Справа №: 272/506/19
Провадження № 2/272/359/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2019 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої - судді Чуб І.А.

секретаря судового засідання - Яцюк В.С.,

з участю: в режимі відеоконференції представника позивача - Свиридова С.В.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Андрушівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Фізичної особи-підприємця " ОСОБА_2 " до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку регресу , суд,-

встановив:

Позивач звернувся з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь страхове відшкодування в порядку регресу, посилаючись на те, що між ПрАТ"СК"ВУСО" та ОСОБА_3 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 2-01 від 05.09.2017 року. У відповідності до умов даного Договору, ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування. 27.10.2017 року о 14 год. 45 хв. в м. Києві по вул. М.Гречка, 30, сталася дорожньо- транспортна пригода за участю транспортних засобів: автомобіля «Даф» д/н « НОМЕР_1 » під керуванням - ОСОБА_1 , який спричинив зіткнення з автомобілем «Hyundai Accent 1.4» д/н « НОМЕР_2 ». В результаті вищевказаної ДТП було пошкоджено транспортний засіб «Hyundai Accent 1.4» д/н « НОМЕР_2 », відповідно до чого Власник зазнав матеріального збитку. Відповідно до постанови Подільського районного суду м. Києва від 08.12.2017 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Згідно даної постанови відповідач 27.10.2017 року о 14 год. 45 хв. керуючи транспортним засобом «Даф» д.н.з. « НОМЕР_1 » в м. Києві по вул. М.Гречка, 30, не розрахував інтервал, був не уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, чим спричинив зіткнення з автомобілем «Hyundai Accent 1.4» д.н.з. « НОМЕР_2 », чим порушив п. 13.1, 2.36) ПДР та скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України. Транспортний засіб «Hyundai Accent 1.4» д/н « НОМЕР_2 » був застрахований згідно договору добровільного страхування наземного транспорту № 2- 01 від 05.09.2017 року у ПрАТ «СК «ВУСО». Для встановлення вартості відновлюваного ремонту пошкодженого транспортного засобу Hyundai Accent 1.4» д/н « НОМЕР_2 » був організований огляд на СТО ГІАТ «Алеко -Сервіс». Згідно Ремонтної калькуляції № 201711 02 від 03.11.2017 р. та рахунку № 1199 від 03.11.2017 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Hyundai Accent 1.4» д/н « НОМЕР_2 », склала 68863,19 грн. в т.ч. ПДВ 11477,20 грн..

За заявою потерпілої особи ОСОБА_3 , та виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору добровільного страхування наземного транспорту № 2-01 від 05.09.2017 р., на підставі страхового акту № 10025-02 від 13.11.2017 року, ПрАТ «СК «ВУСО» виплатило суму страхового відшкодування у розмірі 68863,19 грн.. Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача як водія транспортного засобу «Даф» державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », була застрахована за Полісом № АК/4247665 від 23.03.2017 р. в HACK «Оранта», то керуючись ст. 993, ч.1 ст. 1191 ЦК України, ст.27 Закону України «Про страхування», ПрАТ «СК «ВУСО» звернулося до HACK «Оранта», з вимогою про відшкодування збитків в порядку регресу. Факт ДТП 27.10.2017 року був визнаний HACK «Оранта» страховим випадком. На підставі заяви на виплату ПрАТ «СК «ВУСО», на виконання вимог ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України співробітниками HACK «Оранта» було зроблено розрахунок страхового відшкодування та здійснено виплати на користь ПрАТ«СК «ВУСО» в сумі 67863,19 грн. з врахування франшизи в сумі 1000,00 грн. Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «СК «ВУСО» склало 1000,00 грн. Різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням склала: 68863,19 грн. - 67863,19 грн. = 1000,00 грн. Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у ПрАТ «СК «ВУСО» з моменту виплати страхового відшкодування, тобто 13.11.2017 року. Отже, відшкодувавши матеріальну шкоду в сумі 68863,19 грн., заподіяну відповідачем внаслідок ДТП 27.10.2017 року, ПрАТ СК «ВУСО» отримало право регресної вимоги до відповідача щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування. 16.07.2018 року між ПрАТ «СК «ВУСО» (Первісний кредитор) та Фізичною особою- підприємцем « ОСОБА_2 » ( Новий кредитор) укладено Договір № 16/07/2018 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор (Позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі, новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договір добровільного страхування наземного транспорту № 2-01 від 05.09.2017 року. Таким чином, до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача вищевказаної суми боргу. З метою досудового врегулювання спору, 30.07.2018 року відповідачеві було направлено Регресну вимогу № 10025-02 про відшкодування збитків в порядку регресу, але відповідач не проводив ніяких платежів. В зв`язку з тим, що відповідач не погашає заборгованості в добровільному порядку, позивач змушений звертатись до суду за захистом свої прав та законних інтересів. Тому позивач просить стягнути з відповідача страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 1000,00 грн., судовий збір в сумі 768,40 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 3457,80 грн.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції представник позивача позов підтримав, на обґрунтування своїх доводів вказав, що винним в скоєнні ДТП є відповідач, однак він не намагався добровільно відшкодувати позивачу матеріальну шкоду, заподіяну ДТП. Договором страхування передбачено, що страховиком не відшкодовується франшиза, тому її повинен сплатити відповідач. Просив стягнути з відповідача в порядку регресу франшизу в розмірі 1000,00 грн., судовий збір в сумі 768,40 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 3457,80 грн..

