Постанова

Іменем України

08 липня 2019 року

м. Київ

справа № 555/1931/16-ц

провадження № 61-23367 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І.,

Кривцової Г. В.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1

представник заявника - ОСОБА_2 ,

заінтересована особа - управління Пенсійного фонду України

в Березнівському районі Рівненської області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України

в Березнівському районі Рівненської області на ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 10 березня 2017 року у складі судді

Боймиструка С. В.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст заяви

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання у визначеному місці, заінтересована особа - управління Пенсійного фонду України

в Березнівському районі Рівненської області.

У заяві зазначала, що у період з 01 січня 1990 року по 27 січня 1999 року постійно проживала у смт. Клесів, Сарненського району,

Рівненської області, територія якого зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи. Протягом цього часу за місцем свого постійного проживання та місцем постійної роботи зареєстрована не була. Встановлення факту постійного проживання за вищевказаною адресою є необхідним для зменшення віку виходу на пенсію.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 10 жовтня

2016 року встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 у період

з 01 січня 1990 року по 12 лютого 1990 року:

АДРЕСА_1 .

Рішення суду мотивовано тим, що ОСОБА_1 працювала з січня 1990 року в філії заводу вимірювальної апаратури «Буревісник» - «Моноліт», що знаходиться у смт. Клесів, Сарненського району, Рівненської області. Факт постійного проживання заявниці за місцем роботи підтверджується зокрема, довідкою Клесівської селищної ради від 24 березня 2016 року

№ 2600 та іншими доказами.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 10 березня 2017 року

у задоволенні клопотання управління Пенсійного фонду України

в Березнівському районі Рівненської області про поновлення строку апеляційного оскарження рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 10 жовтня 2016 року відмовлено,

у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Березнівському районі Рівненської області на рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 10 жовтня 2016 року відмовлено з підстав, встановлених частиною третьою

статті 297 ЦПК України 2004 року.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у квітні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, управління Пенсійного фонду України в Березнівському районі Рівненської області, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 10 березня 2017 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ від 06 квітня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу

№ 555/1931/16-ц із Березнівського районного суду Рівненської області

У травні 2018 року справа передана до Верховного Суду.

У червні 2019 року згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді-доповідачеві.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що висновки суду апеляційної інстанцій незаконними, оскільки порушують норми процесуального права

у визначенні поважності підстав для поновлення строку звернення до суду, які судом не враховані.

Відзив на касаційну скаргу до суду не подано.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга управління Пенсійного фонду України в Березнівському районі Рівненської області задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 02 листопада 2016 року апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Березнівському районі Рівненської області залишено без руху у зв`язку із несплатою судового збору та надано заявнику строк для усунення недоліків. Оскільки документ, що підтвердив би сплату судового збору до суду не надійшов, ухвалою суду від 04 січня 2017 року апеляційну скаргу визнано неподаною та повернуто заявнику.

24 січня 2017 року управління Пенсійного фонду України в Березнівському районі Рівненської області повторно звернулося до суду з апеляційною скаргою на рішення Березнівського районного суду від 10 жовтня 2016 року та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження. Наведені апелянтом причини пропуску строку, а саме відсутність коштів для сплати судового збору за подання первісної апеляційної скарги, у зв`язку з чим вона була повернута, визнані судом неповажними. Ухвалою від 07 лютого 2017 року вищевказану апеляційну скаргу залишено без руху, заявнику надано строк - тридцять днів з моменту отримання копії ухвали для надання заяви про поновлення строку із зазначенням інших причин його пропуску та надання документу, що підтверджує сплату судового збору.

Суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що недостатність фінансування для сплати судового збору не можна вважати поважною та достатньою підставою для поновлення строку звернення до суду, тому ухвалою від 10 березня 2017 року у задоволенні клопотання управління Пенсійного фонду України в Березнівськомй районі Рівненської області про поновлення строку апеляційного оскарження рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 10 жовтня 2016 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Березнівському районі Рівненської області на вищезазначене рішення відмовлено.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Якщо вказані підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження (частина третя статті 297 ЦПК України

2004 року).

Аналогічні положення містяться в пункті 4 частини першої статті 358 ЦПК України, згідно яких суддя апеляційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Згідно з частиною першою статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

ЦПК Українине містить вичерпного переліку підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Разом з тим, право суду на поновлення строку не є безмежним.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободпроголошено право на справедливий судовий розгляд. Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

При цьому безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, яке набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність та відповідає прецедентній практиці Європейського Суду з прав людини, наведеній, зокрема в його рішенні «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року та інших.

Отже, доводи наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставою для скасування судового рішення суду апеляційної інстанції, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи й зводяться до переоцінки судом доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Березнівському районі Рівненської області залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 10 березня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Г.В. Кривцова