Справа № 219/3199/19
Провадження № 2/219/1536/2019
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 липня 2019 року м.Бахмут
Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі головуючого судді Погрібної Н.М. за участі секретаря Мирошниченко О.Л., розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спорту: орган опіки та піклування Бахмутської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини,-
Фактично з 06 лютого 2019 року вони припинили спільне проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 , спільного господарства не ведуть. Вона разом із сином ОСОБА_5 з 06 лютого 2019 року проживає за адресою: АДРЕСА_2 (разом зі своїми батьками).Батько дитини ОСОБА_2 матеріальної допомоги на утримання сина не надає у зв`язку з чим судовим наказом Артемівського міеькрайонного суду Донецької області від 26 лютого 2019 року (справа № 2н/219/171 /2019) з ОСОБА_2 стягнуті аліменти у розмірі 1Л частини з усіх видів його заробітку на утримання сина ОСОБА_3 на мою користь. Вона не заперечує батьку ОСОБА_2 бачитись з сином ОСОБА_4 , однак батька не влаштовує місце, час, який вона пропонує з урахуванням режиму, стану здоров`я дитини. Розуміючи те, що батько теж мас право бачитись з дитиною, не чинить перешкоди у спілкуванні батька з сином, намагаюся запропонувати час побачень, так, за усною домовленістю з ОСОБА_2 , в березні 2019 року вони призначили місце та час зустрічей (на вулиці біля місця нашого з сином проживання), але батько двічі не з`явився, не повідомив про причину своєї відсутності, незважаючи на те, що з дитиною чекали його понад годину на вулиці в холодний період року. В березні 2019 року ОСОБА_2 під час прогулянці дитини зі мною, двічі намагався забрати у неї сина, погрожував їй розправою, висловлювався нецензурною бранню у присутності сина, штовхав її, принижував, і тільки завдяки стороннім людям (перехожі) він двічі забирала дитину. Після таких випадків її син стає дратівливим, частіше став плакати, порушився сон, апетит. Їй з батьком дитини не вдасться знайти компромісного рішення, вона рекомендувала йому вирішити питання про визначення способу участі батька у вихованні дитини, але батько не прислухається, приймає рішення на свій розсуд. Вона дуже занепокоєна ситуацією, яка складається, та дитина постійно перебуваємо у нервовому напруженні, тривожному стані. Вона дуже любить свого сина, вважає, що поведінка батька суперечить інтересам дитини, дитина зазнає психологічного насилля та моральної шкоди.
Ухвалою від 04.04.2019року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі, призначено підготовче судове засідання.
У судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи був належно повідомлений у встановленому законом порядку. Відзив та заперечення проти позову від відповідача не надходили, тому суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 28.11.2015 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого повторно 05 лютого 2019 року Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.
Рішенням Артемівського міськрайоного суду від 25.04.2019 року, шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований 28.11.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 675. Рішення не набуло законної сили.

Від спільного проживання сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_2 , виданого Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Заявник ОСОБА_1 разом із дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено довідками від 15.02.2019 року № 130, № 131, складеними Калинівською сільською радою Бахмутського району Донецької області.

На обліку у лікаря психіатра (довідка № 12 від 13.02.2019 року, надана лікарем- психіатром КНП «Багато профільна лікарня інтенсивного лікування м. Бахмут»), та на обліку у лікаря-нарколога (довідка № б/н від 13.02.2019 року диспансерного відділення № 2 м. Бахмут КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Слов`янська») ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 не перебуває.

Згідно довідки Управління праці та соціального захисту населення Бахмутської райдержадміністрації від 07 лютого 2019 року № 277) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Бахмутської райдержадміністрації як отримувач державної допомоги при народженні дитини, отримує державну допомогу щомісячно у розмірі 860,00 грн.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 27.03.2019 року з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , стягнуто аліменти у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання дружини, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду 13.02.2019 року, до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.03.2019 року, на підставі судового наказу №2н/219/171/2019, 219/1510/19, виданого 05.03.2019 року, відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред`явлення заяви до суду, а саме з 13 лютого 2019 року, до досягнення дитиною повноліття.

Висновком органу опіки та піклування Бахмутської міської ради від 24.05.2019 року про доцільність визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , органом опіки та піклування Бахмутської міської ради визначено доцільним місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , разом з матір`ю. На даний час в суді перебуває справа за позовом про визначення місця проживання дитини, рішення по справі ще не прийнято.

Відповідно дост. 141 СК України батько імати маютьрівні правата обов`язкипо відношенню до дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав по відношенню до дитини.

Частина 2, 3 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Статтями 11 та 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з ч. 2 ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до ст.161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст. 160 СК України, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Таким чином, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов обґрунтованого висновку, що визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , повністю відповідає інтересам малолітньої дитини, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню.

Також, суд вважає за необхідне звернути увагу сторін на те, що визначення місця проживання дитини з матір`ю не розлучає її з батьком, оскільки він не обмежений у своєму праві на спілкування з донькою, виявлення до неї турботи та на участь у її вихованні.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,12,13,18,81,141,259,263-265,280ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спорту: орган опіки та піклування Бахмутської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини, задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Заочне рішення може бути переглянуто Артемівським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом України.

Суддя Н.М.Погрібна