справа № 489/7674/18
провадження №2/489/622/19
18 липня 2019 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді Коваленка І.В.,
секретаря судового засідання Коденко К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (на теперішній час - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», далі - АТ КБ «ПриватБанк»), треті особи: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович (далі - приватний нотаріус), Інгульський відділ Державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції (далі - ВДВС), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню
Як на підставу вказаних вимог, представник позивача вказала, що виконавчий напис вчинений з порушенням вимог чинного законодавства України, так як подані банком приватному нотаріусу документи не підтверджували безспірності заборгованості позивача за кредитним договором від 11.06.2012, порушено строки давності для видачі виконавчого напису, оскільки з дня виникнення права вимоги (дати укладення кредитного договору) минуло більше трьох років. Крім того, замість засвідченої виписки з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про погашення заборгованості, в порушення пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, (далі - Перелік) АТ КБ «ПриватБанк» надало приватному нотаріусу розрахунок заборгованості за кредитним договором, який не є документом, що посвідчує безспірність визначеної суми боргу.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13.12.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.
У судове засідання сторони повторно не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Представник позивача надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її та позивача відсутності. Позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі.
Відповідач АТ КБ «ПриватБанк» та третя особа ВДВС відзиву на позов та пояснень не подали.
Від приватного нотаріуса надійшла письмова заява, в якій просив розглянути справу за його відсутності.
За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення.
Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Виходячи з вимог частини 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та встановивши фактичні обставини справи, дійшов наступного.
Із матеріалів справи встановлено, що 11.06.2012 ОСОБА_1 звернувся із заявою до АТ КБ «ПриватБанк»» на підставі якої цього дня він отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 5000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі, встановленому банком.
Підписавши заяву, ОСОБА_1 надав свою згоду на те, що ця заява разом із Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами банку складають договір про надання банківських послуг.
18.04.2017 банк направив ОСОБА_1 письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором № б/н від 11.06.2012.
Доказів того, що вимога про усунення порушень за кредитним договором отримана позивачем, матеріали справи не містять.
Постановою державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 11.08.2017 відкрито виконавче провадження № 54496539 із примусового виконання вказаного виконавчого напису нотаріуса.
Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктом 2 Переліку для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Аналогічні вимоги передбачено пунктом 3.1 глави 16 Порядку.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).
Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.
Зокрема, частина 2 статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).
Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника.
При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню правове значення має не лише перевірка додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком, а й перевірка доводів боржника в повному обсязі та встановлення обставин, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
Судом встановлено, що період за який проводиться стягнення складає 11.06.2012 по 10.04.2017, тобто більше трьох років.
Отже, виконавчий напис вчинено нотаріусом 17.05.2017 більше ніж через три роки після виникнення права вимоги, що є порушенням статті 88 Закону України «Про нотаріат».
Крім того, приватний нотаріус вчинив виконавчий напис без підтвердження фактичного отримання позивачем вимоги банку про усунення порушень за кредитним договором, що також має важливе значення для встановлення безспірності заборгованості.
Також, приватним нотаріусом не дотримано вимог пункту 2 Переліку, оскільки в якості підтвердження безспірності заборгованості враховано наданий банком розрахунок заборгованості, замість засвідченої виписки з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, яка не є тотожною вказаному розрахунку.
Крім того, банком було надано завірену копію заяви від 11.06.2012, замість оригіналу кредитного договору, який із декількох документів, про що вказано у заяві, що також є порушенням пункту 2 Переліку.
За таких обставин та враховуючи, що оскаржуваний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат», так як вказану у виконавчому написі суму боргу не можна вважати безспірною, а також те, що виконавчий напис видано з порушенням процедури документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України з відповідача АТ КБ «ПриватБанк» на користь позивача підлягають стягненню 704 грн. 80 коп. судового збору, сплаченого при зверненні до суду.
Керуючись статтями 12, 13, 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити повністю.
Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 17.05.2017 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва Артема Анатолійовича, зареєстрованого в реєстрі за № 3532.
Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відомості про учасників справи:
позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
третя особа: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійовича, місцезнаходження: м. Чернігів, проспект Миру, 55;
третя особа: Інгульський відділ державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління у Миколаївській області, місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 61.
Повний текст судового рішення складено 18.07.2019.
Суддя І.В.Коваленко