"11" червня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва
в складі головуючого: судді Гончарука В.П.
за участі секретарів Краснової І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного нотаріуса Шупеня Олександра Миколайовича третя особа: ОСОБА_3 про визнання довіреності недійсною, суд, -
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: визнати недійсною довірність від 02.06.2018, посвідчену приватним нотаріусом Шупенею О.М., за реєстраційним номером 47245824, номер у реєстрі реєстраційних дій № 146, на бланку НМХ 061864, яка згідно її змісту видана ОСОБА_1 ОСОБА_4 розпоряджатися житловим будинком літ. «А» та лекторієм «Б» за адресою АДРЕСА_1 та довірність від 05.06.2018, посвідчена приватним нотаріусом Шупенею О.М., за реєстраційним номером 47256184, номер у реєстрі реєстраційних дій № 149, на бланку НМХ 061867, яка згідно її змісту видана ОСОБА_1 ОСОБА_4 розпоряджатися житловим будинком літ. «А» та лекторієм «Б» за адресою АДРЕСА_1 . Скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Шупені О.М. про державну реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей довіреність від 02.06.2018, посвідчену приватним нотаріусом Шупенею О.М., за реєстраційним номером 47245824, номер у реєстрі реєстраційних дій № 146, на бланку НМХ 061864, яка згідно її змісту видана ОСОБА_1 ОСОБА_4 . Скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Шупені О.М. про державну реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей довірність від 05.06.2018, посвідчену приватним нотаріусом Шупенею О.М., за реєстраційним номером 47256184, номер у реєстрі реєстраційних дій № 149, на бланку НМХ 061867, яка згідно її змісту видана ОСОБА_1 ОСОБА_4 .
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що Приватний нотаріус Шупеня Олександр Миколайович посвідчив довірність від 02.06.2018, за реєстраційним номером 47245824, номер у реєстрі реєстраційних дій № 146, на бланку НМХ 061864, яка згідно її змісту видана ОСОБА_1 ОСОБА_4 розпоряджатися житловим будинком літ. «А» та лекторієм «Б» за адресою АДРЕСА_1 та довірність від 05.06.2018, за реєстраційним номером 47256184, номер у реєстрі реєстраційних дій № 149, на бланку НМХ 061867, яка згідно її змісту видана ОСОБА_1 ОСОБА_4 розпоряджатися житловим будинком літ. «А» та лекторієм «Б» за адресою АДРЕСА_1 . Дані довіреності Приватний нотаріус посвідчив своїм підписом та печаткою без участі довірителя (позивача). Маючи на руках вищевказані довіреності відповідач ОСОБА_2 діючи на підставі довіреності від 05.06.2018 року уклав 06.07.2018 року від імені позивача договір купівлі-продажу за яким новим власником належного позивачеві будинку за адресою АДРЕСА_1 став ОСОБА_3 .
Про даний факт протиправних дій позивачеві стало відомо 25.07.2018 року, у зв`язку з чим останній анулював довіреності від 02.06.2018 та 05.06.2018 Приватного нотаріуса Шупені Олександра Миколайовича. Після чого, звернувся до Дніпровського УП ГУНП в м. Києві з заявою про кримінальне правопорушення.
09 серпня 2018 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження у справі за позовом Відкрити провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного нотаріуса Шупеня Олександра Миколайовича третя особа: ОСОБА_3 про визнання довіреності недійсною.
07 грудня 2018 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва, зобов`язано приватного нотаріуса КМНО Шупеню Олександра Миколайовича ( АДРЕСА_2 ) надати на адресу суду належним чином завірені копії документів на підставі яких були посвідчені довіреності НМХ 061867 від 5 червня 2018 р. та НМХ 061864 від 2 червня 2018 р. від імені ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_2 , а також копії журналу реєстру нотаріальних дій в якому реєструвалися оспорювані нотаріальні дії з підписами ОСОБА_1
07 грудня 2018 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва, закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного нотаріуса Шупеня Олександра Миколайовича третя особа: ОСОБА_3 про визнання довіреності недійсною та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, про місце і час розгляду справи повідомлені належним чином. До початку судового засідання надали письмову заяву з проханням розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав виколадених у змісті позовної заяви.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив.
Відповідач Приватний нотаріус Шупеня Олександр Миколайович в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив.
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив.
Будь-яких заяв клопотань зі сторони відповідачів на адресу Дніпровського районного суду м. Києва не надходило.
Суд вважає, за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положення цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно частин 1 та 2 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства.
В судовому засіданні встановлено, що Приватний нотаріус Шупеня Олександр Миколайович посвідчив довірність від 02.06.2018, за реєстраційним номером 47245824, номер у реєстрі реєстраційних дій № 146, на бланку НМХ 061864, яка згідно її змісту видана ОСОБА_1 ОСОБА_4 розпоряджатися житловим будинком літ. «А» та лекторієм «Б» за адресою АДРЕСА_1 та довірність від 05.06.2018, за реєстраційним номером 47256184, номер у реєстрі реєстраційних дій № 149, на бланку НМХ 061867, яка згідно її змісту видана ОСОБА_1 ОСОБА_4 розпоряджатися житловим будинком літ. «А» та лекторієм «Б» за адресою АДРЕСА_1 .
В свою чергу, 06.07.2018 року від імені позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, за яким новим власником належного позивачеві будинку за адресою АДРЕСА_1 став ОСОБА_3 .
Позивач ОСОБА_1 25.07.2018 року звернувся до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Серпутько Тетяни Сергіївни з заявами про скасування довіреності НМХ 061867 від 05 червня 2018 року та довіреності НМХ 061864 від 02 червня 2018 року виданих від імені ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_2 .
Відповідно до копії витягів про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей від 25.07.2018 року, спірні довіреності видані та посвідченні Приватним нотаріусом Шупенею ОСОБА_5 припинили свою дію.
Згідно висновку експерта «Підпис та рукописний напис « ОСОБА_1 » у графі «ПІДПИС» у нижній частині довіреності від 02.06.2018 виконанні не ОСОБА_1 , 1970 року народження а іншою особою» та «Підпис та рукописний напис « ОСОБА_1 » у графі «ПІДПИС» у нижній частині довіреності від 05.06.2018 виконанні не ОСОБА_1 , 1970 року народження а іншою особою».
Згідно зі статтею 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей..
Як роз`яснено в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» №9 від 06.11.2009 (далі-Постанова), судам необхідно враховувати, що згідно із ст.ст. 4, 10 та 203 ЦК зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства. Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (статті 1, 8 Конституції України). Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.
Пунктом 8 Постанови визначено, що відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст. 203 ЦК України, на момент вчинення правочину.
Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Частиною третьою статті 237 ЦК України передбачено, що представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.
Відповідно до частин першої, третьої 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.
Форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин (ч. 1 ст. 245 ЦК України).
За приписами частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до статті 7 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, а на території Республіки Крим, крім того, - законодавством Республіки Крим, наказами Міністра юстиції України, нормативними актами обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.
Згідно з частинами першою-третьою статті 43 Закону України «Про нотаріат» не допускається вчинення нотаріальної дії у разі відсутності осіб - її учасників або їх уповноважених представників. При вчиненні нотаріальної дії нотаріуси встановлюють особу учасників цивільних відносин, які звернулися за вчиненням нотаріальної дії. Встановлення особи здійснюється за паспортом громадянина України або за іншими документами, які унеможливлюють виникнення будь-яких сумнівів щодо особи громадянина, який звернувся за вчиненням нотаріальної дії (паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний чи службовий паспорт, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідка на проживання особи, яка мешкає в Україні, національний паспорт іноземця або документ, що його замінює, посвідчення інваліда чи учасника Великої Вітчизняної війни, посвідчення, видане за місцем роботи фізичної особи). Посвідчення водія, особи моряка, інваліда чи учасника Великої Вітчизняної війни, посвідчення, видане за місцем роботи фізичної особи, не можуть бути використані громадянином України для встановлення його особи під час укладення правочинів.
Аналогічні вимоги встановлено пунктами 2, 3 глави 3 затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України».
Позивачем доведено належними та допустимими доказами, що він не підписував 02 червня 2018 року та 05 червня 2018 року, оформлені від її імені - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 ) на ім`я ОСОБА_4 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 ), посвідчені приватним нотаріусом Шупенею О.М. довіреность від 02 червня 2018 року за реєстраційним номером 47245824, номер у реєстрі реєстраційних дій № 146, на бланку НМХ 061864 та довіреность від 05 червня 2018 року за реєстраційним номером 47256184, номер у реєстрі реєстраційних дій № 149, на бланку НМХ 061867.
Таким чином, оспорювані довіреності вчинені без наявності волевиявлення позивача, що є підставою для визнання таких довіреностей недійсними відповідно до ст. ст. 203, 215 ЦК України.
Аналізуючи всі зібрані у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність достатніх та обґрунтованих підстав визнати оспорювані позивачем правочини недійсними та скасування рішень приватного нотаріуса, як державного реєстратора, щодо внесення до Єдиного реєстру довіреностей спірних правочинів, оскільки при вчиненні приватним нотаріусом Шупенею О. М. нотаріальних дій щодо посвідчення довіреностей мали місце чисельні порушення вимог законодавства щодо здійснення нотаріальних дій нотаріусами, що потягло за собою порушення прав позивача.
Відповідно частин 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Рішення суду, як найважливіший акт правосуддя, покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержуватись вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі.

Відхиляючи будь-які доводи сторін чи спростовуючи подані стороною докази, суди повинні у мотивувальній частині рішення навести правове обґрунтування і ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або докази не взято до уваги судом. Викладення у рішенні лише доводів та доказів сторони, на користь якої приймається рішення, є порушенням вимог щодо рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, серія А, № 303А, § 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Suominen v. Finland» від 01 липня 2003 року № 37801/97, § 36,). Ще одне призначення обґрунтування рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року № 49684/99, § 30).

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного нотаріуса Шупеня Олександра Миколайовича третя особа: ОСОБА_3 про визнання довіреності недійсною.

В порядку ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідачів на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі по 1 409 гривень 60 копійок з кожного, який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 4, 15, 16, 19, 202, 203, 207, 215, 237, 244-245 ЦК України, Законом України «Про нотаріат», п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» №9 від 06.11.2009, ст.ст. 2, 10, 49, 76, 77-81, 89, 141, 177,209, 210, 223, 247, 265, 280-282, 354 ЦПК Укрїни, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного нотаріуса Шупеня Олександра Миколайовича, третя особа: ОСОБА_3 про визнання довіреності недійсною - задовольнити.

Визнати недійсною довірність від 02.06.2018, посвідчену приватним нотаріусом Шупенею О.М., за реєстраційним номером 47245824, номер у реєстрі реєстраційних дій № 146, на бланку НМХ 061864, яка згідно її змісту видана ОСОБА_1 ОСОБА_4 розпоряджатися житловим будинком літ. «А» та лекторієм «Б» за адресою АДРЕСА_1 .

Визнати недійсною довірність від 05.06.2018, посвідчену приватним нотаріусом Шупенею О.М., за реєстраційним номером 47256184, номер у реєстрі реєстраційних дій № 149, на бланку НМХ 061867, яка згідно її змісту видана ОСОБА_1 ОСОБА_4 розпоряджатися житловим будинком літ. «А» та лекторієм «Б» за адресою АДРЕСА_1 .

Скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Шупені О.М. про державну реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей довіреність від 02.06.2018, посвідчену приватним нотаріусом Шупенею О.М., за реєстраційним номером 47245824, номер у реєстрі реєстраційних дій № 146, на бланку НМХ 061864, яка згідно її змісту видана ОСОБА_1 ОСОБА_4 .

Скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Шупені О.М. про державну реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей довірність від 05.06.2018, посвідчену приватним нотаріусом Шупенею О.М., за реєстраційним номером 47256184, номер у реєстрі реєстраційних дій № 149, на бланку НМХ 061867, яка згідно її змісту видана ОСОБА_1 ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 , Приватного нотаріуса Шупеня Олександра Миколайовича на користь ОСОБА_1 по 1 409 гривень 60 копійок з кожного витрат по оплаті судового збору.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 ).

Відповідач - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 ).

Відповідач - Приватний нотаріус Шупеня Олександр Миколайович (свідоцтво № 5512, місце знаходження: АДРЕСА_7 ).

Третя особа - ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_8 ).

Суддя: