РОЗІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 327/87/19
Провадження № 2/327/50/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.07.2019 року смт. Розівка

Розівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Завіновської А.П.

за участю секретаря судового засідання Вьюкіної Г.В.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Некрасова Ю.П.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , поданою повноважним представником адвокатом Некрасовим Юрієм Петровичем до Розівської селищної ради Розівського району Запорізької області та БТІ КП «Розівський комунгосп» Розівської селищної ради Розівського району Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - державний реєстратор Розівської районної державної адміністрації Запорізької області, про усунення перешкод в користуванні (розпорядженні) майном (житловим будинком),

в с т а н о в и в:

15.03.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, який подано повноважним представником адвокатом Некрасовим Ю.П. до Розівської селищної ради Розівського району Запорізької області та БТІ КП «Розівський комунгосп» Розівської селищної ради Розівського району Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - державний реєстратор Розівської районної державної адміністрації Запорізької області, про усунення перешкод в користуванні (розпорядженні) майном (житловим будинком), який в подальшому уточнив, в обґрунтування якого зазначав наступне.

Згідно договору про виділення у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 12.02.1968 року йому була виділена земельна ділянка для будівництва індивідуального житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до акту про закінчення будівництва та вводу в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 14.02.1973 року, його житловий будинок було введено в експлуатацію вже за адресою розташування: АДРЕСА_1 .

В подальшому відбулась зміна номеру будинку та назви АДРЕСА_2 з АДРЕСА_3 Поштового, АДРЕСА_4 , у зв`язку з чим до технічного паспорту на будинок працівниками БТІ було внесено відповідні виправлення.

У 2018 році з метою реалізації свого права на розпорядження будинком він звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно, водночас реєстратором було винесено рішення № 41930413 від 06.07.2018 р. про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, зокрема через невідповідність у правовстановлюючих документах адреси розташування житлового будинку.

На підставі викладеного, позивач просив усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні майном шляхом визнання, що належний йому житловий будинок за адресою розташування: АДРЕСА_1 (згідно договору про виділення у безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва індивідуального житлового будинку від 12.02.1968 року за адресою розташування: АДРЕСА_1 ) фактично відповідає адресі розташування: АДРЕСА_5 .

Представники відповідачів Розівської селищної ради Розівського району Запорізької області та БТІ КП «Розівський комунгосп» Розівської селищної ради Розівського району Запорізької області в судове засідання не з`явилися, подали клопотання, в яких просили розгляд справи здійснювати у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечували.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - державний реєстратор Розівської районної державної адміністрації Запорізької області в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував.

Враховуючи наведене, та вимоги ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає можливим судовий розгляд даної справи здійснити за відсутності представників відповідачів та третьої особи.

В підготовчому судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги та просили задовольнити позов, з урахуванням внесених до нього уточнень.

Заслухавши учасників справи, дослідивши в судовому засіданні матеріали цивільної справи, копію інвентарної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Водночас частиною 1 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (ч. 3 ст. 200 ЦПК України).

Враховуючи, що відповідачами повністю визнано позов ОСОБА_1 , і у суду відсутні сумніви щодо достовірності та добровільності визнаних відповідачами обставин, керуючись нормами ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за наслідками підготовчого провадження, суд вважає можливим ухвалити рішення у справі.

Виходячи з вимог, викладених в статтях 16, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду із вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який враховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Згідно до статтей 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном, які він здійснює на власний розсуд. Право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст. 41 Конституції України, ст. 391 ЦК України).

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Згідно до виписки з протоколу № 21 від 27.10.1967 року виконавчим комітетом Розівської селищної ради Куйбишевського району Запорізької області було вирішено виділити ОСОБА_1 для будівництва індивідуального житлового будинку присадибну ділянку за адресою розташування: АДРЕСА_1 (а.с. 16, 84).

Відповідно до договору про виділення у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 12.02.1968 року, ОСОБА_1 для будівництва житлового будинку була виділена земельна ділянка площею 1 000 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , (а.с. 15, 83).

Водночас виходячи з акту про закінчення будівництва та вводу в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 14.02.1973 року житловий будинок було введено в експлуатацію вже за адресою розташування: АДРЕСА_1 , і право власності ОСОБА_1 на вказаний будинок зареєстровано в Бердянському міжміському БТІ саме за вказаною адресою (а.с. 13 зв., а.с. 17 зв. ст., а.с. 85 зв. ст., а.с. 86).

З довідки, виданої виконавчим комітетом Розівської селищної ради Розівського району Запорізької області від 19.07.2018 року № 2130, вбачається, що було проведено перейменування житлового будинку за адресою АДРЕСА_4 (а.с. 21).

Зі змісту технічного паспорту на домоволодіння належного ОСОБА_1 вбачається, що в ньому дійсно містяться виправлення внесені працівниками БТІ стосовно адреси розташування будинку з АДРЕСА_4 (а.с. 10-14, 72-82).

Виходячи з норм статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року за № 1952-IV (далі Закон № 1952-IV) право власності на нерухоме майно підлягає обов`язковій державній реєстрації.

З метою реалізації права на розпорядження майном ОСОБА_1 звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно, водночас реєстратором було винесено рішення № 41930413 від 06.07.2018 р. про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, зокрема через невідповідність у правовстановлюючих документах адреси розташування житлового будинку (а.с. 23).

Таким чином, судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку, який на даний час має адресу розташування: АДРЕСА_5 , але через розбіжності у правоустановчих документах, не має можливості у позасудовому порядку реалізувати право на розпорядження своїм майном.

Пунктом 9 частини 1 статті 27 Закону № 1952-IV встановлено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

З урахуванням наведеного, а також враховуючи, що у позивача виникли труднощі із реєстрацією в установленому законом порядку свого права на житловий будинок, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Питання про розподіл судових витрат позивачем не порушувалось.

Керуючись ст. ст. 16, 317, 319, 321, 386, 391 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 19, 76-82, 200, 211, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позовну заяву ОСОБА_1 подану повноважним представником адвокатом Некрасовим Юрієм Петровичем, задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні майном шляхом визнання, що належний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житловий будинок за адресою розташування: АДРЕСА_1 (згідно договору про виділення у безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва індивідуального житлового будинку від 12.02.1968 року, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ) фактично відповідає адресі розташування: АДРЕСА_5 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції, Розівський районний суд Запорізької області шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подано протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 12 липня 2019 року.

Суддя: А.П. Завіновська