Справа № 428/6741/19
Провадження №2/428/1920/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Кордюкової Ж.І.,

за участю секретаря Чумак Ю.А.,

розглянувши у підготовчому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 05.04.2019 року відповідач ОСОБА_2 отримав від позивача ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 7000000 грн. Відповідно до умов договору ОСОБА_2 зобов`язався повернути позивачу ОСОБА_1 борг до 14.04.2019 року. Зазначений строк минув, але відповідач не бажає виконувати свої зобов`язання. У зв`язку з викладеним, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики в сумі 7000000 грн. та вирішити питання про судові витрати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Згодом в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, проти ухвалення рішення у підготовчому засіданні не заперечував.

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Згодом в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав у повному обсязі. Згодом в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив розглянути справу без його участі, проти ухвалення рішення у підготовчому засіданні не заперечував.

Вивчивши позовну заяву і дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

Частинами 1 та 2 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України.

Згідно з ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

З частини 1 ст. 530 ЦК України вбачається, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

В судовому засіданні встановлено, що 05.04.2019 року між ОСОБА_1 (позикодавець) та ОСОБА_2 (позичальник) був укладений договір позики, за яким позикодавець передає у власність позичальникові гроші в сумі 7000000 грн., а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей до 14.04.2019 року.

З розписки про отримання грошей вбачається, що ОСОБА_2 отримав 7000000 грн. від ОСОБА_1 на виконання договору позики б/н, укладеного між ними 05.04.2019 року.

Разом з тим, частинами 3, 4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206, цього Кодексу.

Згідно частин 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У відповідності до ч 1 ст. 82 ЦПК України обставини, що визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

З огляду на викладене, враховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення.

Відповідно до ст. 141, п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в сумі 9605 грн., понесені позивачем, що підтверджується квитанцією №27050677-1 від 11.06.2019 року.

Керуючись ст.ст. 11, 509, 526, 530, 625, 629, 638, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 82, 141, 200, 206, 247, 258 - 259, 263 - 265, 268, 272 - 273, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заборгованість за договором позики у сумі 7000000 (сім мільйонів) грн. 00 коп. та витрати по оплаті судового збору в сумі 9605 (дев`ять тисяч шістсот п`ять) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Представник позивача: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №654 від 18.04.2001 року.

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя Ж. І. Кордюкова