08.07.2019 Єдиний унікальний номер 205/5062/19
Єдиний унікальний номер 205/5062/2019
Провадження № 2о/205/123/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 липня 2019 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 та Друга дніпровська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 11 червня 2019 року звернувся до суду з заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2019 року заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку окремого провадження.

Заявник у своїй заяві посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який був його дідом. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на будинок АДРЕСА_1 , що належав йому на праві власності. Крім заявника до нотконтори з заявою про прийняття спадщини також звернувся ОСОБА_2 . Заявник багато років за виключенням часу вібрування покарань, призначених вироками суду, проживав разом з дідом до часу його смерті, але зареєстрований за однією з ним адресою не був. Другою дніпровської держнотконторою у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено, у зв`язку з пропуском строку для її прийняття, про що була винесена постанова. Заявник у своїй заяві просив суд встановити факт постійного проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , у будинку АДРЕСА_1 . Представник заявника у своїй заяві справу просила розглянути за її відсутності, ухваливши рішення, яким вимоги заяви задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у своїй заяві до суду справу просив розглянути за його відсутності, ухваливши рішення, яким вимоги заяви задовольнити.

Представник Другої дніпровської держнотконтори у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи заінтересована особа повідомлялася належним чином, у своїй заяві до суду справу просила розглядати за відсутності свого представника відповідно до чинного законодавства.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши представлені та добуті докази, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 20 жовтня 1951 року ОСОБА_3 і ОСОБА_4 зареєстрували шлюб (а.с. 7).

Від вказаного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_5 (а.с. 9) і була єдиною донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_4

20 жовтня 1973 року ОСОБА_5 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 (а.с. 10), від якого ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_1 (а.с. 14), шлюб між ними було розірвано 01 червня 1981 року (а.с. 11).

30 листопада 1990 року ОСОБА_7 зареєструвала шлюб із ОСОБА_8 і змінила прізвище на « ОСОБА_9 » (а.с. 12).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_10 померла (а.с. 13).

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 померла (а.с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 (а.с. 6).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне йому на підставі договору забудови від 14 липня 1953 року, посвідченого другою міською нотаріальною конторою м. Дніпропетровська та зареєстрованого у реєстрі 20 липня 1953 року за № 1/5258, домоволодіння АДРЕСА_1 , право власності на яке у встановленому законом порядку зареєстровано в Дніпропетровському МБТІ 14 березня 1989 року.

З метою отримання спадщини заявник та ОСОБА_2 звернулися з заявами про прийняття спадщини до Другої дніпровської держнотконтори. Постановою № 3432/02-31 до с/с № 399/2017 від 3 листопада 2017 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , оскільки ним було пропущено строк звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а докази фактичного прийняття спадщини відсутні (а.с. 5).

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

На підставі ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2019 року по цивільній справі № 205/3797/18 (провадження № 2/205/573/19) за позовом ОСОБА_1 до тергромади в особі Дніпровської міськради, третя особа Друга дніпровська держнотконтора про встановлення факту проживання зі спадкодавцем та визнання права власності в порядку спадкування за законом було встановлено, що позивач ОСОБА_1 є онуком ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованим за будь-якою адресою не перебуває, у документах, датованих різним проміжком часу та наданих суду, зокрема, запиті слідчого від 27 жовтня 2011 року, довідці ЗАТ «НМЦ «Клініка сімейної медицини» від 05 вересня 2015 року, постанові нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03 листопада 2017 року, довідці квартального комітету № 38 від 22 травня 2018 року, обвинувальному акті у кримінальному провадженні від 04 жовтня 2018 року, адресу його місця проживання зазначено: АДРЕСА_1 , яка також є адресою реєстрації спадкодавця ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також свідками у судовому засіданні було зазначено, що позивач постійно проживав зі своїм дідом, за виключенням часу відбування покарання за вироками суду, вів з ним сумісне господарство, мав певні права та обов`язки щодо діда (а.с. 15-16).

Також свідок ОСОБА_11 у своїх показах суду пояснила, що з 2004 року ОСОБА_1 постійно проживав з дідом, окрім того часу, коли відбував покарання, оскільки позивач неодноразово засуджений (а.с. 15-16).

Встановлені вказаним рішенням суду від 16 квітня 2019 року обставини, згідно положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України, встановленню при розгляді цієї справи не підлягають.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Встановлення факту постійного проживання заявнику необхідно для отримання в органах нотаріату свідоцтва про право на спадщину за законом.

Таким чином, оскільки заявник позбавлений можливості реалізувати право на спадкування в інший спосіб, крім встановлення у судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, суд доходить висновку про достатність правових підстав для задоволення заяви.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Заявником при поданні заяви до суду було сплачено судовий збір у розмірі 384 гривень 20 коп., який відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 ЦПК України відшкодуванню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 260, ч. 2 ст. 315, ст. 319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНООКП НОМЕР_1 , зареєстрованим або знятим з реєстраційного обліку не значиться, разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2004 рокупо ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його складання.

Суддя О.С. Приходченко