Справа 206/6969/18
Провадження 2/206/286/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2019 року в залі суду в м.Дніпрі Самарський районний суд у Дніпропетровська у складі:

головуючий, суддя Сухоруков А.О.,

за участю секретаря Панюшкіної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Самарського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, треті особи: Восьма дніпровська державна нотаріальна контора, Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області, ОСОБА_2 , Відділ реєстрації майнових прав Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом зняття арештів в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна,

за участі представників:

позивача, адвоката Іванової Т.В.,

третьої особи - УСБУ Христич І.Ю.,

в с т а н о в и в:

17 грудня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Самарського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції, в якому з урахуванням останніх уточнень від 01 липня 2019 року, просить усунути перешкоди в здійсненні її права користування та розпорядження щодо домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що належить їй на підставі договору дарування від 30.03.1994р. посвідченого державним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу за реєстром № 1-675, шляхом зняття арешту, зареєстрованого в єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна під реєстраційними номерами: 4919152 - на підставі ухвали Самарського суду б/н від 06.01.2000 р.; 5586255 - на підставі ухвали б/н від 01.06.2002 р. старшого слідчого відділу СБ України Мироненко в справі №1-329/04; 7627653 - на підставі ухвали АА №942929.14.07.2008р. Самарського ВДВС, ухвали Індустріального суду від 12.02.2008р. справа № 2-1873; 7579085 - на підставі ухвали б/н Індустріального районного суду від 17.06.2008 р., справа № 2-1873 (а.с.2-5, 22-25, 39-41,113-117).

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що їй на праві особистої власності, на підставі договору дарування від 30.03.1994р. належить домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . У зв`язку з необхідністю продажу належного їй домоволодіння, 05.06.2018р. вона отримала інформацію з Державного реєстру майнових прав на нерухоме майно, зі змісту якого випливало заборона на майно: реєстраційний номер обмеження 4919152 на підставі ухвали Самарського районного суду б/н от 06.01.2000р.; реєстраційний номер обмеження 5586255 на підставі ухвали б/н от 01.06.2002р. старшого слідчого відділу СБ України Мироненко в справі № 1-329/04; реєстраційний номер обмеження 7627653 на підставі ухвали АА № 942929.14.07.2008р. Самарського ВДВС, ухвали Індустріального районного суду від 12.02.2008р. справа №2-1873; реєстраційний номер обмеження 7579085 на підставі ухвали б/н Індустріального районного суду від 17.06.2008р.; реєстраційний номер обмеження 9077327, який був накладений Жовтневим ВДВС ДМУЮ в рамках виконавчого провадження №11776226 по виконавчому листу .N2-2810/08 від 02.03.2009р. Згідно відповіді на запит адвоката від 17.12.2018р. на адресу ВДВС Самарського району вбачається, що у відповідності з Інформаційною довідкою Державного реєстру майнових прав на нерухоме майно й реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обмеження накладено державним виконавцем на виконання ухвали №2-1872 від 12.02.2007р. Однак будь яка інша інформація в Автоматизованій системі виконавчого провадження про виконавче провадження, в рамках якого на майно боржника накладено арешт відсутня, надати копії постанов про відкриття провадження та про закінчення виконавчого провадження не виявляється можливим, оскільки відповідно з п. 2 р. XI Правил ведення діловодства та архіву в органах виконавчої служби, а також приватними виконавцями, затвердженими наказом Міністерства Юстиції України від 07.06.2017р. за №1829/5, термін зберігання виконавчих проваджень переданих до архіву органів державної виконавчої служби, приватного виконавця складає три роки. Згідно діючого законодавства, зокрема Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999р. №606-Х1V зі змінами станом на 22.12.2011р. на момент накладення арешту на домоволодіння діяв порядок роботи з документами в органах державної виконавчої влади, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008р. за №2274/5, зокрема, п.9.9. передбачений термін зберігання виконавчого провадження також - 3 роки. Згідно п.9.10 Наказу завершення виконавчі провадження включаються в акт про включення виконавчих проваджень для знищення. Відповідно до вимог п.1.ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону України від 21.04.1999р. зі змінами на 22.12.2011р. у разі, закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду або до органу, який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також проводяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Невиконання вимоги цього Закону з боку ВДВС Самарського району є незаконним, обмежують її право власності на житловий будинок, оскільки вищевказані арешти повинні бути зняті в установленому законом порядку. 21 червня 2018р. представником позивача було направлено адвокатський запит на адресу Самарського районного суду про надання процесуальних документів щодо арешту домоволодіння, що їй належить. З відповіді суду від 27.06.2018р. стало відомо, що інформація про арешт домоволодіння міститься в кримінальній справі №1- 329/04, де є постанова слідчого СБУ від 12.05.2000р. про накладення арешту на домоволодінні та постанова суду Самарського району від 12.01.2007р. про зняття арешту з її майна у зв`язку з припиненням кримінального провадження стосовно її звільнення від кримінальної відповідальності. Майно зазначеною постановою суду було звільнено з-під арешту, за винятком житлового будинку по АДРЕСА_1 . Зазначені процесуальні документи містяться у витягу з державного реєстрі майнових прав на нерухоме майно про реєстрацію заборон під реєстраційними номерами; 4919152; 5586255; 7627653, 7579085, 9077327. В судовому засіданні були дослідженні матеріли кримінального провадження №1-329/04 в кількості 10 томів. В ході огляду документів постанова слідчого від 01.06.2002р. не виявлена. Зазначений факт вказує на те, що при внесенні записів до Державного реєстру була допущена технічна помилка в зазначенні підстави обмеження (постанова б/н від 01.06.2002р, яка підлягає скасуванню в порядку вимог ст.26 Закону України про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Постановою від 26.04.2019р. Самарського ВДВС ДМУЮ знято арешт з домоволодіння по АДРЕСА_1 , під реєстраційним номером 9077327. Який був накладений Жовтневим ВДВС ДМУЮ в рамках виконавчого провадження №11776226 по виконавчому листі №2-2810/08 від 02.03.2009р.

14.02.2019 року від представника відповідача Самарського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Чорного Є.О. надійшов письмовий відзив на позовну заяву, за змістом якого просять відмовити у задоволенні вимоги про стягнення з них судових витрат по справі. Зазначає, що відповідно до даних Автоматизованої системи виконавчого провадження на виконання до Самарського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області надходила ухвала №2-1873 від 17.06.2008 року видана Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, про накладення арешту в забезпечення позову на домоволодіння АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 . Державним виконавцем 27.06.2008 винесено постанову про відмову у відкриті виконавчого провадження у зв`язку з невідповідністю виконавчого документа ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, яка діяла на час прийняття рішення. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, обтяжено накладено державним виконавцем на підставі ухвали №2-1873 від 12.02.2008 року. Однак, інша інформація в Автоматизованій системі виконавчого провадження про виконавчі провадженню в рамках яких на майно боржника накладено арешт, відсутня. Відповідно до п. 2. р. XI Правил ведення діловодства та архіву в органах виконавчої служби та приватними виконавцями, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.06.2017 № 1829/5, строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. Щодо порушеного питання не надання відповідей на запити від 02.07.2018, 20.11.2018 року, зазначають, що запит від 02.07.2018 на адресу відділу не надходив. На запит від 20.04.2018 року відповідь була направлена заявнику 04.12.2018 року за вихідним номером 27778. Також заявнику направлено відповідь на його запит за № 206 від 20.11.2018 року14.01.2019 за вихідним номером 895 (а.с.43).

Представник позивача, адвокат Іванова Т.В. в судовому засіданні наполягала на задоволенні позову, з підстав викладених в останніх уточненнях до позовної заяви. Також просила прийняти відмову від позову в частині вимог позивача про усунення перешкод в користуванні домоволодінням за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване в єдиному реєстрі заборон відчужень об`єктів нерухомого майна під реєстраційним номером 9077327.

Представник відповідача Самарського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Чорний Є.О. в судових засіданнях залишив питання на розсуд суду, просили не стягувати з них судові витрати по справі.

Представник третьої особи Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області Христич І.Ю. в судовому засіданні просила вирішити позовні вимоги згідно чинного законодавства. Зазначила, що арешт повинен скасовувати суд який його накладав в порядку передбаченому Законом. Постанови про накладення арешту від 2002 року у кримінальному провадженні взагалі не існує. Також надала письмові пояснення, в яких зазначає, що з матеріалів обліково-контрольного провадження по кримінальній справі № 200 по обвинуваченню, зокрема ОСОБА_1 , що зберігаються в архіві Управління, вбачається, що постановою слідчого слідчого відділу Управління від 12.05.2000 відносно ОСОБА_1 порушена кримінальна справа за ознаками злочину, передбаченого ст.86-1 Розкрадання державного або колективного майна в особливо великих розмірах (Кримінального кодексу України, 1960 року), яка об`єднана із кримінальною справою № 200, що порушена постановою слідчого слідчого відділу Управління від 10.05.2000 відносно ОСОБА_3 за ознаками злочину, передбаченого ст.86-1 КК України. Відповідно до ст.225 КПК України зазначена об`єднана кримінальна справа № 200 у 5 томах направлена із супровідним листом № 8/352-200, 8/44 від 09.01.2001 прокурору Дніпропетровської області для затвердження обвинувального акту та направлення справи за підсудністю для розгляду справи по суті. Постановою Самарського районного суду Дніпропетровська від 16.08.2004 прийняте рішення про закриття кримінальної справи № 200 на підставі ч.3 ст.27, ч.2 ст.366, ч.2 ст.367 КК України, за п. «б» ст.1, ст.12 Закону України «Про амністію» від 11.05.2000, про що зазначається у довідці про наслідки судового розгляду кримінальної справи. У довідці по кримінальній справі № 200 зазначається про накладення арешту слідчим слідчого відділу Управління, зокрема, на житловий будинок площею 54,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . До матеріалів вказаного обліково-контрольного провадження по кримінальній справі № 200 також додається копія постанови Самарського районного суду м.Дніпропетровська у справі № 1-329/04 від 16.08.2004 про закриття кримінальної справи за звинуваченням ОСОБА_1 по ч.3 ст.27. ч.2 ст.366, ч.2 ст.367 КК України та звільнення її від кримінальної відповідальності.

Треті особи Восьма дніпровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 , Відділ реєстрації майнових прав Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, не використали своє право бути присутніми у судовому засіданні, хоча належним чином повідомлені про час та місце розгляду даної справи згідно з вимогами Цивільного процесуального кодексу України.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

20 грудня 2018 року ухвалою судді дану позовну заяву залишено без руху (а.с.20).

14.01.2019 року представником позивача подано заяву про усунення недоліків та уточнену позовну заяву (а.с.22-25).

15.01.2019 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська по даній цивільній справі було відкрито загальне позовне провадження (а.с.32).

18.01.2019р. від третьої особи Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності (а.с.34).

14.02.2019 року до канцелярії суду представником позивача ОСОБА_4 було подано клопотання про об`єднання в одне провадження даної справи з цивільною справою №206/566/19 яка перебуває в провадженні судді Маштака К.С., за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про усунення перешкод в здійсненні права користування і розпорядженням майном. Призначена до підготовчого судового засідання на 01 березня 2019 року о 13 год. (а.с.36-37).

Ухвалою судді від 14 лютого 2019 року об`єднано в одне провадження цивільну справу № 206/6969/18, провадження № 2/206/286/19 за позовом ОСОБА_1 до Самарського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра ГТУЮ в Дніпропетровській області, треті особи: Восьма дніпровська державна нотаріальна контора, Управління служби безпеки в Дніпропетровській області, про усунення перешкод в здійсненні права користування і розпорядження майном та цивільну справу № 206/566/19-ц, провадження № 2/206/445/19 за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про усунення перешкод в здійсненні права користування і розпорядженням майном. Об`єднаному цивільному провадженню присвоїно номер справи № 206/6969/18, номер провадження 2/206/286/19.

14.02.2019р. від представника відповідача надійшов письмовий відзив на позовну заяву (а.с.43).

28 лютого 2019 року від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів (а.с.56-57).

28 лютого 2019 року від представника позивача надійшло доповнення до позовної заяви (а.с.66-68).

28 лютого 2019 року подовжено підготовче провадження до 15.03.2019р. (а.с.76).

04.04.2019 року від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів (а.с.82-83).

27.05.2019 року від представника третьої особи Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області Христич І.Ю. надійшли письмові пояснення по справі (а.с.88-89).

Ухвалою судді від 27 травня 2019 року клопотання представника позивача ОСОБА_4 задоволено. Витребувано з Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори (яка знаходиться за адресою: вул. Космонавта Волкова буд. 3, м. Дніпро) належним чином завірену копію постанови (ухвали) від 06.01.2000 року про накладення арешту на домоволодіння ОСОБА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.97).

Ухвалою від 27.05.2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.96).

01 липня 2019 року від представника позивача на електронну адресу суду надійшло клопотання про залучення у якості третьої особи Відділ реєстрації майнових прав Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (а.с.106-107).

01 липня 2019 року від представника позивача поштою до суду надійшла уточнена позовна заява (а.с.113-117).

Під час розгляду справи судом заслухано представників сторін, досліджено письмові докази, що містяться в матеріалах справи, оглянуто матеріали кримінальної справи.

08.07.2019 року в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування від від 30.03.1994р. (а.с.51-52).

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 05.06.2018 року на домоволодіння в цілому по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 наявні арешти (заборона відчуження): реєстраційний номер обтяження - 4919152 на підставі ухвали Самарського районного суду б/н від 06.01.2000р. Восьма дніпропетровська нотконтора; реєстраційний номер обтяження - 5586255 на підставі постанови б/н від 29.01.2007р. Самарського районного суду м.Дніпропетровська справа № 1-329/04, додатково на підставі ухвали б/н від 01.06.2002 р. старшого слідчого відділу СБ України Мироненко Г.В.; реєстраційний номер обтяження - 7627653 на підставі постанови АА № 942929 від 14.07.2008р. Самарського ВДВС, ухвали Індустріального районного суду від 12.02.2008 р. справа №2-1873, реєстратор Восьма дніпровська державна нотаріальна контора; реєстраційний номер обтяження - 7579085 на підставі - ухвали б/н Індустріального районного суду від 17.06.2008 р., реєстратор Восьма дніпровська державна нотаріальна контора; реєстраційний номер обтяження 9077327 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 22.09.2009, Жовтневим ВДВС Дніпропетровського МУЮ, виконавче провадження №11776226 (а.с.10-11).

21.06.2018р. за вих. № 230 представник позивача, адвокат Іванова Т.В. звернулася до Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з адвокатським запитом та зявою, в якому просила повідомити на підставі якого процесуального документу накладено арешт на домоволодіння ОСОБА_1 та просила зняти арешт (а.с.74).

02.07.2018 року Соборний відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області повідомили, що перевіркою автоматизованої системи виконавчого провадження, встановлено, що виконавче провадження № 11776226 з виконання виконавчого листа № 2-2810/08 від 02.03.2009 року, було закінчено та направлено для належного виконання до Самарського ВДВС Дніпропетровського МУЮ для подальшого виконання про що винесено постанову від 29.12.2009 року. У зв`язку із закінченням терміну зберігання архіву за 2009р. (термін зберігання 3 роки) більш детальної інформації стосовно виконавчого провадження № 11776226 надати неможливо. Даний виконавчий документ повторно на виконання до Соборного ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області не надходив (а.с.75).

02.07.2018р. за вих. № 230 представник позивача, адвокат Іванова Т.В. звернулася до Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори з адвокатським запитом, в якому просила надати ухвалу від 06.01.2000р. Б/н про накладення арешту на житловий будинок по АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_1 (а.с.16).

20.11.2018р. за вих. № 206 представник позивача, адвокат Іванова Т.В. звернулася до Самарського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з адвокатським запитом, в якому просила повідомити коли та на якій підставі накладений арешт на домоволодіння ОСОБА_1 . Коли відкрито і закрито виконавче провадження і чому не знятий арешт у випадку закриття виконавчого провадження (а.с.12-14).

Відповідно до відповіді Самарського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 14.01.2019р. за вих. № 895 відповідно до даних Автоматизованої системи виконавчого провадження на виконання до Самарського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області надходила ухвала №2-1873 від 17.06.2008 року видана Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, про накладення арешту в забезпечення позову на домоволодіння АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 . Державним виконавцем 27.06.2008 винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження у зв`язку з невідповідністю виконавчого документа ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, яка діяла на час прийняття рішення. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, обтяжено накладено державним виконавцем на підставі ухвали №2-1873 від 12.02.2008 року. Однак, інша інформація в Автоматизованій системі виконавчого провадження про виконавчі провадження, в рамках яких на майно боржника накладено арешт, відсутня. Надати копії постанов про відкриття виконавчого провадження та про закінчення виконавчого провадження не маємо можливості, оскільки відповідно до п. 2. р. XI Правил ведення діловодства та архіву в органах виконавчої служби та приватними виконавцями, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.06.2017 № 1829/5, строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік (а.с.45).

З відповіді Самарського районного суду м. Дніпропетровська наданого на запит представника позивача, адвоката Іванової Т.В. видно, що згідно перевірки матеріалів кримінальної справи № 1-329/04, арешт на майно та домоволодіння АДРЕСА_1 був накладений постановою б/н від 12.05.2000р. ОВС слідчого відділу СБ України, надано постанову від 29.01.2007р. по справі № 1-329/04 про зняття арешту з майна ОСОБА_1 , надати ухвалу від 12.02.2008р. про накладення арешту на домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 по справі № 2-1873/08 Самарський районний суд м. Дніпропетровська не має можливості, оскільки она ухвалена Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська (а.с.47).

Постановою слідчого слідчого відділення УСБУ в Дніпропетровській області від 12 травня 2000 року відносно ОСОБА_1 порушено кримінальну справу, яко об`єднана з кримінальною справою № 200 відносно ОСОБА_5 (а.с.90-91).

Супровідним листом № 8/352-200, 8/44 від 09.01.2001 СБУ України кримінальна справа № 200 у 5 томах направлена прокурору Дніпропетровської області для затвердження обвинувального акту та направлення справи за підсудністю для розгляду справи по суті (а.с.92).

Постановою Самарського районного суду Дніпропетровська від 16.08.2004 прийняте рішення про закриття кримінальної справи № 200 на підставі ч.3 ст.27, ч.2 ст.366, ч.2 ст.367 КК України, за п. «б» ст.1, ст.12 Закону України «Про амністію» від 11.05.2000, що підтверджується довідкою про наслідки судового розгляду кримінальної справи (а.с.93).

Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2007 року по справі № 1-329/04 з розгляду заяви ОСОБА_1 про зняття арешту з майна по кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_1 , ОСОБА_5 у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 367 КК України знято арешт та повернуто майно. В знятті арешту від 2000р., зокрема з домоволодіння по АДРЕСА_1 відмовлено, оскільки цивільні позови не були розглянуті по суті в рамках кримінальної справи, можуть бути актуальними для цивільних позивачів у майбутньому (а.с.48-50).

З цієї ж постанови видно, що в рамках даної кримінальної справи ухвала б/н від 01.06.2002 р. старшого слідчого відділу СБ України Мироненко Г.В. відсутня, станом на 2002 рік кримінальна справа перебувала у провадженні суду.

На виконання ухвали суду Восьмою дніпровською державною нотаріальною конторою надано копію ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06 січня 2000 року про накладення арешту на домоволодіння по АДРЕСА_1 (а.с.100-101).

З цієї ухвали суду видно, що арешт накладено в цілях забезпечення позову прокурора Бабушкінського району м. Дніпропетровська в інтересах Ліквідаційної комісії АКБ «Заводобанк» до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу по кредитному договору № 317/П від 06.02.1998 року у розмірі 1110724,62грн.

ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

За правилами частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною першою статті 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Пунктами 1, 2, 4, 6 ст. 158 ЦПК України передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Отже з клопотанням про скасування забезпечення позову має право звернутись учасник справи, суд, також, наділений правом ініціювати порушене заявником питання.

За загальним правилом заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що арешт на домоволодіння АДРЕСА_1 , що належить на праві власності позивачу накладено на на підставі ухвали Самарського районного суду б/н від 06.01.2000р., на підставі постанови б/н від 29.01.2007р. Самарського районного суду м.Дніпропетровська справа № 1-329/04, додатково на підставі ухвали б/н від 01.06.2002 р. старшого слідчого відділу СБ України Мироненко Г.В.; на підставі ухвали Індустріального районного суду від 12.02.2008р. справа №2-1873, на підставі ухвали б/н Індустріального районного суду від 17.06.2008р.

Отже арешт на майно було накладено, зокрема у межах забезпечення позову у цивільних справах.

Позивач з заявами про скасування заходів забезпечення позову відповідно до вимог чинного законодавства в передбачений законом порядок до відповідного суду не зверталася.

З огляду на зазначене приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки окрім іншого, позивачем не вірно обрано спосіб захисту своїх прав та інтересів, позивач вправі був порушити питання про скасування заходів забезпечення позову у рамках тих цивільних справ в яких вжито заходи забезпечення позову, а не а не пред`являти позов про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом зняття арештів в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Окрім цього позивачем пред`явлено позовні вимоги до неналежного відповідача, оскільки Самарський відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області не приймав жодного процесуального рішення і не виконував його.

Як видно з матеріалів справи арешти були накладені, зокрема на підставі ухвал суду, реєстратором яких була Восьма дніпровська державна нотаріальна контора, а не Самарський відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Щодо вимоги позивача про зняття арешту реєстраційний номер 5586255 - на підставі ухвали б/н від 01.06.2002 р. старшого слідчого відділу СБ України Мироненко в справі №1-329/04 слід зазначити наступне.

Так позивач має право звернутися з відповідною заявою про скасування арешту до суду, який розглядав кримінальну справу.

В той же час, судом встановлено, що в рамках кримінальної справи 1-329/04 взагалі відсутня постанова б/н від 01.06.2002 р. старшого слідчого відділу СБ України Мироненко Г.В.

В даній кримінальній справі наявна лише постанова про накладення арешту на майно від 2000 року.

Окрім цього слід зазначити, що слідчий відділу СБ України у 2002 році по кримінальній справі № 1-329/04 не міг ухвалювати ніяких постанов, оскільки дана кримінальна справа вже перебувала на розгляді в суді, отже у нього станом на 2002 рік були відсутні правові підстави для накладення арешту по даній кримінальній справі.

Отже судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що постанова б/н від 01.06.2002 р. старшого слідчого відділу СБ України Мироненко Г.В. по кримінальній справі № 1-329/04 не існує і не могла існувати.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Статтями 77 - 80 ЦПК України встановлено критерії доказів, а саме їх належність, допустимість, достовірність та достатність.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Вирішуючи позов по суті, суд, також, звертає увагу, що відповідно до положень ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Так, згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 3-13, 141, 235, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15 липня 2019 року.

Суддя А.О. Сухоруков