КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/824/7958/19 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 липня 2019 рокуКиївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Журби С.О., Приходька К.П.

за участі секретаря Тимошевської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 21 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг України», ОСОБА_2 про визнання недійсним договору про фінансовий лізинг, -

ВСТАНОВИВ:

у вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг України» та ОСОБА_2 про визнання недійсним договору про фінансовий лізинг. Під час слухання справи в судовому засіданні представником позивача було подано заяву про відмову від позову та закриття провадженняпосправі.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 21 березня 2019 заяву представника позивача задоволено. Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг України», ОСОБА_2 про визнання недійсним договору про фінансовий лізинг - закрито. Повернуто ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 352,40. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» судові витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 15 000,00 (п`ятнадцять тисяч) грн.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції в частині стягнення судових витрат на правничу допомогу адвоката, Овсяннік І.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу у вказаній частині з підстав порушення норм процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що вирішуючи питання про стягнення з позивача на користь відповідача ТОВ «Порше Лізинг Україна» понесених витрат на оплату правничої допомоги, суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку щодо доведення відповідачем факту виконання адвокатом робіт, часу витраченого на виконання адвокатом відповідних робіт та надання послуг, обсягу наданих послуг. Вважає, що в Акті №1 про надання послуги, не міститься жодної послуги, яка надавалася, або планувалася до виконання, а лише зазначено вартість робіт, навіть без зазначення яких саме. Зазначила, що законодавством встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а стороною не було надано таких доказів.

Вважає також розмір витрат, про відшкодування яких заявлено відповідачем, не співмірним із складністю справи, адже вся справа складалась лише з попереднього судового засідання, а вже на початку судового засідання по розгляду справи по суті вже було подано заяву про відмову від позову. .

Представник відповідача - адвокат Іванюк В.І. в порядку, передбаченому ст. 360 ЦПК України, подав відзив на апеляційну скаргу, в якому висловлює свою незгоду з обґрунтуванням вимог та доводами апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. Звертає увагу суду на те, що обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. В той же час, достовірно знаючи про розмір витрат, про відшкодування яких було заявлено відповідачем у суді першої інстанції, позивач та її представник із клопотанням про зменшення розміру витрат або ж заперечень щодо розміру витрат не подавали.

В судовому засіданні по розгляду апеляційної скарги представник позивача - адвокат Даниленко О.В. підтримав доводи, викладені в ній, просив її задовольнити, скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині стягнення зі ОСОБА_1 на користь ТОВ «Порше Лізинг Україна» витрат на правничу допомогу адвоката та ухвалити в цій частині нове рішення. Яким в задоволенні заяви відмовити.

Представник відповідача - адвокат Іванюк В.І. в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін. Крім того, просив колегію суддів вирішити питання щодо стягнення з апелянта на користь ТОВ «Порше Лізинг Україна» витрат на правничу допомогу адвоката, понесених у зв`язку із переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Цивільний процесуальний кодекс України у редакції, чинній на день вирішення спірного питання,не містить нормищодо обмеження або граничного розміру компенсації витрат на правничу допомогу.

Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, яким викладено у новій редакції процесуальні кодекси, Закон України «Про граничний розмір компенсації витрат на правничу допомогу у цивільних та адміністративних справах» визнано таким, що втратив чинність.

Відтак, на сьогодні закон не обмежує розмір компенсації витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.

З матеріалів справи вбачається, що 10 квітня 2018 року між Адвокатським об`єднанням «КПД КОНСАЛТИНГ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна»був укладений договір про надання юридичних послуг.

Представником відповідача на підтвердження надання послуг адвоката суду першої інстанції представлено договір про надання юридичних послуг від 10 квітня 2018 року, копію заявки на надання юридичних послуг №5 від 19 жовтня 2018 року, копію акту №1 про надання юридичних послуг, копію рахунка на оплату № 180410_5_1 від 19 жовтня 2018 року, копію виписки по рахунку адвокатського об`єднання, копію ордеру на надання правової допомоги Іванюком В.І. , копію довіреності на Іванюка В.І. , копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльності на ім`я Іванюка В.І. (т. 1 а.с.117-130).

Таким чином, відповідачем надано належні докази на підтвердження понесення витрат на правову допомогу, а саме перелік складових наданих послуг, розрахунок вартості складових наданих відповідних послуг, платіжний документ про оплату таких послуг.

Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення.

Оцінивши надані позивачем докази, колегія суддів дійшла висновку, що понесені відповідачем судові витрати пов`язані з розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим і співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), пропорційним до предмету позову і ціною позову та значенням справи для сторони.

З урахуванням вищенаведеного, суд обґрунтовано прийшов до висновку про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правову допомогу у вищезазначеному розмірі.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції вимог законодавства про порушення норм матеріального та процесуального права свого підтвердження не знайшли.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому відповідно до ст.375 ЦПК України ухвалу необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Крім того, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про задоволення заяви представника ТОВ «Порше Лізинг Україна» адвоката Іванюка В.І. про стягнення судових витрат, понесених у зв`язку із переглядом справи у суді апеляційної інстанції в розмірі 10938,00 грн.

При цьому, апеляційний суд виходить з обґрунтованості заявлених вимог, підтверджених договором про надання юридичних послуг від 10.04.2018 року, рахунком на оплату №180410_5_2 від 06 травня 2019 року, платіжним дорученням №51001321 від 17 травня 2019 року на суму 10800 грн., Актом №2 про надані послуги від 06 травня 2019 року, детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом при наданні професійної правничої допомоги під час розгляду справи №755/14480/18 у Київському апеляційному суді, А також поштовими документами, підтверджуючими направлення сторонам та до суду відзиву на апеляційну скаргу та заяви про стягнення витрат на правничу допомогу зі сплатою вартості послуг з надсилання кореспонденції на загальну суму 138 грн. (т. 2 а.с. 6-27)

На підставі викладеного та керуючись статтями 141, 133, 137, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 21 березня 2019 року - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізінг Україна» (ідент. код 35571472, 02152, м. Київ, пр. Павла Тичини, буд. 1-В) судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом даної справи у суді апеляційної інстанції в розмірі 10 938 (десять тисяч дев`ятсот тридцять вісім) гривень 00 копійок.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17 липня 2019 року.

Суддя-доповідач Д.О. Таргоній

Судді: С.О. Журба

К.П. Приходько