Справа № 214/1168/19
2/214/1440/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

12 липня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі: головуючого судді Гриня Н.Г., при секретарі Печарник З.І.,

розглянувши у судовому засіданні у місті Кривому Розі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якій позивач просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 04.03.2011 року Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №59. Від подружнього життя у сторін є донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .Підставою для позову є розбіжність поглядів з відповідачем на подружнє життя, сім`ю, погіршення взаємовідносин, у результаті чого з січня 2015 року вони фактично припинили подружнє життя. Позивач переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе.

Ухвалою суду від 20.03.2019 року позовну заяву було призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження.

Позивач у судове засідання не з`явилася, однак надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_4 просить залишити без змін.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повернення.

Керуючись ст. 280 ЦПК України, суд вважає, що дану справу можливо вирішити на підставі наявних в ній доказів, з урахуванням думки позивача, за відсутності відповідача і постановити заочне рішення.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 04.03.2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб (а.с.4).

Від подружнього життя мають доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

Спору про розподіл майна та визначення місця проживання дитини у сторін на даний час немає.

Згідно з статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України, передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до частини другої статті 104, частини третьою статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.

За змістом частини третьої статті 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Позивач в заяві вказала, що сторони шлюбні відносини з січня 2015 року фактично припинили, спільне господарство не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують.

З огляду на викладене, суд виходить з того, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, в той час як сторони не мають наміру зберегти шлюб.

За таких обставин суд дійшов висновку, що сім`я сторін по справі розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, за таких обставин, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України у зв`язку із тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства закріпленого ст. 13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 112 СК України, ст.ст. 200, 206, 211, 259, 264-268, 272 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - задовольнити в повному обсязі.

Шлюб зареєстрований 04.03.2011 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 (адреса: АДРЕСА_2 ) Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №59 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище позивача ОСОБА_4 залишити без змін.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його проголошення не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно ст.285 ЦПК України та поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через районний суд протягом 30 днів з дня його ухвалення.

Повний текст рішення складено 12.07.2019 року.

Суддя Н.Г. Гринь