Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2402/15-ц

Номер провадження: 2/511/2/19

11 липня 2019 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі: головуючого судді - Панчук А. І.,

при секретарі Томчук Є.П.

за участі відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Панчошенко С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства «Приват банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

В С Т А Н О В И В

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернувся до Роздільнянського районного суду Одеської області з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором , посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору ODR0GA00000308 від 13.07.2007 року. ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 56000,00 доларів США на термін до 13.07.2017 року. В забезпечення виконання зобов`язання було укладено договір поруки з поручителями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Крім цього згідно договору іпотеки від 13.07.2007 року було передано житловий будинок з господарчими споруда ми за адресою : АДРЕСА_1 Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав Заборгованість відповідача перед Банком станом на 10.07.2015 року склала 146904,20 доларів США. На підставі викладеного, позивач просить задовольнити його позов.

Позивач позовні вимоги підтримав, заяви про відмову від позову не надав, але заявив, що не погашення кредиту відбулося з вини відповідачів, а тому заборгованість необхідно стягнути. Термін дії договору до 13.07.2017 року. Просив розглядати позовні вимоги за відсутності його представника.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, викликалися належним чином, позовні вимоги не визнали, написали заяву про слуханння справи за їх відсутності (а.с.82-83 т.№2)

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Панчошенко С.О, і відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні не визнали позовні вимоги в повному обсязі, зазначивши, що дійсно було укладено договір кредитування , відповідно до рішення суду від 31.10.2012 року по справі № 2-787/12 було звернено стягнення на майно згідно договору іпотеки та передано всі права на вказаний будинок. Крім цього необхідно застосувати строк позовної давності.

Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та протоколи до неї, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Поняття «суд, встановлений законом», стосується не лише правової основи існування суду, але й дотримання ним норм, які регулюють його діяльність (див. mutatismutandisрішення Європейського суду з прав людини у справі «Сокуренко і Стригун проти України» («Sokurenko and Strygun v. Ukraine») від 20 липня 2006 року, заяви № 29458/04 та № 29465/04, § 24) . ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи у судах першої й апеляційної інстанцій, передбачав, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 213). Близькі за змістом приписи передбачає ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду (стаття 263).

Консультативна рада європейських суддів у Висновку № 11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень зазначила, що «якість судового рішення залежить головним чином від якості його вмотивування. … Виклад підстав прийняття рішення не лише полегшує розуміння та сприяє визнанню сторонами суті рішення, але, насамперед, є гарантією проти свавілля. По-перше, це зобов`язує суддю дати відповідь на аргументи сторін та вказати на доводи, що лежать в основі рішення й забезпечують його правосудність; по-друге, це дає можливість суспільству зрозуміти, яким чином функціонує судова система» (пункти 34-35).

Європейський суд з прав людини вказує на те, що «пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати вмотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо вмотивування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено лише у світлі конкретних обставин справи» (див. mutatis mutandisрішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» («Pronina v. Ukraine») від 18 липня 2006 року, заява № 63566/00, § 23).

Суд вивчивши матеріали справи вважає, що позовна заява підлягає задоволенню частково , виходячи з наступного: Ч.1 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Ч.2 даної статті передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Ч.1 ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Отже, згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому.

Ч.1 ст.530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, що передбачено ст.629 ЦК України.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача правомірні, регулюються умовами укладених між сторонами договорів та нормами чинного законодавства України і підлягають задоволеннючастково..

Судом із наданих в суд документів достовірно встановлено, що ОСОБА_1 , дійсно отримав кредит в ПАТ КБ "Приватбанк" згідно кредитного договору № ODR0GA00000308 від 13.07.2007 року у розмірі 56000,00 доларів США, про що свідчать документи надані позивачем суду, а саме кредитний договір (а.с.12-15), розрахунок по заборгованності станом на 10.07.2015 рік (а.с.4-8), докази отримання коштів, договори поруки від13.007.2007 року(а.с.16-17).

Відповідачі вимоги не визнали , з позивачем по справі повністю не розрахувались..

Від виконання взятих на себе зобов`язань безпідставно ухиляються, а кредит повністю не погашається. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 згідно договорам поруки від 13.07.2007 року є поручителем , та згідно ст. 554, 555 ЦК України несуть таку ж відповідальність за не виконання кредитного договору перед кредитором .

Судом встановлено , що відповідно до позову ПАТ « Приват банк « до вказаних відповідачів від 14.04.2009 року по справі № 2-745/2009 ( 2-123/10/ ) (№ 2-п-1/11) було прийнято рішення , згідно якого було задоволено вимоги позивача ПАТ " Приват банк " до вказаних відповідачів , а саме звернено стягнення на майно за договором іпотеки.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 27.06.2012 року вказане рішення Роздільнянського районного суду Одеської області залишено без змін , апеляційну скаргу відповідачів відхилено.

Судом встановлено , що відповідно до поданої позовної заяви від 14.04.2009 року до Роздільнянського районного суду Одеської області строк позовної давності щодо відповідальності поручителів закінчився 14.04.2014 року. Оскільки навіть встановлений договором поруки 5- ти річний термін звернення до суду з моменту коли позивач дізнався , що його права порушені сплив. ( Див. Т.1 А.с. 16 ).

Суд приходить до висновку про те, що в такому разі необхідно задовольнити клопотання поручителів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про застосування строків позовної давності та можливості відмовити позивачу в задоволенні вимог в зв.язку з пропуском строків позовної давності. Клопотання обгрунтоване.

. Сума боргу не визнавалась ,а тому по по справі за клопотанням ОСОБА_1 проведено судово економічну експертизу (т.2 .с.39-67) відповідно до висновку якої у зв`язку з відсутністю необхідних документів, в межах наявних матеріалів не можливо встановити розмір заборгованості ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

В подальшому за клопотанням представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Панчошенко С.О. було проведено повторну судово економічну експертизу за результатами якої встановлено, що заборгованість по кредитному договору існує, але в меншому розмірі..

Суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання представника відповідача та відповідача ( позичальника ) про застосування строків позовної давності так , як строк дії кредитного договору закінчився тільки 13.07.2017 року. Суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог і стягнення з ОСОБА_1 ( позичальника )на користь публічного акціонерного товариства Приватбанк» заборгованність по кредитному договору в розмірі : загальна сума 54554,4 доларів США , яка складається з суми заборгованності по кредитному договору 36613,5 доларів США ( в тому числі строкова заборгованність 16358,87 долларів США , прострочена заборгованність 20254,63 долара США , заборгованність по відсоткам 17940,9 доларів США . В іншій частині позову відмовити , як заявлених безпідставно. Суд бере до уваги в якості належного та допустимого доказу розрахунок заборгованності згідно висновку експерта . Розрахунок банку не відповідає висновку проведеної експертизи , розмір заборгованності набагато завищений..

Пеня в рази більша за суму ( тіло ) кредиту, а тому суд приходить до висновку про те , що позивачем не надано обгрунтування законних вимог щодо стягнення пені, крім цього пропущено строк позовної давності для стягнення пені, як підстави для відмови. Суду не надно обгрунтування стягнення штрафу за умови , що судом уже було прийнято рішення про стягнення заборгованності шляхом звернення стягнення на майно, яке передано згідно рішення суду ПАТ "Приват банк".А ні законом , а ні кредитним договором не передбачено неодноразове застосування стягнення штрафу. Задовольняючи вимоги частково суд виходив з судової практики , постанов Верховного суду України , щодо можливості позивачів ( кредиторів ) звернення з вимогами досуду про стягнення заборгованності в грошовій формі навіть за нявного рішенння суду про звернення стягнення на майно. Судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь позивача

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12,76, 81,141,259,263-265,268, 280,281,352,354 ,355 ЦПК Україн ст.ст.526, 527,530, 532 , 533, 549, 554, 555 ,559, 624, 651, 1048, 1050, 1054 ЦК України ,-

У Х В А Л И В :

Вимоги публічного акціонерного товариства «Приват банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( позичальника ) на користь публічного акціонерного товариства «Приват банк» заборгованність по кредитному договору в розмірі загальна сума 54554,4 долара США , яка складається з суми заборгованності по крединому договору 36613,5 доларів США ( в тому числі строкова заборгованність 16358,87 доллара США , прострочена заборгованність 20254,63 долара США , заборгованність по відсоткам 17940,9 долларів США .

В іншій частині позову до ОСОБА_1 відмовити.

В задоволенні вимог про стягнення заборгованності в рахунок погашення заборгованності по кредитному договору до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ( поручителів ) відмовити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача публічного акціонерного товариства «Приват банк» судовий збір в розмірі 3654 грн На рішення може бути подана апеляційна скарга в Одеський апеляційний суд в 30-ти денний строк. з дня його проголошення , або в такий же термін з моменту отримання рішення , коли особи не були присутні при проголошенні рішення або в разі проголошення вступної та резолютивної частини.

Суддя А. І. Панчук

Повний текст рішення виготовлено 12.07.2019 року.