ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5112/19 Справа № 210/1079/19 Суддя у 1-й інстанції - Літвіненко Н. А. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Барильської А.П.,

суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання - Євтодій К.С.

сторони:

позивач - НППО ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»

відповідачі - Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг», Первинна організація профспілки трудящих металургійної та гірничодобувної промисловості України Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах НППО ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 05 березня 2019 року, яка постановлена суддею Літвіненко Н.А. в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач НППО ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» звернувся до суду з позовом до відповідачів ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», Первинної організації профспілки трудящих металургійної та гірничодобувної промисловості України ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» щодо незаконного проведення конференції трудового колективу Публічного Акціонерного Товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» о 15:00 12.03.2019 року згідно ст.ст. 1, 3, 8, 36, 40 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 10-20, 243-252, 252-1 КЗпП України , ст.ст. 5, 6, 9, 13, 15, 16, 20, 22, 41 Закону України «Про охорону праці», ст.ст. 2, 3, 4, 6, 10, 13, 17 Закону України «Про колективні договори і угоди», ст. 20, 21 Закону СРСР «Про трудові колективи і підвищення їх ролі в управлінні підприємствами, установами, організаціями», ст.ст. 1, 2, 10, 17, 19, 23, 31, 60, 62, 174, 175, 184, 217, 258, 259, 265 ЦПК України.

Крім того, позивач НППО ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просив забезпечити позов шляхом призупинення дії рішення Профкому ПО ПМГУ ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» Протокол № 33 від 26.02.2019 року до набрання чинності рішення суду з цієї справи та заборони ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та ПО ПМГУ ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» проводити конференцію трудового колективу до набрання чинності рішення суду з цієї справи.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 05 березня 2019 року в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою заяву про забезпечення позову задовольнити, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції фактичних обставин справи.

Так, судом першої інстанції не враховано, що позивач просив призупинити дію рішення Профкому ПО ПМГУ ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» Протокол № 33 від 26.02.2019 р., до набрання чинності рішення суду з цієї справи та заборонити ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та ПО ПМГУ ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» проводити конференцію трудового колективу до набрання чинності рішення суду з цієї справи, тому суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про те, що забезпечення позову буде фактичним вирішенням спору по суті.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, як законну та обґрунтовану, на його думку, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, представника ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» - Ботвінко О.А., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах вимог заяви про забезпечення позову, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заявиНППО ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що у випадку задоволення заяви про забезпечення позову фактично буде вирішено спір по даній цивільній справі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч.5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

З аналізу статей 150-153 ЦПК України можна дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Як роз`яснено в п. 1, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9, єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, не допускається встановленням обовязку вчинити певні дії, які є предметом позовних вимог, адже в такому разі вжиттям відповідного заходу забезпечення позову фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті.

Як вбачається із матеріалів справи, НППО ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» звернулась до суду з позовом до відповідачів ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», Первинної організації профспілки трудящих металургійної та гірничодобувної промисловості України ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» щодо незаконного проведення конференції трудового колективу Публічного Акціонерного Товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» о 15:00 12.03.2019 року та заявою про забезпечення вказаного позову шляхом призупинення дії рішення Профкому ПО ПМГУ ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» Протокол № 33 від 26.02.2019 року до набрання чинності рішення суду з цієї справи та заборони ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та ПО ПМГУ ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» проводити конференцію трудового колективу до набрання чинності рішення суду з цієї справи.

Так, із позовної заяви вбачається, що між сторонами дійсно виник спір щодо правомірності проведення конференції трудового колективу Публічного Акціонерного Товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» о 15:00 12.03.2019 року, тому забезпечення позову шляхом заборони ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та ПО ПМГУ ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» проводити конференцію трудового колективу до набрання чинності рішення суду з цієї справи буде фактичним вирішенням спору по суті.

Наведеним вище спростовуються доводи апеляційної скарги позивача про те, що суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про те, що забезпечення позову буде фактичним вирішенням спору по суті.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для забезпечення позову у спосіб, заявлений позивачем, буде фактичним вирішенням спору по суті і доводами апеляційної скарги не спростовуються, що у відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України є підставою до залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, ст.ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах НППО ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 05 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 15 липня 2019 року.

Головуючий:

Судді: