Ухвала

17 липня 2019 року

м. Київ

справа № 381/2433/14-ц

провадження № 61-36067св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач),

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

третя особа - приватний нотаріус Фастівського міського нотаріального округу Чернишова Олена Анатоліївна,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 жовтня 2014 року у складі судді

Ковалевської Л. М. та рішення Апеляційного суду Київської області

від 12 жовтня 2017 року у складі колегії суддів: Волохова Л. А.,

Березовенко Р. В., Матвієнко Ю. О.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Фастівського міського нотаріального округу Чернишова О. А., про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу майна від імені банку та виселення.

Позовна заява мотивована тим, що 23 серпня 2007 року між банком та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, згідно з умовами якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 50 000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 23 липня 2017 року.

На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 23 серпня 2007 року між банком і ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки, згідно з умовами якого відповідачі надали в іпотеку належне їм нерухоме майно:будинок АДРЕСА_1 , та земельну ділянку за вказаною адресою.

Вказувало, що зобов`язання щодо повернення кредиту ОСОБА_3 не виконав, на вимоги позичальник та поручитель не реагували у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 10 квітня 2014 року становить

166 517,29 доларів США.

Ураховуючи наведене, ПАТ КБ «ПриватБанк» просило суд звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом надання йому права продажу

від імені відповідачів будинку

АДРЕСА_1 та земельну ділянку за вказаною адресою, а також виселити відповідачів

та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у вказаному житловому будинку.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 жовтня 2014 року у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що у банку відсутні будь-які підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 23 серпня 2007 року, оскільки цим договором не забезпечено виконання умов кредитного договору від 23 серпня 2007 року, укладеного між банком та ОСОБА_1 , так як номери договорів різняться.

Короткий зміст судових рішень суду апеляційної та касаційної інстанцій

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 22 березня 2016 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 жовтня

2014 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов

ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 23 серпня 2007 року у розмірі 166 517,29 доларів США, що еквівалентно

2 099 782,98 грн, звернуто стягнення на предмет іпотеки, що перебуває

в іпотеці ПАТ КБ «ПриватБанк» - будинок загальною площею 125,3 кв. м., житловою площею 87,1 кв. м., розташований по

АДРЕСА_1 .

Предмет іпотеки, який перебуває у власності ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , підлягає реалізації шляхом продажу ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені ОСОБА_1 , ОСОБА_2 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також надання

ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Визначено початкову ціну предмета іпотеки - 597 000,00 грн.

У частині позовних вимог про виселення відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 березня 2017 року касаційну скаргу

ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Апеляційного суду Київської області скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 12 жовтня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 жовтня

2014 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов

ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 23 серпня 2007 року у розмірі 166 517,29 доларів США, що еквівалентно

4 418 253,21 грн, звернуто стягнення на предмет іпотеки, що перебуває

в іпотеці ПАТ КБ «ПриватБанк» - будинок загальною площею 125,3 кв. м., житловою площею 87,1 кв. м, розташований по

АДРЕСА_1 .

Предмет іпотеки, який перебуває у власності ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , підлягає реалізації шляхом продажу ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також надання ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Визначено початкову ціну предмета іпотеки - 597 000 грн.

У частині позовних вимог про виселення відмовлено.

Визначено, що рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає виконанню протягом дії Закону України від 03 червня 2014 року «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що у договорі іпотеки від 23 серпня 2007 року у пункті 35.2 допущено описку, а саме: вказано «кредитний договір № KIFOGA00003561» замість правильного «кредитний договір № KIFOGA00003581», що встановлено рішенням Апеляційного суду Київської області від 10 лютого 2016 року у справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання договору іпотеки дійсним.

Апеляційний суд вважав, що оскільки позичальник належним чином не виконує своїх обов`язків з повернення кредиту, то у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, слід звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом надання ПАТ КБ «ПриватБанк» права продажу

з укладанням від імені відповідачів договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем.

Крім того, суд вважав, що оскільки у відповідачів відсутнє інше житло, то рішення суду у частині звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає виконанню протягом дії Закону України від 03 червня 2014 року «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати й направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

ПАТ КБ «ПриватБанк» судові рішення не оскаржило, тому в частині відмови у задоволенні позову про виселення судові рішення не переглядаються (стаття 400 ЦПК України).

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу

№ 381/2433/14-ц з Фастівського міськрайонного суду Київської області.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У червні 2018 року провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 передано до Верховного Суду.

У лютому 2019 року справа надійшла до Верховного Суду з Фастівського міськрайонного суду Київської області.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року справу призначено до розгляду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 квітня 2019 року зупинено касаційне провадження у справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Фастівського міського нотаріального округу Чернишова О. А., про звернення стягнення на предмет іпотеки (справа № 381/2433/14-ц), за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області

від 13 жовтня 2014 року та рішення Апеляційного суду Київської області

від 12 жовтня 2017 року до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи за позовом

ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_4 , яка діє у своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа - орган опіки та піклування Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення (справа № 205/578/14-ц), за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_7 , на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2016 року.

Перед початком розгляду справи по суті суддя Білоконь О. В. заявила про самовідвід з тих підстав, що вона брала участь у вирішенні даної справи в суді апеляційної інстанції, тому повторна її участь у справі є недопустимою.

Відповідно до частини третьої статті 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції.

З огляду на викладене, заяву про самовідвід судді Білоконь О. В. слід задовольнити, а справу передати для повторного автоматизованого перерозподілу.

Керуючись статтями 37, 40, 402ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заявлений суддею Білоконь О. В. самовідвід задовольнити.

Справу передати на автоматизований перерозподіл.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б. І. Гулько

Є. В. Синельников

Ю. В. Черняк