ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2019 року

м. Харків

справа № 631/1278/16-ц

провадження № 22-ц/818/3089/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Хорошевського О.М.

суддів Кіся П.В., Яцини В.Б.

за участю секретаря Брулевича В.В.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

позивач - ОСОБА_2

відповідач - ОСОБА_3

третя особа - приватний нотаріус Крючкова Любовь Анатоліївна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу

заапеляційною скаргою особи яка не приймала участі у справі ОСОБА_4 поданої представником ОСОБА_5 на ухвалу Нововодолазького районного суду Харківської області від 21 вересня 2017 року, постановлену суддею Мащенко С.В.

за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа - приватний нотаріус Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області Крючкової Любові Анатоліївни про розірвання спадкового договору,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом в якому просили розірвати спадковий договір укладений з ОСОБА_3 22 червня 2011 року, зареєстрований в реєстрі за № 1-599.

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 21 вересня 2017 року позовну заяву залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції як постановлену з порушенням норм матеріального та процесуального права та направили справу для продовження розгляду.

Скарга містить посилання на те, що ОСОБА_4 є спадкоємцем за законом прав та обов`язків після померлої ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Заява про залишення позовної заяви без розгляду подана лише одним з позивачів, а саме представником ОСОБА_2 .

Судом першої інстанції при залишенні позовної заяви без розгляду не враховано наявність в справі двох позивачів, що відповідно потребує заяви від обох позивачів, чи їх правонаступників.

Оскаржувана ухвала постановлена до спливу шестимісячного строку для встановлення кола спадкоємців після смерті ОСОБА_1 та наявності у неї правонаступників, а питання наявності чи відсутності інших спадкоємців крім ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_1 правонаступників її прав та обов`язків судом з`ясовані не були.

Представником ОСОБА_3 - ОСОБА_7 надано відзив на апеляційну скаргу в якій зазначено, що позивачка ОСОБА_1 померла, а спірні правовідносини, пов`язані виключно з особою позивача та не допускають правонаступництва.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції, визначившись з характером спірних правовідносин, виходив з того, що зобов`язання сторін у спадковому договорі нерозривно пов`язані із його сторонами, а тому в даному випадку спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи клопотання про залишення позовної заяви без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що спадкування у справі прав та обов`язків позивача ОСОБА_1 , що померла, здійснюється другим позивачем у справі її чоловіком й саме він є її правонаступником. Що подана і підписана заява ОСОБА_8 як представником позивача ОСОБА_2 , який ще є й правонаступником позивача ОСОБА_1 подана в межах процесуальних прав позивача та відповідних повноважень його представника, а також подана з додержанням вимог процесуального закону України.

Судова колегія з таким висновком погоджується, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для залишення позову без розгляду була заява представника ОСОБА_2 ОСОБА_8 (а.с. 71).

За правилами п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України в редакції, що діяла на час постановлення оскаржуваної ухвали, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

Статтями 40, 42 ЦПК України, у тій же редакції визначено осіб, які можуть бути представниками і документи, які посвідчують повноваження представника.

ОСОБА_8 діяла, як представник ОСОБА_2 на підставі нотаріально посвідченої довіреності (а.с. 19).

Будь-яких застережень, що забороняють представнику вчиняти ті чи інші дії, довіреність не містить.

Оскільки провадження у справі відкрито 09 серпня 2016 року, а Закон України № 1401-ІІІ від 02 червня 2016 року «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя), яким передбачено представництво в суді виключно адвокатом набрав чинності 30 вересня 2016 року, ОСОБА_8 мала повноваження на здійснення такої дії.

Апеляційна скрга ОСОБА_4 обґрунтована тим, що апелянт є сином ОСОБА_1 , після смерті матері був її спадкоємцем першої черги за законом і правонаступником у справі, яка розглядалась судом.

Суд першої інстанції не взявши цих обставин до уваги, залишив без розгляду позов пред`явлений його батьками до спливу шестимісячного строку, передбаченого для прийняття спадщини, чим порушив його права.

Однак такі доводи не можна вважати обґрунтованими.

Правонаступниками, які виникають на підставі спадкового договору регулюються Главою 90 ЦК України.

Статтями 1302, 1306 ЦК України визначено, що за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.Предметом спадкового договору може бути майно, яке належить подружжю на праві спільної сумісної власності, а також майно, яке є особистою власністю будь-кого з подружжя. Спадковим договором може бути встановлено, що в разі смерті одного з подружжя спадщина переходить до другого, а в разі смерті другого з подружжя його майно переходить до набувача за договором.

Пунктом 12 спадкового договору від 22 червня 2011 року, за яким ОСОБА_2 та ОСОБА_1 діяли як відчужувані передбачено, що у разі смерті одного з подружжя право власності на житловий будинок, що є предметом цього договору, в цілому переходить до другого з подружжя, а в разі смерті другого з подружжя, переходить до набувача.

Таким чином, ОСОБА_2 набув у цілому право власності на предмет спадкового договору - АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_1ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі саме спадкового договору, а не в порядку спадкування визначеному Главами 84-89 ЦК України.

За таких обставин належність особи, яка подала апеляційну скаргу до спадкоємців першої черги за законом після ОСОБА_1 не створює для неї права на спадкування АДРЕСА_1 .

Те, що питання про залишення позову без розгляду вирішено судом до спливу шести місяців після смерті ОСОБА_1 не можна вважати порушенням норм процесуального Закону, оскільки на цей час ОСОБА_2 був власником будинку в цілому.

З огляду на те, що право власності на будинок, що був предметом спадкового договору, набуто ОСОБА_2 у цілому після смерті ОСОБА_1 , правонаступником померлої дружини був лише інший з подружжя.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення.

До суду апеляційної інстанції представником ОСОБА_3 - ОСОБА_7 подано клопотання про стягнення судових витрат понесених відповідачем за надання йому правничої допомоги. До клопотання надано копії квитанцій на загальну суму 15000,00 грн., яку і просить стягнути на його користь з ОСОБА_4 .

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

З огляду на те, що апелянтом не надано актів приймання-передачі наданих послуг, розрахунків витрат, інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги, судова колегія вважає, що враховуючи кількість судових засідань, участь в яких приймав представник, обсяг складених ним документів та рівень складності справи, що обумовило підготовку представника для участі у неї, достатнім розміром відшкодування на правову допомогу є 1500,00 грн.

Керуючись ст. 251, п.6 ч.1 ст. 374, п. 4 ч.1ст. 379, ст.ст. 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Нововодолазького районного суду Харківської області від 21 вересня 2017 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрати на правничу допомогу у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.М. Хорошевський

Судді: П.В. Кісь

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 12 липня 2019 року.