Справа № 352/3434/13-ц
Провадження 4-с/352/9/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2019 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Гургули В.Б.

за участі секретаря Кукули О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу АТ «Ідея Банк» на дії головного державного виконавця,-

в с т а н о в и в:

Скаржник звернувся в суд з зазначеною скаргою на дії головного державного виконавця Тисменицького районного відділу ДВС ГТУЮ у Івано-Франківській області.

Свої вимоги мотивує тим, що АТ «Ідея Банк» пред`явив до примусового виконання в Тисменицький РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області виконавчий лист, що був виданий Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області по справі №352/3434/13-ц про стягнення із ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості 36063,06 грн. (тридцять шість тисяч шістдесят три гривні 06 коп.) за кредитним договором.

На адресу АТ «Ідея Банк» надійшло повідомлення головного державного виконавця Тисменицького РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області від 30.05.2019 року про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, у зв`язку з тим, що виконавчий документ не відповідає вимогам п. 6 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме у виконавчому листі не вказана дата народження боржника.

Вважає таке рішення державного виконавця незаконним та таким, що грубо порушує інтереси АТ «Ідея Банк» як стягувача , у зв`язку з чим просив:

-скасувати повідомлення старшого державного виконавця Тисменицького районного відділу ДВС ГТУЮ у Івано-Франківській області про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 30.05.2019 року;

-зобов`язати Тисменицький районний відділ ДВС ГТУЮ у Івано-Франківській області прийняти до примусового виконання виконавчий лист, виданий Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області по справі №352/3434/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 36063,06 грн.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Згідно з ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

На підставі ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що 07 квітня 2015 року Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області видано виконавчий лист за рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 11.06.2014 року.

АТ «Ідея Банк» пред`явив до примусового виконання в Тисменицький РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області виконавчий лист, що був виданий Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області по справі №352/3434/13-ц про стягнення із ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості 36063,06 грн. (тридцять шість тисяч шістдесят три гривні 06 коп.) за кредитним договором.

На адресу АТ «Ідея Банк» надійшло повідомлення головного державного виконавця Тисменицького РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області від 30.05.2019 року про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, у зв`язку з тим, що виконавчий документ не відповідає вимогам п. 6 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме у виконавчому листі не вказана дата народження боржника.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Разом з тим, положеннями з ч.ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Також, згідно з ч.5 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад, як обов`язковості виконання рішень та розумності строків виконавчого провадження.

Тобто, з аналізу вказаних норм закону вбачається, що відсутність у виконавчому документі дати народження боржника не є підставою для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, оскільки держаний виконавець не позбавлений можливості звернутися до відповідних органів із запитом про надання інформації щодо особистих відомостей боржника, в тому числі і дати народження.

Суд вважає, що виконавчий лист, який було видано 07 квітня 2015 року Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області за рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 11.06.2014 року містить всі основні реквізити, передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Оскільки на момент видачі виконавчого документу не була відома дата народження боржника, то суд не вбачає підстав вважати, що даний виконавчий лист не відповідає вимогам ст.. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», так як такі дані вказуються у виконавчому листі в разі, якщо вони відомі суду.

Відповідно до положень ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника), а якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, судом встановлено, що відсутність у виконавчому листі дати народження боржника не є підставою для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, у зв`язку з чим дії старшого державного виконавця Тисменицького РВ ДВС ГТУЮ у Івано-Франківській області по поверненню виконавчого листа стягувачу без прийняття до виконання є незаконними та такими, що порушують права заявника, а тому суд приходить до висновку про необхідність скасування повідомлення від 30.05.2019 року про повернення виконавчого листа стягувачу без прийняття до виконання.

Крім того, приймаючи до уваги, що повідомлення від 30.05.2019 року про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання підлягає скасуванню, суд вважає за необхідне зобов`язати старшого державного виконавця Тисменицького РВ ДВС ГТУЮ у Івано-Франківській області прийняти до примусового виконання виконавчий лист, виданий Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області по справі №352/3434/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 36063,06 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 259-261, 268, 352-355, 447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд ,-

у х в а л и в:

Скаргу задоволити.

Скасувати повідомлення старшого державного виконавця Тисменицького РВ ДВС ГТУЮ у Івано-Франківській області повернення виконавчого документа стягувачеві без прийняття до виконання від 30.05.2019 року.

Зобов`язати Тисменицький РВ ДВС ГТУЮ у Івано-Франківській області прийняти до примусового виконання виконавчий лист виданий Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області по справі №352/3434/13-ц про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 36063,06 грн. (тридцять шість тисяч шістдесят три гривні 06 коп.).

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Гургула В.Б.