Ухвала

10 липня 2019 року

м. Київ

справа № 335/11692/18

провадження № 61-12355ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Русинчука М. М., вирішуючи питання про відкриття провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 05 березня 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 26 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про зобов`язання відповідача відновити постачання електричної енергії до квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 05 березня 2019 року позов залишено без задоволення.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що дії Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» були правомірними, оскільки ОСОБА_1 станом на 01березня 2017 року мав поточну заборгованість зі сплати за спожиту електроенергію на суму 2 324,28 грн, а також заборгованість за необліковану електроенергію, стягнуту з нього судовими рішеннями протягом 2011-2014 років, на суму 9 000,00 грн.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 26 квітня 2019 року рішення Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 05 березня 2019 року залишено без змін.

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, просить скасувати рішення Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 05 березня 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 26 квітня 2019 року, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження належить відмовити з таких підстав.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною четвертою статті 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до частини четвертої статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що спрощене позовне провадження застосовується для розгляду малозначних справ, крім справ передбачених частиною четвертою статті 274 ЦПК України.

Предметом позову у цій справі є зобов`язання відповідача відновити постачання електричної енергії до квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Отже, ця справа не становить значної складності і не відноситься до винятків, зазначених у пункті другому частини шостої статті 19 ЦПК України,частині четвертій статті 274 ЦПК України, а тому може бути визнана малозначною.

До того ж, вказана справа визнана малозначною судами першої та апеляційної інстанції.

Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди позивача з висновками судами першої та апеляційної інстанції.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Право заявника на апеляційний перегляд справи було забезпечено.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини у справах Lavages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gonnez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

В своїй касаційній скарзі позивач зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; позивач, відповідно до цього Кодексу позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для позивача; суд першої та апеляційної інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Водночас жодних конкретних арґументів стосовно кожного із зазначених критеріїв, за наявності яких касаційне провадження може бути відкрите у малозначній справі, він не навів, обмежившись лише переліченням визначених ЦПК України винятків для касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанції в малозначній справі.

З огляду на викладене вказані доводи позивача Судом до уваги не беруться як такі, що не мотивовані належним чином та є необґрунтованими.

Оскільки в касаційній скарзі не наведено обставин, які відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України давали б підстави для касаційного перегляду оскаржуваних судових рішень, ухвалених у зазначеній малозначній справі, і таких обставин Верховним Судом не встановлено, у відкритті касаційного провадження належить відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 05 березня 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 26 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. М. Русинчук