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що не заперечує винність в скоєнні ДТП. Однак, страхова компанція належне до виплати страхове відшкодування виплатила потерпілій стороні, також вказав, що у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів вказано розмір франшизи 1000 грн.., яку також вважав, що відшкодовує стахова компанія, щодо витрав на професійну правову допомогу та судового збору також заперечив.

Заслухавши сторони, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ст. ст. 22, 1166, 1188, 1191 ЦК України.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні даного спору про відшкодування матеріальної шкоди підлягає з`ясуванню: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Судом встановлено, що між ПрАТ"СК"ВУСО" та ОСОБА_3 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 2-01 від 05.09.2017 року (а.с.19-21). У відповідності до умов даного Договору, ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування. Відповідно до постанови Подільського районного суду м. Києва від 08.12.2017 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с.14). Згідно даної постанови відповідач 27.10.2017 року о 14 год. 45 хв. керуючи транспортним засобом «Даф» д.н.з. « НОМЕР_1 » в м. Києві по вул. М.Гречка, 30, не розрахував інтервал, був не уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, чим спричинив зіткнення з автомобілем «Hyundai Accent 1.4» д.н.з. « НОМЕР_2 », чим порушив п. 13.1, 2.36) ПДР та скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України. Вказана постанова суду відповідачем ОСОБА_1 не оскаржувалася. Судом встановлена протиправність дій відповідача та його вина в скоєнні даної ДТП, а також причинний зв`язок між наявною шкодою і протиправним діянням заподіювача.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, як передбачено вимогами ст. 1188 ЦК України. Відповідно до вимог п. 3, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" із змінами та доповненнями, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, а шкода, заподіяна одному з володільців з вини іншого - відшкодовується винним. Відповідач керував автомобілем «Даф» д.н.з. « НОМЕР_1 » на правовій підставі та повинен відповідати за заподіяну матеріальну шкоду, доказів підтвердження того, що шкода була завдана внаслідок непереборної сили або умислу позивача в судовому засіданні не встановлено.

Транспортний засіб «Hyundai Accent 1.4» д/н « НОМЕР_2 » був застрахований згідно договору добровільного страхування наземного транспорту № 2- 01 від 05.09.2017 року у ПрАТ «СК «ВУСО». Для встановлення вартості відновлюваного ремонту пошкодженого транспортного засобу Hyundai Accent 1.4» д/н « НОМЕР_2 » був організований огляд на СТО ПАТ «Алеко -Сервіс (а.с.17). Згідно Ремонтної калькуляції № 2017_11_02 від 03.11.2017 р. та рахунку № 1199 від 03.11.2017 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Hyundai Accent 1.4» д/н « НОМЕР_2 », склала 68863,19 грн. в т.ч. ПДВ 11477,20 грн. (а.с.23-25).

