ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22ц/807/1835/19 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого: Полякова О.З.

суддів: Крилової О.В.

Кухаря С.В.

при секретарі: Ващенко З.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, Державного підприємства «Сетам» на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 05 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, Державного підприємства «Сетам», третя особа: ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про визнання результатів електронних торгів недійсними та застосування наслідків недійсності правочину, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ГТУЮ у Запорізькій області, ДП «Сетам», третя особа: ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про визнання результатів електронних торгів недійсними та застосування наслідків недійсності правочину.

В обґрунтування своїх вимог зазначав, що на примусовому виконанні у Відділі примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Запорізькій області перебуває виконавче провадження № 52413257 з примусового виконання виконавчого листа № 332/2573/15-ц від 29.02.2016 року, виданого Заводським районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості на загальну суму 3621240,27 грн.

01 грудня 2017 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Запорізькій області Частюком В.О. при примусовому виконанні вказаного виконавчого провадження винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, якою описано та накладено арешт на садовий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_2 на підставі рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 18.06.2009 року. Відповідно до звіту № 1601.1/18 складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 вартість садового будинку складає 215760 грн.

09 лютого 2018 року за підписом в.о. начальника відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Запорізькій області Юлдашева А.А. на адресу ДП «СЕТАМ» направлена заявка на реалізацію арештованого майна, яким є Садовий будинок.

05 березня 2018 року з метою реєстрації своєї участі у електронних торгах позивач сплатив на користь ДП «Сетам» гарантійний внесок у розмірі 10788,00 грн.

07 березня 2018 року, в рамках примусової реалізації арештованого майна ОСОБА_2 при примусовому виконанні зазначеного вище виконавчого листа, позивач прийняв участь у електронних торгах з примусової реалізації арештованого майна боржника ОСОБА_2 , а саме вищезазначеного садового будинку, за результатом яких ОСОБА_1 визнаний переможцем.

20 березня 2018 року позивач сплатив на користь Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Запорізькій області ціну лоту у розмірі 244150,00 грн., а також у зв`язку з підвищенням ціни продажу до 257000,00 грн. доплатив на користь ДП «Сетам» додаткову винагороду у розмірі 2062,00 грн.

Загалом Позивач сплатив ДП «Сетам» 12850,00 грн., а Відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Запорізькій області - 244150,00 грн.

31 травня 2018 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Запорізькій області Частюком В.О. складено акт про проведені електронні торги арештованого майна від 31.05.2018 року, згідно якого ОСОБА_1 придбав садовий будинок, загальною площею 64,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_2 на підставі рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 18.06.2009 року у справі № 2-1173 за 2009 рік.

Таким чином, в результаті проведеної примусової реалізації майна боржника ОСОБА_1 придбав майно боржника належне йому на підставі рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 18.06.2009 року у справі № 2-1173 за 2009 рік.

Між тим, у період між проведенням торгів і складенням акту про проведені електронні торги арештованого майна, 17 травня 2018 року Апеляційним судом Запорізької області за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_4 , яка є рідною сестрою ОСОБА_2 , рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 18.06.2009 року у справі № 2-1173 за 2009 рік, яке є підставою набуття права власності на Садовий будинок за боржником, скасовано та у задоволенні позову відмовлено.

Відтак, на час складання старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Частюком В.О. акту про проведені електронні торги арештованого майна від 31 травня 2018 року право власності на Садовий будинок за божником вже було скасовано.

З огляду на зазначене, ОСОБА_1 просив суд визнати результати проведених 07 березня 2018 року ДП «Сетам» електронних торгів за лотом № 266132 з реалізації садового будинку, загальною площею 64,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_2 на підставі рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 18.06.2009 року у справі № 2-1173 за 2009 рік недійсними; стягнути з ГТУЮ у Запорізькій області на свою користь 244150,00 грн. Стягнути з ДП «СЕТАМ» на його користь 12850,00 грн.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 05 березня 2019 року позов задоволено. Визнано недійсними результати проведених 07.03.2018 р. ДП «Сетам» електронних торгів за лотом № 266132 з реалізації садового будинку, загальною площею 64,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_2 , на підставі рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 18.06.2009 р. у справі № 2-1173 за 2009 рік.; Стягнуто з ГТУЮ у Запорізькій області на користь ОСОБА_1 244150 грн.; Стягнуто з ДП «Сетам» на користь ОСОБА_1 12850 грн. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ГТУЮ у Запорізькій області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 05 березня 2019 року, та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що при ухваленні рішення у справі, суд першої інстанції безпідставно дійшов до помилкових висновків та не взяв до уваги, що відповідно до п.13 ч.1 розділу Х «Порядку реалізації арештованого майна » під час зупинення вчинення виконавчих дій ОСОБА_1 мав право відмовитися від сплати грошових коштів за придбане на електронних торгах майно, що свідчить про незаконність прийнятого судом рішення. ОСОБА_1 не отримував постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо реєстрації за ним прав власності на придбаний ним з електронних торгів садовий будинок. При проведенні електронних торгів судом не встановлено порушення «Порядку реалізації арештованого майна», що також, свідчить про неможливість визнання результатів електронних торгів недійсними.

ДП «Сетам» також звернулось до суду з апеляційною скаргою на вищезазначене рішення. Просили скасувати рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 05 березня 2019 року у зв`язку з порушенням норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що при проведенні електронних торгів організатором не було допущено порушень вимог «Порядку реалізації арештованого майна», що виключає можливість визнання результатів електронних торгів недійсними.

27 травня 2019 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_5 надав суду відзив на апеляційну скаргу ГТУЮ у Запорізькій області, в якому зазначає, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення про задоволення позову, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

10 червня 2019 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_5 надав суду відзив на апеляційну скаргу ДП «СЕТАМ», в якому зазначає, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення про задоволення позову, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. У поданому відзиві просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Вислухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і

обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставин справи в межах доводів

апеляційних скарг і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до

висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Згідно п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що правочин купівлі-продажу садового будинку, який оформлено актом про проведені електронні торги арештованого майна від 31.05.2018 року, є недійсним через невідповідність його вимогам ст.. 203 ЦК України.

Колегія судді погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 07 березня 2018 р. згідно до протоколу № 320357 ДП «Сетам» проведені електронні торги з реалізації садового будинку, загальною площею 64,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Переможцем зазначених торгів визначено ОСОБА_1 . Ціна продажу склала 257 000 грн. Загальний розмір винагороди організатору становить 12 850 грн. (а.с. 14).

ОСОБА_1 05 березня 2018 р. сплатив на користь ДП «Сетам» 10788 грн. гарантійного внеску, та 20.03.2018 р. доплатив ще 2062 грн. гарантійного внеску, що відповідно підтверджується листом ДП «Сетам» від 14.08.2018 р. № 1720/с-1364-18/3 та відповідними квитанціями (а.с. 16-17).

20 березня 2018 р. ОСОБА_1 сплатив вартість придбаного майна в розмірі 244 150 грн. (за відрахуванням винагороди організатору в розмірі 12 850 грн.), платіжне доручення № від 20.03.2018 р. (а.с. 17 зв).

В апеляційних скаргах зазначено, що згідно п. 13 ч. 1 розділу X «Порядку реалізації арештованого майна» під час зупинення вчинення виконавчих дій ОСОБА_1 мав право відмовитись від сплати грошових коштів за придбане на електронних торгах майно, при цьому яким чином це право ОСОБА_1 впливає на законність рішення суду не зазначено. Наявність права на відмову від сплати грошових коштів за придбане на електронних торгах майно жодним чином не спростовує вимог позивача про визнання результатів електронних торгів недійсними.

Судом вірно встановлено, що зазначений Садовий будинок належав на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 18.06.2009 року у справі № 2-1173 за 2009 рік, на який 01.12.2017р. накладено арешт в рамках виконавчого провадження ВП №52413257 (а.с. 8, 9)

31 травня 2018 р. старшим державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Запорізькій області Частюком В.О. складено акт про проведені електронні торги арештованого майна згідно до якого за придбане нерухоме майно переможець торгів - ОСОБА_1 сплатив 257 000 грн. (а.с. 19)

У період між проведенням торгів і складенням акту про проведені електронні торги арештованого майна, 17 травня 2018 року Апеляційним судом Запорізької області за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_4 , яка є рідною сестрою ОСОБА_2 , рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 18.06.2009 року у справі № 2-1173 за 2009 рік, яке є підставою набуття права власності на Садовий будинок за боржником, скасовано та у задоволенні позову відмовлено (а.с. 20-22).

Таким чином, встановлено, що на час складання старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Частюком В.О. акту про проведені електронні торги арештованого майна від 31 травня 2018 року право власності на Садовий будинок за боржником вже було скасовано.

Відповідно до відповіді приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Чепкової О.В. від 19.12.2018 р. № 01-16 було повідомлено ОСОБА_1 про неможливість видати йому Свідоцтво про придбання арештованого нерухомого майна з прилюдних торгів та здійснити реєстрацію права власності на придбаний садового будинку, загальною площею 64,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_2 на підставі рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 18.06.2009 р. справа № 2-1173/09, оскільки згідно Державного реєстру речових прав, на підставі постанови Апеляційного суду Запорізької області від 17.05.2018 р. запис про право власності за ОСОБА_2 скасовано (а.с. 129).

Згідно ст. 72 Закону України «Про нотаріат» та п.п. 1.1, 3.1 та 3.2 глави 12 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій» придбання арештованого або заставленого нерухомого майна з прилюдних торгів (аукціонів) оформлюється нотаріусом за місцезнаходженням такого майна шляхом видачі набувачу відповідного свідоцтва. Свідоцтво про придбання арештованого нерухомого майна з прилюдних торгів видається нотаріусом па підставі складеного державним виконавцем акта про проведені публічні торги, затвердженого начальником відповідного відділу державної виконавчої служби. В акті про проведені електронні торги зазначається така інформація: ким, коли і де проводилися електронні торги; стисла характеристика реалізованого майна; прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - переможця електронних торгів, серія та номер документа, що посвідчує її особу, місце проживання (у разі якщо переможцем електронних торгів є юридична особа, зазначаються її найменування, місцезнаходження та код за ЄДРПОУ); сума, внесена переможцем електронних торгів за придбане майно; прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи (найменування юридичної особи) - боржника, її місце проживання (місцезнаходження); дані про документи, що підтверджують право власності боржника на майно; номер лота реалізованого майна.

За приписами ст. 72 Закону України «Про нотаріат» та п. З глави 12 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій» свідоцтво про придбання арештованого нерухомого майна з прилюдних торгів видається нотаріусом на підставі складеного державним виконавцем акта про проведені публічні торги, затвердженого начальником відповідного відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч. ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Згідно ч. 2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до абз. 4 п. 1 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами па нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні сердечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Оскільки встановлено, що акт про проведені електронні торги від 31.05.18 року, в якому містяться дані про документи, що підтверджують право власності боржника на майно, яким скасоване 17.05.2018 року Апеляційним судом Запорізької області рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 18.06.2009 року вже мав суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно придбаний об`єкт нерухомого майна (садовий будинок) не є зареєстрованим за боржником, а відтак йому не належить.

Вирішуючи вказаний спір, суд першої інстанції вірно визначив характер спірних правовідносин та дійшов вірного та обґрунтованого висновку про те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до договорів купівлі-продажу, тому такий договір може визнаватись недійсним на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину (ст.ст. 203, 215 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом МЮУ від 29.09.2016 р. № 2831/5.

В апеляційних скаргах ДП «СЕТАМ» та Головне територіальне управління юстиції у Запорізькій області посилаються на те, що для визнання результатів електронних торгів недійсними ОСОБА_1 повинен довести порушення «Порядку реалізації арештованого майна», чого суд не встановив. Проте, вказані доводи апеляційних скарг є безпідставними з огляду на наступне.

У правових позиціях Верховного Суду України викладених у постановах № 3-36гс14 від 26.08.2014 року та № 6-116цс12 від 24.10.2012 року, зазначено, що виходячи з правової природи процедури реалізації майна шляхом проведення електронних торгів, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця учасника електронних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення електронних торгів, складання за результатами їх проведення протоколу проведення електронних торгів, є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак є правочином.

Відповідно до ст. 650 ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах, тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

Згідно ч. 4 ст. 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах. аукціонах застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Частиною 1 ст. 656 ЦК України встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Враховуючи те, що відчуження майна шляхом проведення електронних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що за результатами проведених електронних торгів ОСОБА_1 сплатив грошові кошти за майно, яке не належить відчужувачу майна у зв`язку зі скасування підстави набуття за ним права власності на це майно, а в момент проведення торгів ОСОБА_1 як покупець не знав і не міг знати про це у майбутньому, відтак такий правочин не може бути реальним, а оформлення його в результаті актом про проведені електронні торги від 31.05.2018 року не є підставою для набуття права власності на майно, яким є садовий будинок.

Відповідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного та обґрунтованого висновку, який узгоджується з нормами матеріального та процесуального права, про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 у цій справі є обґрунтованими та підлягають задоволенню, так як правочин купівлі-продажу садового будинку, який оформлено актом про проведені електронні торги арештованого майна від 31.05.2018 року, є недійсним через невідповідність його вимогам ст. 203 ЦК України.

Таким чином, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду є обґрунтованими, передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі наведеного, висновки суду першої інстанції є обґрунтованими та узгоджуються з матеріалами справи, при встановленні зазначених фактів судом не було порушено норм цивільного процесуального законодавства й правильно застосовано норми матеріального права.

Доводи апеляційних скарг, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Наведені скаржниками в апеляційних скаргах доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення скаржниками норм процесуального закону.

Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Випадки для звільнення від доказування, передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі відсутні.

Відповідно ж до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на наведене вбачається, що судом з дотриманням вимог ст. ст. 89,263 ЦПК України дана належна оцінка доказам по справі, вірно встановлений характер спірних правовідносин і обґрунтовано зроблено висновок про наявність правових підстав для задоволення позову.

На підставі вищенаведеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374,375,381-384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області та Державного підприємства «Сетам» - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 05 березня 2019 року у цій справі - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 18 липня 2019 року.

Головуючий:

Судді: