Справа № 462/1930/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2019 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Н. М. Галайко, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Данон Дніпро» про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, у якому просить визнати незаконним та скасувати наказ № DU/K-51 від 26 лютого 2019 року, яким його було звільнено з займаної посади.

Зазначає, що 15 січня 2019 року на його адресу надійшов лист від відповідача, у якому знаходився документ «Додаток до повідомлення про заплановане звільнення», у якому були зазначені 12 вакантних посад, однак жодна з них не передбачала роботи поблизу місцевості, у якій проживає позивач.

20 лютого 2019 року до позивача надійшов лист, у якому знаходився документ «Додаток до повідомлення про заплановане звільнення», у якому були зазначені 18 вакантних посад, серед яких були дві посади у м. Львові: регіональним менеджер по роботі з основними клієнтами та комірник.

22 лютого 2019 року позивач надіслав відповідачу заяву-згоду віл 22 лютого 2019 року про переведення його на посаду регіонального менеджера по роботі з основними клієнтами.

25 лютого 2019 року він приступив до роботи після завершення його тимчасової непрацездатності, однак його не було забезпечено роботою, не було повідомлено про результати розгляду його заяви-згоди щодо переводу на іншу посаду. Тому позивач направив відповідачу попередження про початок простою з 25 лютого 2019 року.

26 лютого 2019 року позивач ознайомився з переліком вакантних посад ТзОВ «Данон Дніпро» де, серед іншого, посада регіонального менеджера по роботі з основними клієнтами у м. Львові, на яку він раніше дав свою згоду, була відсутня.

У подальшому відповідачем було видано оскаржуваний наказ, яким позивача було звільнено з займаної посади у зв`язку з скороченням чисельності та штату працівників на підставі ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

З огляду на те, що він надав відповідачу свою згоду на переведення його на іншу посаду, просить оскаржуваний наказ визнати незаконним та скасувати, а його поновити на роботі на посаду територіального менеджера зі збуту продукції ТзОВ «Данон Дніпро» із внесенням відповідного запису до трудової книжки.

Окрім цього просить стягнути з відповідача на свою користь заробітну плату за весь час вимушеного прогулу за період з 26 лютого 2019 року до 16 квітня 2019 року у розмірі 34629 грн.

Також просить стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду, яку оцінює у 200000 грн. Мотивує такий розмір моральної шкоди тим, що у нього на утриманні є двоє дітей. Внаслідок втрати роботи він не може належним чином забезпечити життєво необхідним свою сім`ю, що зумовлює докладання ним додаткових зусиль для організації його життя. Додатково вказує, що у зв`язку з втратою роботи він постійно перебуває у стражданнях, стресах. Так, він не може нормально існувати, належним чином харчуватися та забезпечувати нормальним харчуванням дітей, купляти необхідні дорогі медикаменти на лікування тощо. Враховуючи наведене, просить його позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 27 травня 2019 року відкрито провадження у справі розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

03 липня 2019 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому той з аргументами позивача не погодився, вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення. Зазначає, що відповідач повідомляв позивача про скорочення штату і заплановане звільнення, про вакантні посади за два місяці до звільнення. Проте позивач відмовився від ознайомлення з таким переліком у зв`язку з, нібито, відсутністю на ньому підпису уповноваженої особи. Вказує, що перелік вакантних посад був підписаний директором по роботі із персоналом ОСОБА_2 , як і повідомлення про заплановане звільнення, додатком до якого цей перелік був. У зв`язку з цим було складено акт про ознайомлення працівника з документами по скорочення та відмову від їх підписання віл 4 грудня 2018 року, який було підписано трьома працівниками товариства. Додатково зазначає, що актом № б/н від 10 грудня 2018 року позивача було обрано працівником, що підпадає під скорочення, оскільки такий був ознайомлений з повідомленням про скорочення його посади та переліком вакантних посад. Також повідомляє, що відповідач виконав всі передбачені законодавством зобов`язання щодо повідомлення працівника про скорочення. Щодо запропонованої вакансії регіонального менеджера по роботі з основними клієнтами зазначає, що така була включена у список помилково і не була вакантна згідно штатного розпису. Щодо скорочення посад зазначає, що таке було здійснено у зв`язку з тим, що існуюча модель продажів, яку використовує відповідач, не відповідає вимогам ринку та є надто затратною (неефективною), збитковою за окремими показниками. Також вказує, що позивач не був членом первинної профспілкової організації. Тому у відповідача не було обов`язку отримувати попередньо згоду на його звільнення у первинної профспілкової організації відповідно до ч. 1 ст. 40 КЗпП. Також не погоджується і з заявленим розміром моральної шкоди, вважає його необґрунтованим, а саме стягнення відшкодування безпідставним. З огляду на вказане, просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Додатково зазначив, що орієнтований розмір витрат на професійну правничу допомогу складає 92550 грн. Тому просить додатково стягнути з позивача на його користь судові витрати.

25 червня 2019 року від відповідача надійшла заява із запереченням проти розгляду справу у порядку спрощеного позовного провадження та клопотання про розгляд справи з викликом сторін. Мотивоване клопотання тим, що для відповідача розгляд цієї справи має істотне значення, а також стосується репутації підприємства. Зауважує, що така справа є складною, а відтак не може бути віднесена до категорії малозначних (а.с. 55-57).

Відповідно до ч. 4 ст. 277 ЦПК України Якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про залишення заяви відповідача без задоволення; розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Суд, дослідивши зазначене клопотання, проходить до висновку, що воно є недостатньо обґрунтованим, предмет даної справи стосується трудових правовідносин, розгляд справи не потребує виклику та допиту свідків тощо. Тому зазначене клопотання відповідача слід залишити без задоволення.

Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до переконання, що у задоволенні позову слід відмовити.

Як вбачається з трудової книжки позивача, він з 03 червня 2015 року працював у відповідача на посаді територіального менеджера зі збуту продукції відділу продажу. 26 лютого 2019 року його було звільнено з займаної посади у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 10-11).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України Трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Наказом № DU_Ш-8 від 16 жовтня 2018 року було введено зміни у структуру відділу продажу департаменту продажу адміністративного управління товариства шляхом виведення посади «Територіальний менеджер зі збуту продукції» з 06 лютого 2019 року (4 штатні одиниці) за скорочення відповідних працівників, у тому числі позивача.

Службовою запискою комерційного директора ОСОБА_3 від 2 серпня 2018 року стверджується, що зміни у структурі відділу продажу департаменту продажу адміністративного управління товариство є необхідними у зв`язку з тим, посада територіального менеджера зі збуту продукції є неефективною.

За ст. 492 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

Актом про ознайомлення працівника з документами щодо скорочення та відмову від їх підписання від 04 грудня 2018 року стверджується, що позивачу 04 грудня 2018 року було запропоновано ознайомитися з повідомленням про заплановане вивільнення у зв`язку з скороченням чисельності та штату та підписати його, проте позивач від ознайомлення та підписання зазначених вище документів відмовився. У зв`язку з цим текст повідомлення було зачитано позивачу вголос та видано його копію.

Повідомленням про заплановане вивільнення від 04 грудня 2018 року та додатком до нього, підписаними директором по роботі з персоналом ОСОБА_2 , стверджується, що позивач був повідомлений про вивільнення за два місяці до настання цієї події.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що позивач був ознайомлений з повідомленням про звільнення та переліком вакантних посад. Даний факт позивач не оспорює та визнає.

Актом № б/н від 10 грудня 2018 року позивача було обрано працівником, що підпадає під скорочення у зв`язку з тим, що його було ознайомлено з повідомленням про скорочення його посади та переліком вакантних посад і він станом на 10 грудня 2018 року не обрав жодної з запропонованих вакантних посад.

