провадження № 2-н/752/295/19
УХВАЛА

08.07.2019 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Чередніченко Н.П.розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення із Комунального підприємства «Світоч» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати, -

В С Т А Н О В И В:

04.07.2019 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із Комунального підприємства «Світоч» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати, в якій просила стягнути з КП «Світоч» нараховану, але не виплачену їй заробітну плату в сумі 284972,04 грн., а також компенсацію втрати частини заробітної плати в сумі 45025,58 грн.

В обґрунтування заяви зазначено, що заявниця працює в КП «Світоч», та починаючи із 01.02.2015 року заробітну плату їй стали виплачувати нерегулярно, внаслідок чого станом на 28.02.2019 року утворилась заборгованість в сумі 284972,04 грн., яку вона просить стягнути з КП «Світоч», а також заявниця зазначає про те, що в зв`язку з невиплатою вчасно заробітної плати виникла втрата частини заробітної плати в сумі 45025,58 грн., яка також підлягає стягненню з підприємства.

Дослідивши матеріали заяви, вважаю, що у видачі судового наказу слід відмовити за наступних підстав.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Згідно пункту 12 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23.12.2011 року, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати, судовий наказ може бути видано не лише на суму заборгованості із заробітної плати, а й на суму компенсації за порушення строків її виплати, оскільки вона входить до структури заробітної плати.

До заяви має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо.

Частиною 3 статті 19 ЦПК України визначено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

З вищевикладеного випливає, що вимога про стягнення нарахованої, але не виплаченої суми заробітної плати та компенсації повинна бути документально підтверджена та безспірна.

Заявником до заяви про видачу судового наказу наданий розрахунок боргу за заробітною платою в сумі 284972,04 грн., однак, розрахунок компенсації в сумі 45025,58 грн., - складений нею самостійно, що, в свою чергу, не може бути належним доказом нарахування роботодавцем саме такої суми компенсації та відповідно наявності саме такого розміру заборгованості із вказаних виплат, що свідчить про відсутність безспірності розміру компенсації, яку заявник просить стягнути з підприємства.

У відповідності до вимог п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог ст. 163 ЦПК України.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги відсутність достатніх доказів на підтвердження безспірності пред`явлених до стягнення сум, вважаю, що у видачі судового наказу слід відмовити.

Також, вважаю необхідним зазначити, що, у відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у порядку позовного провадження.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 161, 165, 165-166, 260, 351-355 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення із Комунального підприємства «Світоч» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Крім того, заявник має право звернутися до суду з аналогічними вимогами в порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду та з інших поважних причин.

Суддя Н.П. Чередніченко