Справа № 466/2205/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2019 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді - Донченка Ю.В.

секретаря с/з - Окілка В.М.

справа № 466/2205/19

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

за участю представника позивача ОСОБА_5 , відповідача ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

Представник позивача ОСОБА_5 звернувся до суду на підставі договору про надання правової допомоги в інтересах ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та просить суд визнати останніх такими, що втратили право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 . У даній квартирі окрім позивача зареєстровані відповідачі по справі. Оскільки відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не є власниками квартири, не проживають у ній, не отримують кореспонденцію, не оплачують житлово-комунальні послуги, то за таких обставин звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Ухвалою судді від 20.03.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, покликаючись на мотиви викладені в позові та просив позов задовольнити.

Позивач в судове засідання не з"явився, його інтереси в судовому засіданні представляє представник ОСОБА_5 . На адресу суду позивач, який проживає - АДРЕСА_2 скерував письмові пояснення, які долучені до матеріалів справи та судом беруться до уваги. ( а.с. 73-77).

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнав та підтвердив, що дійсно за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований, однак ніколи за спірною адресою не проживав, дана квартира належить його батькові - позивачу по справі на праві власності. Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_4 також зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , але близько 6 років відповідач ОСОБА_2 проживає у США, а також відповідач ОСОБА_4 знаходиться за кордоном на заробітках.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_4 у жодне судове засідання не з"явились, зі слів відповідача ОСОБА_3 суду відомо, що останні 6 років відповідач ОСОБА_2 проживає у США, а також відповідач ОСОБА_4 знаходиться за кордоном на заробітках, за таких обставин суд вважає, що справу можна слухати за даної явки.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача ОСОБА_3 , дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із такого.

Суд встановив, що власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 , що стверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10.12.2004 року видане Львівським бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, договором купівлі-продажу квартири від 12.11.2004 року, інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 16.12.2018 року, копії даних документів долучені до матеріалів справи /а.с. 18-23/.

З наданої суду довідки ЛКП "Варшавське - 407" № 589 від 31.01.2019 року вбачається, що у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: позивач ОСОБА_1 , відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ( а. с. 24).

Як вбачається з долученого до матеріалів справи акту № 37 ЛКП "Варшавське-407" від 01.03.2019 року відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , там не проживають, що підтверджують сусіди (а.с.31).

Представник позивача також надав суду протоколи опитування сусідів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які підтвердили, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , однак за спірною адресою ніколи не проживали. Також квитанції про сплату комунальних послуг позивачем ( а.с. 79-88).

Отже, позивачем та його представником надано суду достатніх доказів на підтвердження того, що відповідачі не проживали і не проживають у квартирі АДРЕСА_1 .

Приписами ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Згідно ст. 319 ч.1 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У відповідності до ст. 321 ч.1 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. При цьому, власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709цс16.

Права власника житлового будинку, квартири визначені статтею 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні доведено, що відповідачі не проживають за адресою: АДРЕСА_1 , не надають коштів на утримання даної квартири, а тому в силу формальної реєстрації відповідачів у квартирі, яка належить на праві приватної власності позивачу, відповідачі порушують право позивача на володіння, користування та розпорядження належним йому майном, а тому суд приходить до висновку що слід визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Судові витрати залишити за позивачем згідно його клопотання.

Керуючись ст. ст. 2, 81, 89, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання невідоме.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, однак, із врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова.

Повний текст рішення виготовлений 17.07.2019 року.

Суддя Ю. В. Донченко