Позивач у своїй заяві посилався на те, що йому 20 лютого 2019 року надійшов лист від відповідача разом з додатком до повідомлення про заплановане звільнення з переліком вакантних посад серед яких була посада регіонального менеджера по роботі з основними клієнтами у м. Львові.

З цього приводу суд зазначає, що додатком до повідомлення про заплановане вивільнення стверджується, що відповідачем було запропоновано позивачу перелік вакантних посад ТзОВ «Данон Дніпро», серед яких була посада регіонального менеджера по роботі з основними клієнтами у м. Львові (а.с. 15).

Частиною 2 ст.40 КЗпП України визначено, що звільнення з підстав, зазначених у п.п.1,2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Додатком до повідомленням про заплановане звільнення стверджується, що у відповідача вакантна посада регіонального менеджера по роботі з основними клієнтами у м. Львові (а.с. 15).

Заявою-згодою від 22 лютого 2019 року стверджується, що позивач надав свою згоду на переведення його на посаду регіонального менеджера по роботі з основними клієнтами у м. Львові. Вказана заява була направлена відповідачу 22 лютого 2019 року (а.с. 16, 17).

Як зазначає відповідач, посада регіонального менеджера по роботі з основними клієнтами у м. Львові була включена у зазначений вище перелік помилково.

Пояснювальною записаною ОСОБА_4 від 22 лютого 2019 року стверджується, що посада регіонального менеджера по роботі з основними клієнтами була помилково включена у перелік вакантних посад, який був додатком до листа позивачу від 18 лютого 2019 року.

Згідно з штатним розписом, затвердженим наказом № DU/Ш-3 від 15 лютого 2019 року, на ТзОВ «Данон Дніпро» станом на 18 лютого 2019 року посада регіонального менеджера по роботі з основними клієнтами не була вакантна.

З огляду на вказане, суд надає віри аргументам відповідача щодо помилковості включення посади регіонального менеджера по роботі з основними клієнтами у м. Львові до переліку вакантних посад, який був направлений позивачу.

Наказом № DU/K-51 від 26 лютого 2019 року позивача було звільнено з роботи 26 лютого 2019 року у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників (а.с. 22).

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що позивач був ознайомлений з повідомленням про заплановане вивільнення та переліком вакантних посад 04 грудня 2018 року, за два місяці до дати звільнення його з займаної посади, а тому його звільнення з займаної посади було законним.

Окрім цього позивач зазначав, що відповідачем, як роботодавцем, не була отримана згода первинної профспілкової організації підприємства на звільнення позивача.

З цього приводу суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Однак позивачем не було надано доказу того, що він є членом первинної профспілкової організації ТзОВ «Данон Дніпро».

Тому позовні вимоги про визнання незаконним та скасування наказу № 646-п від 26 лютого 2019 року про звільнення позивача з роботи та про поновлення його на роботі задоволенню не підлягають.

Також, з врахуванням наведеного, не підлягають задоволенню і позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди у зв`язку з безпідставністю таких.

Враховуючи все вищенаведене, суд приходить до висновку, що аргументи позивача, викладені у його позовній заяві, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи, а тому у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

За ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Відповідачем у відзиві було наведено орієнтовний розрахунок судових витрат, відповідно до якого сума витрат відповідача на професійну правничу допомогу адвокатів Адвокатського об`єднання «Арцінгер» становить 92550 грн.

Однак відповідачем не було надано суду доказів на підтвердження зазначених судових витрат. Тому підстави для стягнення зазначених судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 12, 259, 263-265, 268, 274, 279 ЦПК України, суд , -

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Данон Дніпро» (, 73008, м. Херсон, Бориславське шосе, буд. 37) про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди відмовити у повному обсязі.

Відповідно до вимог п.п. 15.5.Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів учасниками справи до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови.

Суддя/підпис/ Н.М. Галайко

З оригіналом згідно.

Суддя: