Провадження № 2/522/4058/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2019 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого-судді Чернявської Л.М.,

при секретарі судового засідання Пейкова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Приморському районі міста Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Львівська місцева прокуратура №3 про виключення з опису та звільнення з-під арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

28 грудня 2018 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області, за участю третьої особи Львівської місцевої прокуратури №3 про виключення з опису та звільнення з-під арешту майна. Позивач згідно поданої позовної заяви просив суд виключити з опису та звільнити з-під арешту, накладеного відповідно до Ухвали Франківського районного суду м. Львова від 15.06.2016 року по справі №465/2293/16-к, 1/3 частку будинку, загальною площею 503,0 кв.м, реєстраційний номер майна 25964024, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 та скасувати запис в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 15259866 від 05.07.2016 року про накладення арешту на 1/3 частку будинку, загальною площею 503,0 кв.м, реєстраційний номер майна 25964024, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , внесеного на підставі ухвали Франківського районного суду м. Львова від 15.06.2016 року по справі №465/2293/16-к.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що ухвалою Франківського районного суду м. Львова по справі №465/2293/16-к було помилково накладено арешт на його майно, як особи яка має тотожні прізвище, ім`я та по-батькові з фігурантом кримінального провадження 0000801 від 19.03.2016 року. Позивач зазначає, що жодним чином не має відношення до розслідування кримінального провадження, щодо нього не було винесено постанови про порушення кримінальної справи, не вручалося повідомлення про підозру, тощо. Він не є учасником кримінального провадження, а належне йому на праві власності майно не має жодного відношення до вказаної справи. Зважаючи на те, що він не є учасником кримінального процесу по справі в рамках якої на майно накладено арешт, тому не наділений правом скасування арешту в рамках КПК України, тому зняття арешту можливе лише в судовому порядку.

Провадження у справі відкрито 04 січня 2019 року та встановлено загальний порядок розгляду справи.

19 лютого 2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, поданий представником відповідача, ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області, згідно якого відповідач просить відмовити у задоволенні позовної заяви.

12 березня 2019 року представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з відповіддю на відзив ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області, згідно якої позивач просить відхилити та не враховувати при розгляді справи доводи, викладені представником ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області у відзиві на позовну заяву, а позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Також, 19 лютого 2019 року до суду представником ДПІ у Приморському районі м. Одеси, ГУ ДФС в Одеській області подано клопотання про закриття провадження у справі з тих підстав, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

12 березня 2019 року до суду надійшли заперечення позивача на клопотання про закриття провадження у справі, в яких позивач просить відмовити у задоволенні даного клопотання.

Ухвалою від 15 травня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі.

15 травня 2019 року судом закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

31 травня 2019 року до суду представником Львівської місцевої прокуратури №3 подано клопотання про закриття провадження у справі з тих підстав, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, так як питання про скасування арешту в рамках кримінальної справи має бути розглянуто в порядку кримінального судочинства.

Ухвалою суду від 03 червня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання представника прокуратури Львівської області про закриття провадження.

03 липня 2019 року до суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Сторони по справі в судове засідання 03 липня 2019 року не з`явились.

ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області та Львівська місцева прокуратура №3 про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення позову.з наступних підстав.

Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №21427850 від 26.12.2008 року позивач, ОСОБА_1 є власником нерухомого майна у вигляді 1/3 частки будинку, загальною площею 503,0 кв.м, реєстраційний номер майна 25964024, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказана частка житлового будинку належить ОСОБА_1 на підставі договору міни від 21.06.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А.

Як зазначає позивач у позовній заяві:

«На досудовому розслідуванні СВ Франківського відділу поліції ГУ НП у Львівській області перебувають матеріали кримінального провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 0000801 від 19.03.2016 року.

15.06.2016 року ухвалою Франківського районного суду м. Львова по справі №465/2293/16-к було накладено арешт на все нерухоме майно, що є власністю заступника директора Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Словацького, 1, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Яполоть, Костопільського району Рівненської області.

Отже, зазначеною ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова було складено опис та накладено арешт на майно особи, яка взагалі не є стороною вищезгаданого кримінального провадження та не має відношення до розслідування кримінальної справи.

Крім того, в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено запис за № 15259866 від 05.07.2016 року про накладення арешту на 1/3 частку житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали Франківського районного суду м. Львова від 15.06.2016 року по справі №465/2293/16-к.

При цьому, на підставі цієї ж ухвали Франківського районного суду м. Львова від 15.06.2016 року по справі №465/2293/16-к було накладений арешт на 1/3 частку будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить позивачу ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Лозове, Деражнянського району Хмельницької області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 )

З урахуванням викладеного, ухвалою Франківського районного суду м. Львова по справі №465/2293/16-к був накладений арешт на майно ОСОБА_1 який має тотожні прізвище, ім`я та по-батькові з учасником вищевказаної кримінальної справи, проте не є учасником кримінального провадження»

Зазначені документи не були надані суду та з клопотанням про витребування доказів позивач не звертався.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Згідно до ч.ч.1-4 ст.12 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суду не надані належні докази того, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець смт. Лозове, Деражнянського району Хмельницької області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 не учасником кримінального провадження № 0000801 від 19.03.2016 року.

З огляду на зазначене, не підтверджено порушення чи обмеження його прав відповідно до ст. 41 Конституції України та ст.ст. 316, 321 ЦК України позивача чи відсутність тотожності його з іншою особою.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, оскільки позивач не є учасником кримінального процесу по справі, в рамках якої на майно накладено обтяження.

З урахуванням викладеного, вимога позивача про виключення з опису та звільнення з-під арешту нерухомого майна, яке належить йому на праві власності, не підтверджена належними та допустимими доказами, тому у задоволені позову необхідно відмовити. Разом з тим, задоволенню не підлягають вимоги про скасування запису в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 15259866 від 05.07.2016 року про накладення арешту, внесеного на підставі ухвали Франківського районного суду м. Львова від 15.06.2016 року по справі №465/2293/16-к.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 16, 208, 218, 321, 328, 334, 392 Цивільного кодексу України та ст. ст. 9, 10, 12, 19, 89, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволені позову ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області, за участю третьої особи Львівської місцевої прокуратури №3, про виключення з опису та звільнення з-під арешту майна.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 12 липня 2019 року.

Суддя Л. М. Чернявська

03.07.2019