Справа № 184/828/19
Номер провадження 2/184/351/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Заочне

09 липня 2019 рокум. Покров

Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області

у складі головуючого судді Гукової Р.М.,

за участю секретаря судового засідання Михайлової Т.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Покров цивільну справу за позовом позивача 1: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), позивача 2: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), позивача 3: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) до відповідача 1: ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ), відповідача 2: ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 ) про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися в Орджонікідзевський міський суд з вищевказаним позовом про усунення перешкод, шляхом визнання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх позовних вимог вказали на те, що їм на праві приватної власності в рівних частках належить вищевказаний будинок, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом виданим Орджонікідзевської державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області. З 09.12.2012р. в зазначеному будинку зареєстровані онуки позивача 1: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які до повноліття проживали разом з нею. Після закінчення навчання, відповідачі створили власні сім`ї та проживають окремо. Оскільки відповідачі ухиляються від добровільного зняття з реєстрації, позивачі змушені звернутись з даним позовом до суду.

Позивач 2 ОСОБА_2 та позивач 3 ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, надали заяву, згідно якої позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують проти винесення заочного рішення по справі та просить суд розглянути справу за їхньою відсутності.

Позивач 1 ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з викладених в позовній заяві підстав.

Відповідачі до суду повторно не з`явилися, хоча про час, дату та місце розгляду повідомлялися належним чином, причину своєї неявки та її поважність суду не повідомили, відзив та заяву про перенесення слухання не надали.

Разом з тим, на адресу суду органом зв`язку повернуте рекомендоване повідомлення з відміткою «нет дома», з огляду на що відповідачі, відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України вважаються такими, що отримали судову повістку.

Окрім цього, на офіційному веб-сайті судової влади України розміщено оголошення про виклик до суду відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , з огляду на що відповідачі, відповідно до п.11 ст.128 ЦПК України вважаються такими, що отримали судову повістку.

09.07.2019р. суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення за наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на праві приватної власності в рівних частках належить будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим Орджонікідзевською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області 05 квітня 1995р., зареєстрованого в КП НМБТІ за №17-47 (а.с. 9).

Наведене підтверджується довідкою про проходження реєстрації від 18 вересня 1995р, згідно якого домоволодіння АДРЕСА_3 зареєстровано за ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 (а.с.10).

Актом МКП «Житлкомсервіс» від 09.04.2019р. встановлено, що за адресою по АДРЕСА_3 зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , однак ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з 2015 року не проживають за вказаною адресою (а.с. 12).

Окрім цього, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 надала показання, згідно яких вона є сусідкою позивача та проживає за адресою АДРЕСА_4 . Вказує, що ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_1 одна та ніхто їй не допомагає. Відповідачі за вказаною адресою не проживають з 2012 року.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 вказує, що позивач 1 ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_1 одна. Її онуки, після того як закінчили навчання (десь 5-6 років потому) виїхали та проживають окремо.

Статтями 47, 48 Конституції України закріплено право громадян на житло, як найважливішою ланкою соціально-економічного права.

Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною 1 статті 383 ЦК України та ст.150 Житлового кодексу УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Частиною першою ст.156 Житлового кодексу УРСР передбачено, що члени сім`ї власника житлового будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ч.4 ст. 156 Житлового кодексу УРСР до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в ч.2 ст. 64 цього Кодексу, а саме дружина наймача, їх діти і батьки; членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про користування цим приміщенням.

Приписами ст.317 ЦК України унормовано, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Разом з цим, згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 16.11.2016 р. у справі №6-709 цс16, в якій Суд прийшов до висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-якій час.

Таким чином, з огляду на встановлені у судовому засіданні обставини та наведені норми чинного законодавства, позовні вимоги позивачів про усунення перешкод, шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням є обґрунтованими, підтверджуються зібраними у справі доказами, а тому підлягають до задоволення у повному обсязі.

Згідно зі ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні "зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Враховуючи те, що відповідач протягом тривалого часу не користується вказаним житловим приміщенням, особисті речі в зазначеній квартирі відсутні, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 13, 265, 280-283, 289 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги позивача 1: ОСОБА_1 , позивача 2: ОСОБА_2 , позивача 3: ОСОБА_3 до відповідача 1: ОСОБА_4 , відповідача 2: ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: будинком АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 12.07.2019 року.

Суддя Орджонікідзевського міського суду Р. М. Гукова