За заявою потерпілої особи ОСОБА_3 , та виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору добровільного страхування наземного транспорту № 2-01 від 05.09.2017 р., на підставі страхового акту № 10025-02 від 13.11.2017 року, ПрАТ «СК «ВУСО» виплатило суму страхового відшкодування у розмірі 68863,19 грн.. (а.с.26). Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача як водія транспортного засобу «Даф» державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », була застрахована за Полісом № АК/4247665 від 23.03.2017 р. в HACK «Оранта», (а.с.27-28) то ПрАТ «СК «ВУСО» звернулося до HACK «Оранта», з вимогою про відшкодування збитків в порядку регресу. Факт ДТП 27.10.2017 року був визнаний HACK «Оранта» страховим випадком. На підставі заяви на виплату ПрАТ «СК «ВУСО», співробітниками HACK «Оранта» було зроблено розрахунок страхового відшкодування та здійснено виплати на користь ПрАТ«СК «ВУСО» в сумі 67863,19 грн. з врахування франшизи в сумі 1000,00 грн. Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «СК «ВУСО» склало 1000,00 грн. Різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням склала: 68863,19 грн. - 67863,19 грн. = 1000,00 грн. Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у ПрАТ «СК «ВУСО» з моменту виплати страхового відшкодування, тобто 13.11.2017 року. Отже, відшкодувавши матеріальну шкоду в сумі 68863,19 грн., заподіяну відповідачем внаслідок ДТП 27.10.2017 року, ПрАТ СК «ВУСО» отримало право регресної вимоги до відповідача щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про страхування», франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно договору страхування. Страхове відшкодування за шкоду заподіяну потерпілим, завжди зменшується на суму франшизи. Тобто франшиза відшкодовується особою, яка завдала матеріальну шкоду.

Згідно з ч. 1ст. 16 ЗУ «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно п. 3 ст. 20 ЗУ "Про страхування", страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про страхування» визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Згідно ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Із змісту ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України вбачається, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

16.07.2018 року між ПрАТ «СК «ВУСО» (Первісний кредитор) та Фізичною особою- підприємцем « ОСОБА_2 » ( Новий кредитор) укладено Договір № 16/07/2018 про відступлення права вимоги (а.с.8-10), відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор (Позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі, новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Договір добровільного страхування наземного транспорту № 2-01 від 05.09.2017 року.

Отже, на підставі вищезазначеного, до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача вищевказаної суми боргу. З метою досудового врегулювання спору, 30.07.2018 року відповідачеві було направлено Регресну вимогу № 10025-02 про відшкодування збитків в порядку регресу, але відповідач не проводив ніяких платежів, тому суд вважає , що вимога про стягнення з відповідача франшизи в розмірі 1000 грн. підлягає задоволенню (а.с.29-30).

Відповідно до ст. 133 ч. 3 п. 1 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ч.1, ч.2 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3457,80 грн., суд виходить із фактично підтверджених та узгоджених з матеріалами справи наданих послуг (а.с.31-36), складності правовідносин між сторонами та їх правового регулювання, та виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості вважає за необхідне зменшити розмір цих витрат з 3457,80 грн. до 2000, 00 грн..

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 768,40 грн..

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 80 - 81, 89, 141, 259, 264, 265, 268, 279, 354 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ід. код - НОМЕР_3 , на користь фізичної особи -підприємця ОСОБА_2 , ід. код - НОМЕР_4 (р/р НОМЕР_5 в ПАТ "КБ"ПРИВАТБАНК", МФО-326610) збитки в порядку регресу франшизу в сумі 1000, 00 грн., 768,40 грн. судового збору та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000, 00 грн..

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Житомирського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до п.1 п.п.15.5 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Андрушівський районний суд Житомирської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ФОП « ОСОБА_2 », ід код НОМЕР_4 , юридична адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ід.код НОМЕР_3 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 15.07.2019 року.

Суддя:І. А. Чуб