Справа № 404/1513/18
Номер провадження 8/404/4/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2019 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі головуючого судді- Бершадської О.В.

за участі секретаря - Вітохіної Н.А.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 , представник заявника- ОСОБА_2 ,

представник позивача- Белашов К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому, у порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 26 листопада 2018 року за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 листопада 2018 року за нововиявленими обставинами.

Заяву мотивує тим, що заочним рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 листопада 2018 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі -78 860,42 грн. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 788,60 грн.

Із заочним рішенням він погодився і проти позовної заяви не заперечував.

При цьому, дійсно, в жовтні 2014 року між ним та позивачем виникла домовленість про продаж гаражу та земельної ділянки під ним, які належали його батьку, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадщину прийняла його баба ОСОБА_4 , та за її згодою , він надав у користування ОСОБА_3 дане майно.

06.10.2014 року, після погодження ціни об`єкту нерухомості в розмірі 6 000 доларів США, він взяв перший аванс в розмірі 500 доларів, про що написав розписку. Потім , ще декілька разів отримував грошові кошти від ОСОБА_3 за гараж. Влітку 2017 року його баба , дізнавшись про зміну погодженої ціни гаражу та земельної ділянки під ним, з 6000 доларів на 4800 доларів США, відмовилася укладати саме з позивачем договір купівлі-продажу . Зважаючи на таку її позицію, про зміну якої вона його не повідомила, він був упевнений у відсутності нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу на момент ухвалення судом заочного рішення про стягнення з нього на корись позивача грошових коштів, одержаних від останнього як попередню оплату в рахунок суми за основним договором. У березні 2019 року його баба померла.

05.04.2019 року він дізнався з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про те, що власником 11.09.2018 року гаражу та земельної ділянки під ним став ОСОБА_3 в результаті укладення договору купівлі-продажу з його бабою. Дана обставина, що має істотне значення для справи та існувала на момент розгляду справи , йому не була відома, а також не була встановлена судом через приховування позивачем відомостей про укладання 11.09.2018 року договору купівлі-продажу, обставини та умови такого укладання йому на жаль не відомі.

Тому, з посиланням на норми статей 423-425 ЦПК України, просив задовольнити дану заяву , скасувати заочне рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26.11.2018 року та призначити справу до нового розгляду .

В судовому засіданні заявник, його представник доводи заяви підтримали та просили їх задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні заяви про перегляд судового рішення від 26.11.2018 року за нововиявленими обставинами через безпідставність та необґрунтованість.

Суд заслухавши виступи учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, знаходить заяву такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З`ясовано, що заочним рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 листопада 2018 року у цивільній справі , позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, задоволено. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі -78 860,42 грн. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 788,60 грн.

Як зазначає сам відповідач, з даним рішенням він погодився, відзиву на позов не подавав.

Відповідно до ст.423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Згідно ч.ч.4, 5 ст.423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

У пунктах 3, 4, 5 постанови від 30.03.2012 №4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснив, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої ст. 361 ЦПК (на даний час ст.423 ЦПК України), є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Для визначених пунктами 3, 4 частини другої ст. 361 ЦПК нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів).

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Заявник у своїй заяві про перегляд заочного рішення у зв`язку з ново виявленими обставинами зазначав, що під час ухвалення судового рішення він не знав про укладання договору купівлі-продажу гаражу та земельної ділянки між позивачем та його бабою.

Оцінюючи доводи заявника, суд вважає, що відомості, які надані суду заявником, не містять істотних для справи обставин, що не були встановлені судом та могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, так як даний договір не міг впливати на висновки суду про права та обов`язки відповідача , зважаючи , що останній не мав ніякого відношення до укладеного договору між позивачем та ОСОБА_4 . Предметом розгляду справи було стягнення грошових коштів, які відповідач приймав від позивача як аванс в рахунок майбутнього укладання договору, який із ним так і не був укладений, оскільки ОСОБА_1 не був власником ні гаражу, ні земельної ділянки.

Таким чином, враховуючи предмет та підстави позову, встановлені судом обставини та визначені відповідно до них правовідносини, норми матеріального права, які ці правовідносини регулюють і були застосовані судом при вирішенні цього спору, та зважаючи на те, що нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, суд приходить до висновку про відсутність підстав для перегляду рішення суду.

Крім того, не є зрозумілою сама позиція заявника, де відповідно він просить суд переглянути заочне рішення від 26 листопада 2018 року за нововиявленими обставинами, а тим самим в прохальній частині заяви просить скасувати заочне рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26.11.2018 року та призначити справу до нового розгляду, що не відповідає вимогам статті 429 ЦПК України.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення.

Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, N 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 3.04.2008 року).

Також, Європейський суд з прав людини зазначив, що процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, від 18.11.2004 року).

Тому, керуючись ст. ст. 259, 353, 429 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 26 листопада 2018 року за нововиявленими обставинами у цивільній справі за позово м ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів відмовити та заочне рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 листопада 2018 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошових коштів в розмірі -78 860,42 грн. Стягнення із ОСОБА_1 на користь держави судового збору в розмірі - 788,60 грн., залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда О. В. Бершадська