РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2019 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Владимирської І.М., при секретарі Сафроновій К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Селидівської міської ради, про визнання права власності та права на спадок за законом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду із позовом до Селидівської міської ради про визнання права власності та права на спадок за законом. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 07.06.1958 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням виконавчого комітету Селидівської міської ради депутатів трудящихся від 16.07.1961 року їм було відведено під індивідуальне будівництво земельну ділянку площею 700 кв.м., та надано дозвіл на будівництво житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . При сумісному житті ними був побудований будинок загальною площею 42,7 кв.м., житловою площею 25,6 кв.м., який є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 та частки в праві власності їх є рівними по 1/2 кожного. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 . Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді 1/2 частки вищевказаного житлового будинку. Дружина померлого ОСОБА_1 та його сини ОСОБА_2 та ОСОБА_5 фактично прийняли спадщини та вступили в управління та володіння спадковим майном, що складається з 1/2 частки житлового будинку А-1, загальною площею 42,7 кв.м., житловою площею 25,6 кв.м. з приналежними до нього надвірними будівлями та спорудами: тамбур а-1, сарай Д-1, сарай С-1, літня кухня Б-1, гараж Г-1, погріб п-1, паркан N', ворота N'' по 1/6 частці кожному. Однак, нотаріально право на спадкове майно ніхто із спадкоємців не оформив та свідоцтво про право власності не отримував. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 . Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді 1/6 частки вищевказаного житлового будинку, оскільки він фактично прийняв спадкове майно, постійно проживав із спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, вступив в володіння спадковим майном, підтримував майно в належному стані, сплачував податки та комунальні послуги. Після смерті ОСОБА_5 спадкоємцями є мати ОСОБА_1 , дружина ОСОБА_6 та донька ОСОБА_3 . Позивач ОСОБА_1 та дружина ОСОБА_6 відмовились нотаріально від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 на користь його доньки ОСОБА_3 . Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до приватного нотаріуса Селидівського міського нотаріального округу Донецької області Шарафєєвої І.В. про прийняття спадщини та одержання свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, постановами приватного нотаріуса від 09.03.2018 року та 12.09.2018 року позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді 1/6 частки кожному на житловий будинок з приналежними до нього надвірними будівлями та спорудами, оскільки відсутні документи, що підтверджують право власності на спадкове майно. 22.08.2017 року позивачу ОСОБА_3 було видане державним нотаріусом Першої селидівської державної нотаріальної контори Климовою О.В. свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , на земельну ділянку, розташовану на території Селидівської міської ради за реєстровим номером 1726. 07.11.2018 року постановою нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій ОСОБА_3 було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частки вищевказаного будинку, у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності на спадкове майно. В подальшому позивачі надали уточнення позовних вимог, а саме просять суд визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом на 1/6 частку житлового будинку А-1, загальною площею 42,7 кв.м., житловою площею 25,6 кв.м. з приналежними до нього надвірними будівлями та спорудами: тамбур а-1, сарай Д-1, сарай С-1, літня кухня Б-1, гараж Г-1, погріб п-1, паркан N', ворота N'', що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить спадкодавцю ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом на 1/6 частку житлового будинку А-1, загальною площею 42,7 кв.м., житловою площею 25,6 кв.м. з приналежними до нього надвірними будівлями та спорудами: тамбур а-1, сарай Д-1, сарай С-1, літня кухня Б-1, гараж Г-1, погріб п-1, паркан N', ворота N'', що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить спадкодавцю ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; за ОСОБА_3 право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом на 1/6 частку житлового будинку А-1, загальною площею 42,7 кв.м., житловою площею 25,6 кв.м. з приналежними до нього надвірними будівлями та спорудами: тамбур а-1, сарай Д-1, сарай С-1, літня кухня Б-1, гараж Г-1, погріб п-1, паркан N', ворота N'', що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить спадкодавцю ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 11.12.2018 року цивільну справу за вищевказаним позовом залишено без руху.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 17.12.2018 року продовжено строк усунення недоліків за вищевказаною позовною заявою.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 27.12.2018 року відкрито провадження по вищевказаній цивільній справі та розгляд справи призначений за правилами позовного (загального) провадження.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 26.02.2019 року продовжено по цивільній справі підготовче провадження.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 06.06.2019 року закрито підготовче провадження по зазначеній справі та справу призначено до судового розгляду.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просять суд слухати справу у їх відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечували

Суд, дослідивши надані докази й матеріали справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, прийшов до наступного.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 22.01.2018 року, виданого повторно Селидівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 07.06.1958 року, актова запис № 148. Після реєстрації ОСОБА_1 присвоєно прізвище « ОСОБА_1 ».

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 06.12.1961 року, виданого Селидівським р/б РАГС Донецької області, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , актова запис № 404.

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_3 від 16.09.1959 року, виданого Селидівським рай. бюро РАГС Сталінської області, ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , актова запис № 297.

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_4 від 06.04.1918 року, виданого повторно Селидівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій, ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 , її батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , актова запис № 79.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 06.04.1918 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Селидівського міського управління юстиції у Донецькій, ОСОБА_11 та ОСОБА_3 04 жовтня 2014 року зареєстрували шлюб, актова запис № 135. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_3 присвоєно прізвище « ОСОБА_3 ».

Згідно довідки № 11 від 10.01.2018 року, виданої КП «Селидівське бюро технічної інвентаризації», житловий будинок з усіма надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , числиться за ОСОБА_4 . Об`єкт складається з: житлового будинку А-1 загальною площею 42,7 кв.м., житловою площею 25,6 кв.м., надвірних будівель та споруд: а- 1 тамбур, п-1 погріб, Б-1 літня кухня, С-1 сарай, Г-1 гараж, Д-1 сарай, N' паркан, N'' ворота.

Згідно Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.06.2011 року № 91, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.07.2011 року за № 830/19568 - будівлі та споруди не є самочинно побудованими (побудовані до 1992 року).

Згідно листа № 1-18 від 13.06.2018 року, відділ архітектури та будівельного контролю Селидівської міської ради повідомляє, що житловий будинок з господарчими спорудами, які збудовані ОСОБА_4 , згідно довідки КП «Селидівське БТІ» від 10.01.2018 року № 11 має поштову адресу: АДРЕСА_1 .

Згідно листа № 01-22/43 від 28.09.2018 року, архівний відділ Селидівської міської ради повідомляє, що надати копію трудящихся від 16.07.1961 року про дозвіл на будівництво житлового будинку та виділення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 не можливо. Документи Селидівської міської ради за вказаний період передані на подальше державне зберігання до держархіву Донецької області.

Згідно листа № 01-26/56вх. від 19.11.2018 року, Державний архів Донецької області повідомив, що всі документи, які знаходились на зберіганні в держархіві області залишились у м. Донецьку, на тимчасово окупованій території України. Провести виявлення та надати архівну копію рішення Селидівської міської ради депутатів трудящих від 16 липня 1961 року про дозвіл на будівництво житлового будинку та виділення земельної ділянки ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , за фондами держархіву області не можливо.

Відповідно до Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , квартал № 7 , виготовленого станом на 10.01.2018 р. КП «Селидівське БТІ», на ім`я ОСОБА_4 , вбачається, що загальна площа будинку становить 42,7 кв.м, житлова площа будинку становить 25,6 кв.м, допоміжна 9,2 кв.м, складається з: житлового будинку А-1, надвірних будівель та споруд: а- 1 тамбур, С-1, Д-1 сарай, Б-1 літня кухня, Г-1 гараж, n1 погріб, N' паркан, N'' ворота.

Згідно довідки від 29.03.2018 року, виданої КП «Комунальник м. Селидове», за адресою АДРЕСА_1 , мешкав ОСОБА_4 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ним постійно по день його смерті були зареєстровані: дружина ОСОБА_1 , невістка ОСОБА_6 та син ОСОБА_5 .

Згідно довідки від 29.03.2018 року, виданої КП «Комунальник м. Селидове», за адресою АДРЕСА_1 , мешкав ОСОБА_5 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з ним по день його смерті були зареєстровані: мати ОСОБА_1 та дружина ОСОБА_6 .

Згідно довідки від 20.02.2018 року, виданої Селидівською міською радою, ОСОБА_2 після смерті свого батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 , протягом шести місяців вступив в фактичне управління та користування спадковим майном, що складається із будинку, кухні, гаражу, сараю за адресою: АДРЕСА_1 . Допомагав закінчувати будівництво гаража, кухні, сараю.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 20.11.1998 року, виданого відділом реєстрації актів громадського стану м. Селидове, ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 372.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 від 20.02.2017 року, виданого Селидівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 86.

Згідно довідки № 33/01-09 від 30.01.19 року Перша селидівська державна нотаріальна контора повідомляє, що після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року приватним нотаріусом Селидівського міського нотаріального округу Шарафєєвою І.В. було заведено 09.03.2018 року спадкову справу № 30/2018, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Згідно даних Спадкового реєстру від імені померлого заповітів не посвідчувалось.

Як вбачається зі спадкової справи № 30/2018 заведеної приватним нотаріусом Селидівського міського нотаріального округу Шарафєєвої І.В., після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , з заявами № 68 та № 69 про прийняття спадщини від 09.03.2018 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Селидівського міського нотаріального округу Шарафєєвої.

Згідно заяви № 68 про прийняття спадщини від 09.03.2018 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Селидівського міського нотаріального округу Шарафєєвої І.В., про видачу свідоцтва про право власності на 1/2 частку в спільному майні подружжя, яка складається із житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно заяви № 69 про прийняття спадщини від 09.03.2018 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Селидівського міського нотаріального округу Шарафєєвої І.В., про прийняття спадкового майна після смерті чоловіка ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою приватного нотаріуса Селидівського міського нотаріального округу Шарафєєвої І.В. 09.03.2018 року ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а саме в видачі свідоцтва про право власності на 1/2 частку в спільному майні подружжя, у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчує право власності ОСОБА_4 на житловий будинок.

Постановою приватного нотаріуса Селидівського міського нотаріального округу Шарафєєвої І.В. 09.03.2018 року ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а саме в видачі свідоцтва на спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчує право власності ОСОБА_4 на житловий будинок.

Згідно заяви № 205 про прийняття спадщини від 12.09.2018 року ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса Селидівського міського нотаріального округу Шарафєєвої І.В., про прийняття спадкового майна після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою приватного нотаріуса Селидівського міського нотаріального округу Шарафєєвої І.В. 12.09.2018 року ОСОБА_2 було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а саме в видачі свідоцтва на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчує право власності ОСОБА_4 на житловий будинок.

Згідно довідки № 441/01-09 від 02.04.2018 року Перша селидівська державна нотаріальна контора повідомляє, що після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , Першою селидівською державною нотаріальною конторою було заведено 09.03.2018 року спадкову справу № 122/2017. Надійшла заява про прийняття спадщини 20.06.2017 року за № 251 від ОСОБА_3 доньки померлого. Також надійшла заява про відмову від спадщини 20.06.2017 року за № 252 від ОСОБА_6 дружини померлого. 22.08.2017 року були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_3 . Згідно даних Спадкового реєстру від імені ОСОБА_5 заповітів не посвідчувалось.

Як вбачається зі спадкової справи № 122/2017, заведеної Першою селидівською державною нотаріальною конторою Донецької області після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , з заявою № 251 про прийняття спадщини від 20.06.2017 року ОСОБА_3 звернулась до Першої селидівської державної нотаріальної контори.

Згідно заяви № 251 про прийняття спадщини від 20.06.2017 року ОСОБА_3 звернулась до Першої селидівської державної нотаріальної контори, про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно заяви № 252 від 20.06.2017 року ОСОБА_6 звернулась до Першої Селидівської державної нотаріальної контори, про відмову від спадщини, що залишилась після смерті її чоловіка ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь доньки померлого ОСОБА_3 .

Згідно заяви № 254 від 22.06.2017 року ОСОБА_1 звернулась до Першої Селидівської державної нотаріальної контори, про відмову від спадщини, що залишилась після смерті її сина ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь доньки померлого ОСОБА_3 .

Згідно заяви № 351 від 22.08.2017 року ОСОБА_3 звернулась до Першої Селидівської державної нотаріальної контори, про видачу її свідоцтва про право власності на спадщину за законом на земельні ділянки, розташовані на території Селидівської міської ради Донецької області, за кадастровим № НОМЕР_7 , площею 6,1200 га, рілля, за кадастровим № НОМЕР_8 , площею 0,2800 га, пасовища, цілове призначення (використання) - ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.08.2017 року, посвідчених державним нотаріусом Першої селидівської державної нотаріальної контори, спадкоємцем на спадкове майно ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 є його донька ОСОБА_3 , у тому числі з урахуванням 2/3 часток від яких відмовились ОСОБА_6 дружина та ОСОБА_13 мати. Спадщина, на яку видане свідоцтво складається з: земельних ділянок, розташовані на території Селидівської міської ради Донецької області, за кадастровим № НОМЕР_7 , площею 6,1200 га, рілля, та за кадастровим № НОМЕР_8 , площею 0,2800 га, пасовища, цілове призначення (використання) - ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Постановою державного нотаріуса Першої Селидівської державної нотаріальної контори Климовою О.В. 07.11.2018 року ОСОБА_3 було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а саме в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок АДРЕСА_1 , після смерті батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з відсутністю документів на спадкове майно оригіналів.

Згідно п. 4 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України від 16.01.2003 року, положення даного кодексу застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного суду України в постанові № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 548 ч. 1 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

З наведеного вбачається, що на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 був чинним ЦК УРСР, нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини) (ст. 549 ч. 1 п.1 ЦК УРСР).

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ч. 1ст. 529 ЦК УРСР 1963 р.).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Також, згідно п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 18/5 від 18.06.1994 року (яка була чинна на час відкриття спадщини), доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Таким чином, дружина померлого ОСОБА_1 та син ОСОБА_5 були спадкоємцями за законом і фактично прийняли спадщину шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном, оскільки станом на 20.11.1998 р., були зареєстровані разом із ОСОБА_4 до дня його смерті за адресою: АДРЕСА_1 , тобто у спірному житловому будинку.

Крім того, син померлого ОСОБА_4 - ОСОБА_2 , фактично прийняв спадщину протягом шести місяців після його смерті шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном, за адресою: АДРЕСА_1 , тобто у спірному житловому будинку, оскільки згідно матеріалів справи ОСОБА_2 закінчував будівництво гаража, кухні, сараю.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Суд звертає увагу, що ОСОБА_3 будучи спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька ОСОБА_5 , прийняла спадщину шляхом подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та отриманням свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_5 на земельні ділянки.

Згідно зі ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі ст. 1268 ч.5 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 р. № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Закону України від 01.07.2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Закону України від 01.07.2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

Згідно роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться у листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Аналізуючи вищевказані норми закону, суд вважає, що позивачі позбавлені можливості іншим шляхом захистити своє право власності на спадщину за законом, до складу якої входить нерухоме майно, а тому приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом підлягають задоволенню в порядку ст. 1216, ст. 1217, п.1 ч. 2, абз .2 ст.16 ЦК України, так як способами захисту цивільних прав та інтересів може бути шляхом визнання права.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР, ст. ст. 328, 392, 1216-1217, 1233, 1268, 1296, п. 4 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, ст. ст. 10, 12, 81, 141, 200, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_9 ), ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_4 , ІПН НОМЕР_10 ), ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_5 , ІПН НОМЕР_11 ) до Селидівської міської територіальної громади(місцезнаходження: Донецька область, м. Селидове, вул. К.Маркса, б.8) про визнання права власності, визнання права на спадок за законом- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1/6 частку житлового будинку А-1, загальною площею 42,7 кв.м., житловою площею 25,6 кв.м. з приналежними до нього надвірними будівлями та спорудами: тамбур а-1, сарай Д-1, сарай С-1, літня кухня Б-1, гараж Г-1, погріб п-1, паркан N', ворота N'', що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті його батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1/6 частку житлового будинку А-1, загальною площею 42,7 кв.м., житловою площею 25,6 кв.м. з приналежними до нього надвірними будівлями та спорудами: тамбур а-1, сарай Д-1, сарай С-1, літня кухня Б-1, гараж Г-1, погріб п-1, паркан N', ворота N'', що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 1/6 частку житлового будинку А-1, загальною площею 42,7 кв.м., житловою площею 25,6 кв.м. з приналежними до нього надвірними будівлями та спорудами: тамбур а-1, сарай Д-1, сарай С-1, літня кухня Б-1, гараж Г-1, погріб п-1, паркан N', ворота N'', що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а після початку її функціонування, безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.М. Владимирська