Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/1505/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2019 року м. Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі:

Головуючого судді Надопта А.А.,

Секретар судових засідань Онисько С.С.

За участі заявника ОСОБА_1 ,

Його представника адвоката Ракущинця А.А.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Виноградівського районного суду від 15.09.2016 року у цивільній справі №299/1505/16-ц за позовом ОСОБА_1 до АБ «Укргазбанк» про визнання недійсним кредитного договору №130/08 від 28.05.2008 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Виноградівського районного суду від 15.09.2016 року у цивільній справі №299/1505/16-ц за позовом ОСОБА_1 до АБ «Укргазбанк» про визнання недійсним кредитного договору №130/08 від 28.05.2008 р.

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що рішенням Виноградівського районного суду від 15.09.2016 року йому в позові відмовлено, а ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 16.03.2017 року його апеляційну скаргу на вказане рішення відхилено і рішення суду першої інстанції залишено без змін, тобто, воно набуло законної сили. В той же час у справі №299/3265/15-ц за позовом АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором судом було призначено експертизу і висновком №1885 від 23.01.2019 року встановлено, що хоча за договором і передбачено відсоткову ставку за кредитом в розмірі 13,8% річних, реальна відсоткова ставка за кредитом складає 17,4% річних і така інформація відсутня у договорі. Відповідно вказана обставина є істотною, не була встановлена судом, не була відома заявнику і тому заявник не міг встановити факт обману з боку банку на час розі ляду справи. Ці обставини стали відомі після отримання вказаного Висновку експерта в судовому засідання 22.02.2019р.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримали заяву та просили задовольнити вимоги такої на підставі наведених у заяві доводів та поданих на їх підтвердження доказів.

Представник відповідача не з`явився на розгляд заяви, ним до суду подано заяву, у якій представник відповідача просить розглянути заяву без його участі.

Заслухавши учасників справи, перевіривши доводи заяви та подані на їх підтвердження докази, суд дійшов до того висновку, що подана ОСОБА_1 заява про перегляд за нововиявленими обставинами вищевказаного рішення суду не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В розумінні положень частини другої статті 423 ЦПК України однією з підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, на яку посилається заявник, є «істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи».

Пункт 4 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» вказує, що вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Так, обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів).

Згідно правової позиції Верховного суду (Постанова ВС від 29.08.2018 року у справі №552/137/15-4) нові докази не можуть бути підставою для перегляду рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Зокрема, у вказаній постанові наголошено, що:

«Нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

При цьому неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду в прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пп.1, 2 ч.2 ст.361 ЦПК 2004 року (аналогічні положення закріплено у ст.423 ЦПК в редакції 2017 року), є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у рішенні, що переглядається.

Судове рішення не може переглядатись у зв`язку з нововиявленими обставинами, якщо обставини, передбачені ч.2 ст.361 ЦПК, відсутні, а є підстави для перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом України, а також якщо обставини, визначені ч.2 ст.361 ЦПК 2004 року, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених ч.2 ст.361 ЦПК 2004 року підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в ст.ст.362, 364 ЦПК 2004 року.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata остаточності рішень суду. Цей принцип визначає, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, а не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (рішення від 3.04.2008 у справі «Пономарьов проти України», п.40).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би привести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (рішення від 18.11.2004 у справі «Pravednaya v. Russia», пп.27, 28)».

Аналогічна правова позиція стосовно того, що обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами, а також факт неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами містяться у постанові ВС від 14 лютого 2018 року справа № 147/325/1З-ц, ЄДРСРУ № 72348780, у постанові ВС від 21 лютого 2018 року по справі № 363/2936/15-ц (ЄДРСРУ № 72459719, та постанові ВС від 21 лютого 2018 року справа № 454/3003/14-ц , ЄДРСРУ № 72378039.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 , маючи на меті переглянути рішення суду від 15.09.2016 року за нововиявленими обставинами, в обґрунтування відповідної заяви посилається на істотну для справи обставину в його розумінні - висновок експерта судово-економічної експертизи №1885 від 23.01.2019 року по матеріалах цивільної справи №299/3265/15-ц.

Однак, на переконання суду, висновок експерта не є нововиявленою обставиною в розумінні положень ст.423 ЦПК України в чинній редакції, як і ст.361 ЦПК України в редакції 2004 року, так як на момент розгляду та ухвалення судового рішення, яке позивач має намір переглянути, у іншій цивільній справі за №299/3265/15-ц провадження було зупинено і тільки 12 березня 2018 року за ухвалою суду було призначено судово-економічну експертизу, висновок у якій був складений лише 23 січня 2019 року.

На той момент розгляд справи №299/1505/16-ц за позовом ОСОБА_1 до АБ «Укргазбанк» про визнання кредитного договору недійсним пройшов усі судові інстанції і завершився ухвалою Верховного Суду України від 30 листопада 2017 року про відмову у допуску до провадження ВСУ даної справи за заявою ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 15 вересня 2016 року, ухвали Апеляційного суду Закарпатської області від 16 березня 2017 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 серпня 2017 року.

Тобто, позивач в даному випадку фактично посилається на новий доказ, добутий зовсім в іншій справі та добутий після ухвалення судового рішення, яке хоче переглянути, як на підставу для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Подаючи 06 червня 2016 року до суду позовну заяву про визнання недійсним кредитного договору ОСОБА_1 у вказаній заяві зазначив, що Банк здійснив щодо нього, як споживача фінансових послуг, обманні дії, не надав йому повної інформації, передбаченої ЗУ «Про захист прав споживачів», зокрема, щодо сукупної вартості кредиту, щодо реальної процентної ставки за кредитом, включив до договору несправедливі умови і тому кредитний договір підлягає визнанню недійсним.

Саме ці твердження позивача та їх обґрунтування були предметом розгляду у всіх судових інстанціях і суди надали їм належну оцінку.

Зокрема, Апеляційним судом Закарпатської області ухвалою від 16 березня 2017 року встановлено, що: «посилання апелянта на обставини, за яких Банк нібито умисно приховав від нього інформацію щодо кінцевої сукупної вартості кредиту та ввів його в оману, не відповідають дійсності та спростовуються... Відповідно відсутні будь-які законні підстави вважати, що вказаний вище кредитний договір укладений під впливом обману з боку відповідача і апелянтом не надано суду ніяких доказів, які б це підтверджували...Апелянт не надав доказів того, що умови укладеного з позивачем кредитного договору були несправедливими і що мав місце істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду позичальнику ОСОБА_1 на момент його укладення...»

Ухвалою ВССУ від 16 серпня 2017 року у даній справі констатовано, що «суди встановили, що позивач знав і усвідомлював розмір відсоткової ставки, які платежі за кредитом та за нарахованими відсотками йому доведеться сплачувати, які супутні послуги (послуги нотаріуса, страхові платежі) слід сплатити при укладенні кредитної угоди та у період її дії, на протязі якого терміну йому необхідно здійснювати вищеназвані платежі... Суди обґрунтовано відмовили у позові. Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів вони не впливають та їх не спростовують.».

Крім того, обґрунтовуючи позовні вимоги у цивільній справі 299/1505/16-ц позивач вказував, що всупереч вимогам ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» не визначено сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг та інших фінансових зобов`язань споживача, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту, а також не зазначено її в процентному значенні та в грошовому виразі у валюті платежу за кредитним договором, у вигляді: а) реальної процентної ставки (у процентах річних), яка точно дисконтує всі майбутні грошові платежі споживача за кредитом до чистої суми виданого кредиту, розрахунок якої здійснюється з використанням наведеної в Постанові Правління НБУ № 168 від 10.05.2007 року формули; б) абсолютного значення подорожчання кредиту (у грошовому виразі), розрахунок якого здійснюється шляхом підсумовування всіх платежів (проценти за користування кредитом, усі платежі за супутні послуги, пов`язані з наданням кредиту, його обслуговуванням і погашенням), здійснених споживачем як на користь банку, так і на користь третіх осіб під час отримання,обслуговування та погашення кредиту.

Це означає, що як на одну з підстав позову позивач посилався на ту обставину, що реальна процентна ставка є більшою за процентну ставку, встановлену договором, і про існування такої та її розмір не зазначено у договорі.

Таким чином, суд констатує, що ця обставина була відома позивачу на час судового розгляду спору, він посилався на неї як на одну з підстав вимог позову. А Висновок експерта, на який заявник посилається у заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, є і за своєю формою і за суттю новоздобутим доказом у розумінні цивільного процесуального законодавства.

На основі вищенаведеного суд дійшов висновку, що підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 щодо перегляду за нововиявленими обставинами рішення Виноградівського районного суду від 15.09.2016 року у цивільній справі №299/1505/16-ц за його позовом до АБ «Укргазбанк» про визнання недійсним кредитного договору відсутні. У задоволенні заяви слід відмовити, а Рішення Виноградівського районного суду від 15.09.2016 року у цивільній справі №299/1505/16-ц залишити в силі.

Керуючись ст..ст..258-261, 263, 268, 429 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Виноградівського районного суду від 15.09.2016 року у цивільній справі №299/1505/16-ц за позовом ОСОБА_1 до АБ «Укргазбанк» про визнання недійсним кредитного договору - відмовити.

Рішення Виноградівського районного суду від 15.09.2016 року у цивільній справі №299/1505/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Укргазбанк» про визнання недійсним кредитного договору залишити в силі.

Повний текст ухвали виготовлено 16.07.2019 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий А. А. Надопта