ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019 року

м. Харків

Справа № 638/16569/18

Провадження № 22-ц/818/2381/19

Категорія: інші

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Кіся П.В.,

суддів: - Хорошевського О.М., Яцини В.Б.,

за участю секретаря - Пузікової Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 листопада 2018 року про зустрічне забезпечення у складі судді Семіряд І.В.,

у цивільній справі №638/16569/18 за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ей Ті Фінанс», Державного реєстратора Харківської обласної філії Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради Супруна В`ячеслава Васильовича, ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Харківського нотаріального округу Жамойда Галина Миколаївна про визнання незаконними дій із скасування державної реєстрації права власності і витребування майна із чужого незаконного володіння,-

встановив:

07.11.2018 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ей Ті Фінанс», Державного реєстратора Харківської обласної філії Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради Супрун В`ячеслава Васильовича, ОСОБА_1 , в якому просить :

- визнати незаконним та скасувати рішення Державного реєстратора Харківської обласної філії Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради Супруна В.В. від 05.10.2018 року, індексний номер рішення :43419912, про державну реєстрацію права власності ТОВ «Ей Ті ФІНАНС» на об`єкт нерухомого майна : однокімнатну квартиру за адресою : АДРЕСА_1 , що є предметом іпотеки за іпотечним договором № 0709/05/11/07-N від 29.03.2007 року.

- витребувати з чужого незаконного володіння у ОСОБА_1 об`єкт нерухомого майна : однокімнатну квартиру за адресою : АДРЕСА_1 ,, що належить їй на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 29.03.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Адамовою Людмилою Антонівною та зареєстрованим за № 1001;

- стягнути з ТОВ «Ей ТІ ФІНАНС» та Державного реєстратора Харківської обласної філії Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради Супруна ОСОБА_3 .В. суму судового збору у розмірі 4 465,95 грн.;

- стягнути ТОВ «Ей Ті Фінанс» та Державного реєстратора Харківської обласної філії Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради Супруна В.В. суму витрат на правові допомогу у розмірі 27 000,00 грн.

15.11.2018 року ОСОБА_1 звернувся з клопотанням про зустрічне забезпечення позову. в якому просить вжити заходів зустрічного забезпечення позову шляхом зобов`язання позивача протягом трьох днів покласти на депозитний рахунок суду 649123,12 грн. У разі невиконання позивачем ухвали суду щодо зустрічного забезпечення позову заходи забезпечення позову за ухвалою суду від 09.11.2018 скасувати.

В обґрунтування заяви зазначає, що спірна квартира придбана ним, як добросовісним набувачем на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу №1473. Зазначену квартиру він придбав для проживання з дружиною, але у зв`язку з тяжкою хворобою батька і раптовою потребою доглядати за ним у нього виникла необхідність продати квартиру.

01.11.2018 року між ним (Продавець) та ОСОБА_4 (Покупець) укладено договір завдатку, відповідно до умов якого сторони домовились про укладення договору купівлі-продажу спірної квартири за ціною 400 000,00 грн.

За умовами договору завдатку він зобов`язаний повернути завдаток покупцю в подвійному розмірі у сумі 140000 грн у разі, якщо договір не було укладено.

Він як власник спірної квартини , поніс витрати зі сплати заборгованості за комунальні послуги у розмірі 27123,12 грн.

Крім того, застосована заборона виселення призведе до порушення його права на житло, будуть понесені за рік судового спору збитки в сумі щонайменше 12000 грн з розрахунку 1000.00 грн. за сплату комунальних послуг на місяць, також, враховуючи не можливість проживання з позивачем у одному приміщенні, він змушений буде орендувати житло, що також призведе до понесення витрат за 12 місяців така сума може становити 60000 грн, також позбавлення його можливості користуватися квартирою призведе до збитків у вигляді втраченої вигоди у сумі 400000 грн, оскільки він розраховував їх отримати 15.11.2018 року від продажу квартири, вартість витрат, спричинених забезпеченням становить 649123,12 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 09.11.2018 року та ухвалити нове судове рішення, яким вжити заходи із зустрічного забезпечення позову ОСОБА_2 шляхом зобов`язання позивача протягом трьох днів покласти на депозитний рахунок суму 643 123,12 грн., з яких 400 000,00 грн. упущена вигода, пов`язана з тим, що договір купівлі продажу квартири 15.11.2018 року ним не укладений та кошти в сумі 400 000,00 грн від покупця не отримані, 140 000,00 грн. шкода, спричинена обов`язком повернення ним ОСОБА_4 завдатку за продаж квартири в подвійному розмірі, 27 123,12 грн. - понесені ним збитки у вигляді оплати утвореного ОСОБА_2 боргу за комунальні послуги, 12 000,00 грн. збитки, які будуть спричинені йому оплатою за комунальні послуги по спірній квартирі за 12 місяців, 60 000,00 грн. - збитки, які будуть спричинені йому орендною іншого житла за 12 місяців тривання судового спору.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом не застосовано заходи зустрічного забезпечення.

Зазначає, що у позивача ОСОБА_2 відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків, які можуть бути спричинені йому забезпеченням позову.

Вказує, що висновок суду про відсутність доказів спричинення йому шкоди відсутні не відповідає фактичним обставинам справи.

Зазначає, що судом не взято до уваги те, що йому вже були спричинені збитки, оскільки позивач не сплачувала витрати за житлово-комунальні послуги, які сплачено ним в повному обсязі у розмірі 27 000,00 грн.

Також судом не був взятий до уваги договір завдатку, укладений 01.11.2018 року між ним ( Продавець) з ОСОБА_4 ( Покупець) на суму 70 000,00 грн., відповідно до якого сторони домовились про укладення договору купівлі-продажу спірної квартири за 400 000,00 грн. Згідно умов договору завдатку, у разі неможливості продажу квартири з незалежних від покупця причин , він повинен повернути завдаток у подвійному розмірі.

Крім того, судом не взято до уваги, що він та ОСОБА_2 не є членами однієї родини, а тому не можуть проживати в спірній квартирі, при наявності заборони виселення ОСОБА_2 , він вимушений буде орендувати інше житло. Можливі збитки, які будуть спричинені йому орендою іншого житла за 12 місяців тривання судового спору, визначає сумою в 60 000,00 грн.

Також ним, як власником спірної квартири, можуть бути понесені збитки ,які будуть спричинені йому оплатою за комунальні послуги по спірній квартирі за 12 місяців, а всього 12 000,00 грн.

Вартість витрат, спричинених забезпеченням позову становить 649 123,12 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_2 адвокат Терпелюк Є.В. просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Відзив мотивовано тим, що апеляційна скарга є необґрунтованою, відсутність у позивача іншого нерухомого майна, не може свідчити про те, що вона не може компенсувати апелянту спричинену шкоду заходами забезпечення позову за рахунок інших власних фінансово-грошових ресурсів.

Хоча позивач і знаходиться більшість часу за межами території України, але вона має зареєстроване місце проживання в Україні, а саме АДРЕСА_2 .

Стосовно розміру збитків в сумі 27 123,12 грн., спричинених апелянтом за комунальні послуги, зазначає, що апелянтом не підтверджено за який період виникла зазначена заборгованість, доводи апеляційної скарги в цій частині є припущеннями.

Щодо понесених апелянтом збитків у зв`язку з укладеним договору завдатку та не укладеним договору купівлі-продажу спірної квартири, зазначає, що відповідно до п.2 ч.2.ст. 22 ЦК України під упущеною вигодою слід розуміти доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин,якби її право не було порушено, а ухвалою суду про забезпечення позову ніякі права відповідача не порушено.

Щодо витрат на оренду житла та сплату комунальних послуг, зазначає, що заходи забезпечення позову, які вжиті судом, не обмежують апелянта у праві проживати у спірній квартирі, а тому ці витрати ніяк не пов`язані з заходами забезпечення позову.

ТОВ «Ей Ті Фінанс» у відзиві на апеляційну скаргу просить скасувати ухвалу та постановити нову про задоволення заяви, якою забезпечити заходи із зустрічного забезпечення позову.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, звернувся до суду апеляційної інстанції з заявою про розгляд справи за його відсутності. Зазначає, що апеляційну скаргу підтримує та просить її задовольнити.

Третя особа - приватний нотаріус ХМНО Жамойда Г.М. також в судове засідання не з`явилася, направила письмові пояснення де вказала, що згідно даних Реєстру для реєстрації нотаріальних дій (справа № 02-03, том № 4) 19 жовтня 2018 року нею була вчинена нотаріальна дія за р. № 1473. а саме: посвідчено договір купівлі-продажу квартири. укладеного між ТОВ «ЕЙ ТІ ФІНАНС» та ОСОБА_1 .

Згідно матеріалів нотаріальної справи 02-03 том №4 0. право власності на спірну

квартиру було зареєстроване за ГОВ «Ей Ті Фінанс» та документи, що були подані для вчинення нотаріальної дії відповідали вимогам ст. 46. 47 ЗУ «Про нотаріат».

Зазначила, що під час вчинення нотаріальної дії нотаріусом було здійснено відповідні пошуки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно згідно ст. 46-1 ЗУ «Про нотаріат»,згідно яких заборони, арешти чи інші обтяження щодо спірного об`єкта були відсутні. Також нотаріусом було оглянуто статутні документи ТОВ «Ей Ті Фінанс»

(ідентифікаційний код юридичної особи 39555684). перевірено повноваження

представника юридичної особи, правоздатність та дієздатність юридичної особи.

Інші учасники справи повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи, про поважність причин неявки суд не сповістили, відзивів на апеляційну скаргу не надали..

Зважуючи на положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 44, 371, 372 ЦПК України апеляційний суд розглядає справу за відсутністю учасників справи, оскільки їх неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відмовляючи у задоволені клопотання про зустрічне забезпечення позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що заявником не надано доказів на підтвердження того, що застосований судом захід забезпечення позову може спричинити відповідачу збитків або майновий стан позивача може зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Забезпечення позову, в тому числі і зустрічне забезпечення регулюється розділом І главою 10 ЦПК України.

Відповідно до п. 1ч.1 , ч. 3 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.7 ст.153 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Регламентація питання про зустрічне забезпечення позову здійснюється положеннями ст. 154 ЦПК України. Зокрема вказаною нормою передбачено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

З аналізу наведеної норми вбачається, що єдиним критерієм застосування судом зустрічного забезпечення позову є забезпечення можливості відшкодування збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. При цьому, можливість таких збитків має бути ретельно досліджена судом, визначено їх потенційний розмір, оцінено співмірність застосованих заходів забезпечення позову розміру таких можливих збитків та розміру зустрічного забезпечення.

Як вбачається з матеріалів справи, вказані обставини судом першої інстанції при вирішенні питання про зустрічне забезпечення ретельно розглянуті та оцінені, а оскаржувана ухвала містить аргументовані мотивації як щодо розміру зустрічного забезпечення, так і щодо відсутності необхідності в його застосуванні.

Окрім того, обов`язок застосувати зустрічне забезпечення в розумінні ч. 3 ст. 154 ЦПК України виникає у суду лише тоді, коли позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Матеріали справи доказів, передбачених ст. 154 ЦПК України випадків обов`язкового застосування зустрічного забезпечення не мають, оскільки ОСОБА_2 має зареєстроване місце проживає на території України, а докази щодо можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, суду не надано.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Апеляційний суд, встановивши, що суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права, залишає це судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку, відповідно до статті 389 ЦПК України, не підлягає.

Повне судове рішення складено 08 липня 2019 року.

Головуючий: П.В. Кісь

Судді : О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина