Провадження №2/760/3549/19
Справа №760/7862/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі Горупа В.В.

за участю позивача ОСОБА_1 ,

відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відновлення становища, яке існувало до порушення та стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів та, з урахуванням збільшення розміру позовних вимог, просив визнати бездіяльність ОСОБА_2 щодо ухилення з боку вказаної особи у період часу з 29.10.2015 року по 02.11.2015 року від обов`язку брати участь у витратах, пов`язаних із хворобою другого з подружжя ОСОБА_4 - протиправною, або такою, що суперечить положенням ст. 90 СК України.

Визнати бездіяльність ОСОБА_3 щодо ухилення з боку вказаної особи у період часу з 29.10.2015 року по 02.11.2015 року від обов`язку брати участь у додаткових витратах на свого батька, викликаних тяжкою хворобою ОСОБА_4 - протиправною, або такою, що суперечить положенням ст. 203 СК України.

Стягнути одноразово у місячний термін після набрання рішення суду законної сили з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошову суму у розмірі 4473,90 грн. щодо відшкодування позивачу витрат, які він зазнав 02.11.2015 року щодо сплати медичних послуг на користь ОСОБА_4 .

Стягнути у місячний термін після набрання рішення суду законної сили з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошову суму у розмірі 81,80 грн. щодо судових витрат по справі з боку позивача.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з жовтня по листопад 2015 року ОСОБА_4 , чоловік та батько відповідачів, перебував у стаціонарі гематологічного відділення Київської міської клінічної лікарні №9 з підстав захворювання лейкозом.

02.11.2015 року, він керуючись за усною домовленістю з ОСОБА_4 , щодо надання йому певної фінансової допомоги у вигляді грошових коштів щодо оплати медичних послуг, при певній бездіяльності відповідачів, через ПАТ «ОТП Банк» на рахунок ТОВ «Лабораторія Дрьодгера» сплатив грошову суму у розмірі 2750,00 грн., з призначенням платежу надання медичних послуг ОСОБА_4 за проведення лабораторного дослідження «Онкогематологічного захворювання каріотипування».

Зазначив, що на сьогодні з боку відповідачів не відшкодовані понесені ним витрати на лікування ОСОБА_4 , а тому просив визнати бездіяльність відповідачів протиправною та стягнути з них понесені ним витрати на лікування ОСОБА_4 , з урахуванням індексу інфляції та 3% річних.

На підставі викладеного просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва Лазаренко В.В. від 06.06.2017 року у справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду.

У зв`язку зі смертю ОСОБА_4 , 01.08.2017 року його було виключено зі складу відповідачів.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 26.02.2019 року головуючим у справі визначено Оксюту Т.Г.

02.04.2019 року від позивача надійшла заява про його допит в якості свідка.

01.07.2019 року від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Також, в судовому засіданні 02.07.2019 року позивача було допитано в якості свідка та він підтвердив обставини викладені у позові.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували посилаючись на те, що грошові кошти, які були сплачені позивачем на лікування ОСОБА_4 , були надані саме відповідачем ОСОБА_3 , донькою ОСОБА_4 .

Позивач вводить суд в оману, що це були його гроші та що відповідачі ухилялись від утримання свого чоловіка та батька. Навпаки, лікуванням ОСОБА_4 займалась відповідач ОСОБА_3 .

Просили відмовити у задоволенні позову.

Суд, вислухавши думку позивача, який був допитаний також в якості свідка, відповідачів, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_5

ОСОБА_5 є дружиною ОСОБА_4 , матір`ю відповідача ОСОБА_3

ОСОБА_4 бух хворим на онкологічне захворювання та перебував на лікуванні у Київській міській клінічній лікарні №9.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як пояснив в судовому засіданні позивач, відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_3 ухилялись від надання допомоги ОСОБА_4 , у зв`язку з чим він за усною домовленістю з ОСОБА_4 сплатив 2750,00 грн. за його лікування, що підтверджується копіює платіжного доручення №11D3261AC6 від 02.11.2015 року.

У зв`язку з викладеними обставинами позивач просив визнати бездіяльність відповідачів щодо утримання ОСОБА_4 протиправною та стягнути зазначені витрати з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, на що слід зазначити наступне.

За змістом ч.1 статті 202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Відповідно до ст. 203 СК України дочка, син крім сплати аліментів зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

Згідно ст. 206 СК України у виняткових випадках, якщо мати, батько є тяжко хворими, особами з інвалідністю, а дитина має достатній дохід (заробіток), суд може постановити рішення про стягнення з неї одноразово або протягом певного строку коштів на покриття витрат, пов`язаних з лікуванням та доглядом за ними.

Відповідно до ч.1, 3 ст.172 СК України дитина, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов`язаних із наданням такого піклування.

Таким чином, відповідно до положень ст.ст.202, 203 СК України тільки батьки мають право звернутися за захистом своїх прав до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 3 ст. 77 ЦПК України визначено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. (ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України)

Відповідно до ч.2 та 3 ст. 83 Цивільного процесуального кодексу України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви; відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму. Допустимість доказів означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Позивачем не надано доказів, що померлий ОСОБА_4 за життя звертався до суду з позовом до доньки ОСОБА_3 про стягнення аліментів або стягнення додаткових витрат, пов`язаних з хворобою батька.

Відповідно до ст. 90 Сімейного кодексу України дружина, чоловік взаємно зобов`язані брати участь у витратах, пов`язаних із хворобою або каліцтвом другого з подружжя.

Слід зазначити, що право на пред`явлення позову до одного із подружжя має саме чоловік або дружина.

Позивачем не надано доказів, що ОСОБА_4 звертався до суду з позовом до своєї дружини ОСОБА_2 щодо стягнення додаткових витрат.

За таких підстав позов ОСОБА_1 є необґрунтованим, безпідставним і задоволенню не підлягає в повному обсязі.

Крім того, як зазначив сам позивач він за усною домовленістю з ОСОБА_4 надав фінансову допомогу на його лікування. Тобто, позивач добровільно забажав допомогти ОСОБА_4 у лікуванні, а тому вимоги до родичів померлого є необґрунтованими.

Також, слід зазначити, що суд критично ставиться до пояснень позивача, наданих в якості свідка, оскільки позивачем не підтверджено походження коштів в сумі 2750,00 грн. сплачених ним на лікування ОСОБА_4 , тоді як в свою чергу відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні надала для огляду медичні документи та чеки, в яких вказано, що платником є саме вона.

Таким чином, позивач не має права вимагати сплати від відповідачів зазначених грошових коштів.

В ході розгляду справи встановлено, що між позивачем та відповідачами склалась конфліктна ситуація, яка і є підставою для подання різноманітних позовів до суду.

Керуючись ст.ст. 90, 172, 202, 203, 206 СК України, ст.ст. 2-5, 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відновлення становища, яке існувало до порушення та стягнення заборгованості відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя