Справа № 160/377/19
Провадження № 2-о/160/21/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2019 року смт. Локачі

Локачинський районний суд Волинської області

у складі: головуючого - судді Кідиби Т.О.,

за участю: секретаря - Гупалик А.С.,

заявника - ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи - Бурко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Локачах заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Локачинський районний сектор Управління Державної міграційної служби України у Волинській області про встановлення факту проживання на території України на момент проголошення незалежності України,

в с т а н о в и в :

10.06.2019 року ОСОБА_1 звернулась із даною заявою до суду.

В обґрунтування своїх вимог заявник зазначила, що вона ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Почеп Брянської області Російської СРСР.

У січні 1991 року вона переїхала із м. Почеп до с. Козлів Локачинського району Волинської області.

24.08.1995 року уклала шлюб із громадянином ОСОБА_3 , про що було видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Козлів Локачинського району у них із ОСОБА_3 народилася донька - ОСОБА_4 .

Паспорт громадянина СРСР нею був втрачений.

На її звернення про набуття громадянства України до Локачинського районного сектору УДМСУ у Волинській області їй було рекомендовано звернутися до суду з метою підтвердження факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності.

Підтвердження даного факту необхідно їй для отримання паспорта громадянина України.

Просить встановити, що вона постійно проживала на території України на момент проголошення незалежності України, станом на 13 листопада 1991 року і по теперішній час.

У судовому засіданні заявник підтримала заяву із підстав, зазначених у ній, та уточнила її. Просить встановити, що вона постійно проживала на території України на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) і на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року).

Представник Локачинського районного сектору управління Державної міграційної служби України у Волинській області в судовому засіданні не заперечувала щодо встановлення даного факту.

Заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, показання свідків, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Почеп Брянської області Російської СРСР, що підтверджується копією свідоцтва про її народження з перекладом на українську мову серії НОМЕР_2 (а.с. 4-6).

Як стверджує заявник, у січні 1991 року вона переїхала із м. Почеп до с. Козлів Локачинського району Волинської області, де 24.08.1995 року уклала шлюб із громадянином ОСОБА_3 , про що було видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 7).

Паспорт громадянина СРСР нею був втрачений, із відповідною заявою вона зверталася до Локачинського ВП Горохівського ВП ГУНП у Волинській області, що стверджується відповідною довідкою № 575 від 23.12.2015 року (а.с.14).

Із довідки № 81 від 25.03.2019 року, виданої виконавчим комітетом Козлівської сільської ради вбачається, що гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживала без реєстрації у АДРЕСА_1 а станом на 24.08.1991 року і по 2001 рік, згідно з погосподарськими книгами з 13.09.1985 року по даний час зареєстрована за даною адресою (а.с. 9).

Відповідно до листа Локачинського районного сектору управління Державної міграційної служби України у Волинській області Стоцькій Л.В. було відмовлено в отриманні паспорта громадянина України (а.с. 13).

Згідно з положеннями п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Відповідно до п.25 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року № 215, для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами «а» - «в» пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях.

Пунктом 44 цього ж Порядку передбачено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Тобто, відсутність документу, що підтверджує факт постійного проживання на території УРСР та України на дату проголошення державної незалежності України позбавляє права заявника звернутись за оформленням набуття громадянства України за територіальним походженням особи, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території колишньої УРСР, що стала територією України.

Свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судовому засіданні ствердили, що ОСОБА_1 до моменту проголошення незалежності України проживала на території колишньої УРСР, приїхала в с. Козлів Локачинського району зі своїм майбутнім чоловіком ОСОБА_3 після відбуття ним військової служби, на даний час постійно проживає на території України в с. Привітне Локачинського району.

Згідно зі ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження суд розглядає цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Встановлення факту проживання на території України необхідне заявнику для отримання паспорта громадянина України, набуття прав та обов`язків громадянина України.

З наданих письмових доказів та показів свідків судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) та набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991) року дійсно проживала на території, що стала територією України, а тому суд вважає, що заява підставна і підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про громадянство України», ст.ст. 10, 13, 77, 263-265, 293, 315, 319 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійно проживала на території України на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) і на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Локачинський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: Локачинський районний сектор Управління Державної міграційної служби України у Волинській області, місцезнаходження за адресою: 45500, Волинська обл., смт. Локачі, вул. Миру, 37.

Суддя Локачинського районного суду Т.О. Кідиба