Справа № 283/2725/18
провадження №2/283/151/2019
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

10 липня 2019 року Малинський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді Ярмоленка В.В., з секретарем Пух Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Малині цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Гранум Плюс» про розірвання договору оренди земельної ділянки та позовною заявою ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Гранум Плюс» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування його державної реєстрації, -

ВСТАНОВИВ:

30 листопада 2018 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до Малинського районного суду Житомирської області з позовом до відповідача про розірвання договорів оренди земельних ділянок, а ОСОБА_4 - з позовом про визнання недійсним договору оренди.

В позовній заяві позивачі зазначили, що є власниками земельних ділянок, зокрема:

ОСОБА_1 є власником земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 , що розташована на території Скуратівської сільської ради Малинського району, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, після смерті свого батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_2 є власником земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2 , що розташована на території Скуратівської сільської ради Малинського району, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, після смерті свого батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_3 є власником земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_3 , що розташована на території Скуратівської сільської ради Малинського району, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, після смерті своєї матері ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_4 є власником земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_4 , що розташована на території Скуратівської сільської ради Малинського району, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, після смерті своєї матері ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

За життя спадкодавці уклали з ТОВ «Гранум Плюс» договори оренди земельних ділянок, терміном на п`ять років, зокрема: 01.01.2012 року -з ОСОБА_5 (батьком позивача ОСОБА_1 ); 01.01.2012 року -з ОСОБА_8 (матір`ю позивача ОСОБА_4 ); 15.12.2010 року -з ОСОБА_6 (батьком позивача ОСОБА_2 ); 15.12.2010 року -з ОСОБА_7 (матір`ю позивача ОСОБА_3 ).

Після закінчення терміну дії вищезазначених договорів оренди, дані правочини були пролонговані на десять років, шляхом підписання додаткових угод, зокрема: 01.09.2014 року - з ОСОБА_5 , 01.09.2014 року - з ОСОБА_6 , 01.07.2016 року - з ОСОБА_7 та 01.07.2016 року - з ОСОБА_8

У порушення умов договору, починаючи з 2015 року, відповідач не сплачував орендну плату за користування земельними ділянками, в тому числі і після вступу в управління спадковим майном спадкоємцями орендодавців.

Тому ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять розірвати договори оренди земельних ділянок, укладені між ОСОБА_6 та ТОВ «Гранум Плюс» та між ОСОБА_5 та ТОВ «Гранум Плюс».

Крім того, додаткові угоди на продовження терміну дії договорів оренди були укладені з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вже після їхньої смерті. З цих підстав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просять визнати недійсними договори оренди земельних ділянок та скасувати їх державну реєстрацію.

В судове засідання представник позивачів ОСОБА_9 з`явився, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представники відповідача заперечили проти позовних вимог щодо визнання недійсними договорів оренди та їх розірвання, просили відмовити у задоволенні позову за безпідставністю.

Вивчивши письмові матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог про визнання недійсними договорів оренди, скасування їх державної реєстрації, а також розірвання договорів оренди слід відмовити повністю за безпідставністю, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5 від 14.12.2006 року, був власником земельної ділянки, площею 3,9246га, кадастровий номер НОМЕР_1 , що розташована на території Скуратівської сільської ради Малинського району, цільове призначення землі - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 42).

01.01.2012 року між ОСОБА_5 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гранум Плюс» було укладено Договір оренди №255, предметом якого стало строкове платне користування підприємством земельною ділянкою кадастровий номер НОМЕР_1 , належної ОСОБА_5 на праві приватної власності (а.с.44-45). Пунктом 9 даної угоди були визначено орендну плату у розмірі 548,00 грн. на рік.

01.01.2014 року дія договору оренди була пролонгована на десять років, шляхом укладення Додаткової угоди (а.с.46).

Речове право на земельну ділянку було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 14.05.2015 року під номером 9718322 (а.с.43).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому за життя майно, в тому числі на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 .

12.09.2018 року приватним нотаріусом Малинського районного округу Житомирської області Тимошенко Н.С. було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом та внесено відповідний реєстраційний запис до Спадкового реєстру, відповідно до якого спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 є його донька - ОСОБА_1 (а.с.39,40).

Також судом встановлено, що ОСОБА_6 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_6 від 14.12.2006 року, був власником земельної ділянки, площею 3,3541га, кадастровий номер НОМЕР_7 , що розташована на території Скуратівської сільської ради Малинського району, цільове призначення землі - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 111).

15.12.2010 року між ОСОБА_6 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гранум Плюс» було укладено Договір оренди №53, предметом якого стало строкове платне користування підприємством земельною ділянкою кадастровий номер НОМЕР_7 , належної ОСОБА_6 на праві приватної власності (а.с.112-113). Пунктом 9 даної угоди були визначено орендну плату у розмірі 312,00 грн. на рік.

01.09.2014 року дія договору оренди була пролонгована на десять років, шляхом укладення Додаткової угоди (а.с.114).

Речове право на земельну ділянку було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 29.04.2015 року під номером 9558072 (а.с.110).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6 Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому за життя майно, в тому числі на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_7 .

16.08.2018 року приватним нотаріусом Малинського районного округу Житомирської області Сотніченко І.В. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого спадкоємцем після смерті ОСОБА_6 є його донька - ОСОБА_2 Право власності спадкоємця зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно під номером 27512039 (а.с.108,109).

ОСОБА_8 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_8 від 26.12.2006 року, була власником земельної ділянки, площею 2,8540га, кадастровий номер НОМЕР_4 , що розташована на території Скуратівської сільської ради Малинського району, цільове призначення землі - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

01.01.2012 року між ОСОБА_8 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гранум Плюс» було укладено Договір оренди №239, предметом якого стало строкове платне користування підприємством земельною ділянкою кадастровий номер НОМЕР_4 , належної ОСОБА_8 на праві приватної власності (а.с.94-95).

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_8 Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй за життя майно, в тому числі на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_4 .

Після смерті орендодавця, 01.07.2016 року дія договору оренди була пролонгована на десять років, шляхом укладення Додаткової угоди (а.с.98).

Речове право на земельну ділянку було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.96-97).

14.09.2018 року державним нотаріусом Малинської державної нотаріальної контори Житомирської області Ходаківською Л.В. було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом та внесено відповідний реєстраційний запис до Спадкового реєстру, відповідно до якого спадкоємцем після смерті ОСОБА_8 є її донька - ОСОБА_4 (а.с.92,93). Право власності спадкоємця зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно під номером 27927577 (а.с.99).

ОСОБА_7 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_9 від 14.12.2006 року, була власником земельної ділянки, площею 3,0469га, кадастровий номер НОМЕР_3 , що розташована на території Скуратівської сільської ради Малинського району, цільове призначення землі - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.149).

15.12.2010 року між ОСОБА_7 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гранум Плюс» було укладено Договір оренди №90, предметом якого стало строкове платне користування підприємством земельною ділянкою кадастровий номер НОМЕР_3 , належної ОСОБА_7 на праві приватної власності (а.с.150-151).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_7 . Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй за життя майно, в тому числі на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_3 .

Після смерті орендодавця, 01.07.2016 року дія договору оренди була пролонгована на десять років, шляхом укладення Додаткової угоди (а.с.152).

Речове право на земельну ділянку було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно під номером 24995285 (а.с.147).

17.08.2018 року державним нотаріусом Малинської державної нотаріальної контори Житомирської області Ходаківською Л.В. було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом та внесено відповідний реєстраційний запис до Спадкового реєстру, відповідно до якого спадкоємцем після смерті ОСОБА_7 є її донька - ОСОБА_3 (а.с.142,143-144). Право власності спадкоємця зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно під номером 27546079 (а.с.145-146).

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які стосуються розірвання договорів оренди, суд хоче зазначити наступне.

Згідно ст. 13 Закону України "Про оренду землі" (далі - Закон) договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 15 Закону визначено істотні умови договору оренди землі, серед яких - орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 3 статті 31 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором (ч. 4 ст. 31 ЗУ «Про оренду землі»). Пункт 39 договору оренди землі №255 від 01.01.2012 року та договору №53 від 15.12.2010 року не допускає розірвання договору оренди в односторонньому порядку. В той же час в пункті 38 договору (який за своїм змістом відповідає ч.1 ст.32 Закону) зазначено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті свого батька ОСОБА_5 12 вересня 2018 року, а ОСОБА_2 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті свого батька ОСОБА_6 16 серпня 2018 року.

Пунктом 11 договору №255 від 01.01.2012 року та договору №53 від 15.12.2010 року передбачено, що орендна плата сплачується орендарем за поточний рік в строк до 31 грудня кожного наступного року. З бухгалтерської довідки під вих. №2602-01 від 26.02.2019 року та №2602-02 від 26.02.2019 року слідує, що ТОВ «Гранум Плюс» здійснювало нарахування орендодавцям орендної плати впродовж 2016-2018 років. Крім того, відповідачу було невідомо про існування спадкоємців після смерті первісних орендодавців.

Таким чином, враховуючи дату вступу спадкоємців в управління спадковим майном та умови, на яких були укладені договори оренди, право вимоги позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 наступає лише після 31 грудня 2019 року.

Отже, з урахуванням положень ст. 651 ЦК України, а також ст.32 Закону України "Про оренду землі", п.39 договорів оренди, з урахуванням заперечення орендаря проти розірвання договорів оренди, суд приходить до висновку про необхідність відмови ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у задоволенні позову про розірвання договору оренди.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання відповідних договорів оренди недійсними, суд виходить з того, що відповідно до ч.3 ст.203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно ч.2 ст. 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Відповідно до ч.1ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За змістом ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов.

Отже, дійшовши згоди, ТОВ «Гранум Плюс» та ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , склали та підписали відповідні письмові документи, надаючи при цьому своїй згоді встановленої форми. Право оренди відповідача в подальшому було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Враховуючи те, що шляхом підписання договору оренди землі була погоджена дія двох сторін - орендодавця та орендаря, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слід відмовити повністю за безпідставністю. Вимог про визнання недійсними додаткових угод позивачам не заявлено.

Також, наданими відповідачем суду видатковими касовими ордерами підтверджується, що ТОВ «Гранум Плюс» здійснило виплату ОСОБА_3 орендної плати за період з 2011 по 2018 роки (а.с.33,36-43 том ІІ).

За таких обставин суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 слід відмовити повністю за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 4,5,12,13,83,84,141,268 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Гранум Плюс» про розірвання договору оренди земельної ділянки, та ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Гранум Плюс» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування його державної реєстрації - відмовити повністю за безпідставністю.

Сторони мають право оскаржити рішення суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту рішення до Житомирського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлено 15 липня 2019 року.

Суддя