ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2019 року м. Київ

справа № 755/7736/19

провадження № 22-ц/824/9473/19

Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Іванової І.В.

суддів - Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.

при секретарі - Ярмак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 20 травня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви,

встановив:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви, в якій просила суд зупинити продаж квартири АДРЕСА_1 , який відбудеться з публічних торгів 10.06.2019 року.

Обґрунтовуючи заяву ОСОБА_1 послалася на те, що вона має намір подати позов про поділ спільного майна подружжя та визнання за нею права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , так як вважає дану квартиру спільним майном подружжя. Однак, 11.05.2019 року їй стало відомо, що приватним виконавцем виконавчого органу м. Києва Сулімою О.О. здійснюється виконавче провадження № 30287151 про стягнення з її чоловіка ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості в розмірі 19 921 доларів США, що еквівалентно 534 480,43 грн. Також, їй стало відомо, що на спірну квартиру накладено арешт, та 10.05.2019 року вона виставлена на продаж з публічних торгів, які відбудуться 10.06.2019 року. У зв`язку з чим вона (заявниця) має намір звернутись до суду за захистом свого права власності на належне їй нерухоме майно. В той же час, продаж спірної квартири третім особам може унеможливити або значно ускладнити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 20 травня 2019 року у складі судді Чех Н.А. вказану заяву про забезпечення позову до подачі позовної заяви - залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду через порушення норм процесуального права та постановити нову, якою її заяву задовольнити.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що чинним цивільним процесуальним законодавством передбачена пряма норма (п. 5 ч. 1 ст. 150 ЦПК України), яка дозволяє заборонити виконання судового рішення, якщо таке виконання порушує інтереси інших осіб, в даному випадку її. Заявниця вважає, що існує реальна загроза продажу спірної квартири, на половину якої вона має законне право, третім особам, через що майбутнє виконання рішення суду буде утруднене.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 вказує на те, що зупинення продажу арештованого майна і задоволення заяви про забезпечення позову порушить її права стягувача у виконавчому провадженні, яке триває. Також вважає, що при розгляді даної заяви судом враховано інтереси інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Від приватного виконавця Суліми О.О. також надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому остання зазначає, що заява про забезпечення позову вимагає фактичного зупинення оскаржуваною ухвалою суду виконання судового рішення в іншій справі, що істотно порушить права третіх осіб.

В суді апеляційної інстанції представник стягувача ОСОБА_3 просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві.

Приватний виконавець Суліма О.О. просила скаргу відхилити.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлена про розгляд справи, в судове засідання не з`явилася, причин неявки не повідомила, що відповідно до ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників, розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відмовляючи в задоволення заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для забезпечення позову.

Проте, судова колегія не погоджується з таким висновком та вважає, що дана заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, яка подана до подачі позовної заяви, підлягає залишенню без задоволення з підстав порушення заявником ч.4 п.152 ЦПК України.

Частиною другою статті 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно утруднити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

Порядок подання заяви про забезпечення позову передбачений статтею 152 ЦПК України, відповідно до ч.4 якої, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, заявник ОСОБА_1 не виконала вимоги ч.4 ст.152 ЦПК України і не звернулась у визначений законом строк з відповідним позовом у даній справі.

Разом з тим, як вбачається з єдиного державного реєстру судових рішень, ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності у іншій цивільній справі і після відкриття провадження у справі звернулась із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, за розглядом якої ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 05 липня 2019 року у складі судді Астахової О.О., заяву ОСОБА_1 задоволено, зупинено продаж арештованого майна, а саме спірної квартири.

Таким чином, аналогічна заява ОСОБА_1 про забезпечення позову була вирішена у іншій справі судом, у провадженні якого перебуває справа.

За таких обставин, оскільки на момент розгляду даної апеляційної скарги заявника ОСОБА_1 на ухвалу про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову, відповідний позов не є предметом розгляду у даній справі в суді першої інстанції, то скарга останньої підлягає частковому задоволенню із скасуванням ухвали суду першої інстанції та ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 з інших підстав.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381 ЦПК України, Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 20 травня 2019 року скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді :