ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1090/19 Справа № 209/3192/17 Суддя у 1-й інстанції - Лобарчук О.О. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

за участю секретаря Василенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 травня 2018 року

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И Л А:

В листопаді 2017 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 01.04.2008 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_1 уклали договір кредиту № 105/6-92-8. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав, надавши позичальнику кредит.

З метою забезпечення належного виконання зобов`язання за Кредитним договором, 01.04.2008 року між Кредитором та ОСОБА_1 укладено Іпотечний договір № 105/24-62-8, відповідно до якого остання передала Кредитору в іпотеку нерухоме майно, а саме: чотирьохкімнатну квартиру під номером АДРЕСА_1 , що належить відповідачу на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу квартири, укладеного 30.11.2002 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори Гнєзділовою Л.В., зареєстрованого в реєстрі за № 2-1491.

Ринкова вартість квартири, згідно Звіту № ВА171018-003 від 18.10.2017 року, виконаного СОД ТОВ «БІЗНЕС АССІСТ», складає 286 442,00 грн.

У разі порушення Іпотекодавцем Основного зобов`язання та/або умов Іпотечного договору, Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення Основного зобов`язання за Кредитним договором та/або зобов`язань, передбачених Іпотечним договором, у тридцятиденний строк, та попередження про звернення стягнення на Предмет іпотеки, у разі невиконання вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на Предмет іпотеки відповідно до умов Іпотечного договору.

В порушення умов Договору, позичальник, ОСОБА_1 свої зобов`язання належним чином не виконувала, в результаті чого, станом на 25.09.2017 року, має прострочену заборгованість за кредитом - 214 600,00 грн, за відсотками - 418 535,24 грн, інфляційні витрати за кредитом - 32 619,20 грн, інфляційні витрати за відсотками - 58889,00 грн.

На виконання умов Кредитного договору та Іпотечного договору Позичальнику було направлено Вимогу, а саме: Повідомлення про усунення порушень, але на дату подання позовної заяви Вимога не виконана.

З огляду на зазначене, позивач просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на: чотирьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , на підставі Договору купівлі-продажу квартири, укладеного 30 листопада 2002 року, посвідченого державним нотарусом Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори Гнєзділовою Л.В., зареєстрованого в реєстрі за № 2-1491, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 105/6-92-8 від 01.04.2008 року, на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності. Стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 4296,63 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 травня 2018 року позовні вимоги задоволено повністю.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки: чотирьохкімнатну квартиру під номером АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на підставі Договору купівлі-продажу квартири, укладеного 30 листопада 2002 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори Гнєзділовою Л.В., зареєстрованого в реєстрі за № 2-1491, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 105/6-92-8 від 01.04.2008 року, яка складає: прострочена заборгованість за кредитом- 214 600,00 грн, за відсотками - 418 535,24 грн, інфляційні витрати за кредитом - 32 619,2 грн, інфляційні витрати за відсотками - 58 889,96 грн, на користь Публічного Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (03150, Україна, м. Київ, вул. Ковпака, 29, МФО 300023, п/р НОМЕР_1 , ), шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеного на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності.

Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просила скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що вона не може бути виселена із спірної квартири без надання іншого постійного житла.

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому підтримує рішення суду першої інстанції та просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити повністю.

Вислухавши представника позивача, розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01 квітня 2008 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту № 105/6-92-8, відповідно до якого банк зобов`язався надати позичальникові кредит в розмірі 222 000,00 гривень, зі сплатою 15% річних та комісій, в розмірі та в порядку, визначених в Додатку №1, з кінцевим терміном повернення заборгованості по кредиту до 31.03.2018 року (а.с.6-9).

Позичальник зобов`язувалася щомісяця повертати наданий кредит згідно з графіком погашення кредиту.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 01 квітня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укроцбанк» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір №105/24-62-8, посвідчений приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кир`як С.А, відповідно до якого ОСОБА_1 передала Кредитору в іпотеку нерухоме майно, а саме: чотирьохкімнатну квартиру під АДРЕСА_1 , що належить Іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу квартири, укладеного 30.11.2002 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори Гнєзділовою Л.В., зареєстрованого в реєстрі за №2-1491 (а.с.10-14).

Згідно звіту № ВА171018-003 про незалежну оцінку вартості квартири АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 згідно Договору купівлі-продажу квартири серії ВАВ №766845 від 30 листопада 2002 року - ринкова вартість об`єкта оцінки складає 286 442,00 гривень (а.с.44-73).

Відповідно до п.4.1 іпотечного договору, у разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем Основного зобов`язання, Іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на Предмет іпотеки.

Відповідно до п.4.1 іпотечного договору, у разі порушення Іпотекодавцем обов`язків, встановлених цим Договором, Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання Основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Станом на 25.09.2017 року ОСОБА_1 має прострочену заборгованість за кредитом - 214 600,00 грн, за відсотками - 418 535,24 грн, інфляційні витрати за кредитом - 32 619,20 грн, інфляційні витрати за відсотками - 58 889,00 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.20-22).

Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з вимогами ст.ст. 526, 530, 611, 612 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до положень ст. ст. 546, 549, 551 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням та завдатком.

Згідно зі ст. 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов`язання іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику письмову вимогу про усунення порушення та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги, якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Статтею 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки, іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені ним вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» та ст.ст. 589, 590 ЦК України, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, яке здійснюється на підставі рішення суду.

Як вбачається з ч.1 ст. 591 ЦК України та ст. 39 Закону України «Про іпотеку», задоволення вимог кредитора за рахунок майна, що є предметом іпотеки, в судовому порядку може здійснюватися виключно шляхом реалізації предмета іпотеки через продаж з публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку», де зазначено, що дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця.

Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульоване статтею 39 цього Закону, якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

Відповідно до ч. 6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку», ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про іпотеку», реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

З огляду на встановлені обставин справи та вищенаведені вимоги чинного законодавства, суд першої інстанції, керуючись ст.ст. 35, 36, 37, 38, 41 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 589-591 ЦК України, прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що вона не може бути виселена із спірної квартири без надання іншого постійного житла, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вимоги щодо виселення відповідача позивачем не заявлялись та судом першої інстанції це питання не вирішувалось, тому такі заперечення апелянта є безпідставними.

Інших доводів незаконності рішення суду апеляційна скарга не містить, а згідно вимог ч.1 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, тому рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Згідно ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи судом апеляційної інстанції, компенсуються за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 травня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова