не заслуговують на увагу суду, оскільки застосовані заходи забезпечення позову стосуються лише зупинення виконання конкретного виконавчого напису нотаріуса, який є предметом позовних вимог, та жодним чином не впливає на здійснення господарсько-фінансової діяльності банку, не зупиняє її, не перешкоджає їй та не містять заборони здійснення господарської діяльності фінансової установи.

Суд також не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції в ухвалі про забезпечення позову не вирішив питання про зустрічне забезпечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Враховуючи зазначену норму, суд наділений правом, а не обов`язком вирішувати питання, щодо зустрічного забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції при розгляді заяви про забезпечення позову, в резолютивній частині ухвали зазначив про задоволення заяви про забезпечення доказів, суд вважає опискою.

Оскільки, заяву було подано саме про забезпечення позову і фактично було вжито саме захід забезпечення позову, вищезазначена помилка не впливає на вирішення спору по суті.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 374,375,376,381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09 квітня 2019 рокубез змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 10.07.2019.

Головуючий суддя С. І. Мурашко

Судді А. М. Головань

О. Л. Карпенко