Справа № 128/2577/18
Провадження № 22-ц/801/1534/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ганкіна І. А.
Доповідач:Ковальчук О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2019 рокуСправа № 128/2577/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчука О. В.,

суддів : Шемети Т. М., Якименко М. М.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького районного суду Вінницької області, ухвалене у цій справі 20 травня 2019 року у м. Вінниці суддею цього суду Ганкіною І. А., дата складання повного тексту рішення не відома,

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до свого колишнього чоловіка - ОСОБА_2 , про стягнення на її користь додаткових витрат на навчання їх неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мотивований тим, що батько дитини має приймати участь у витратах, пов`язаних з розвитком здібностей дитини, а саме у витратах на оплату навчання доньки у навчально-виховному комплексі загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад «Джерело мудрості» (далі - НВК «Джерело мудрості»). У період з 01 вересня 2017 року по 31 травня 2018 року позивачем за навчання доньки сплачено 18 600,00 грн, за 2018-2019 навчальний рік плата за навчання складає 24 000,00 грн.

Пославшись на викладені обставини та на те, що відповідач добровільно кошти на навчання у НВК «Джерело мудрості» не надає, хоча він фізично здоровий, інших утриманців не має, працює, ОСОБА_1 просила суд стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на навчання їх неповнолітньої доньки в сумі 9300, 00 грн та стягнути додаткові витрати на навчання у НВК «Джерело мудрості» за період з 01 вересня 2018 року по 31 травня 2019 року щомісячно в сумі 1333, 33 грн.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 20 травня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, позивач, пославшись на його незаконність і необґрунтованість, порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування усіх обставин, які мають значення для справи, в апеляційній скарзі просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві відповідач зазначив, що оскаржуване рішення вважає законним та обґрунтованим, а тому просить апеляційний суд залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Апеляційний суд, згідно з вимогами ст. 367 ЦПК України, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін з огляду на таке.

Статтею 375 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 04 жовтня 2010 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 3).

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 10 червня 2015 року розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , зареєстрований 15 вересня 2010 року у виконавчому комітеті Луко-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області (а. с. 7),

08 липня 2015 року ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 , та змінила прізвище на ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_2 (а. с. 6).

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 22 жовтня 2018 року у справі № 128/2388/18 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на доньку ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частки зі всіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття, починаючи з 30 серпня 2018 року.

Відповідно до договору № 25 на 2017/2018 н. р. на навчання у НВК «Джерело мудрості» від 01 вересня 2017 року, укладеного з ОСОБА_1 , НВК «Джерело мудрості» бере на себе зобов`язання здійснювати навчання та виховання ОСОБА_3 за обумовлену плату, а саме за 18 600, 00 грн на рік, щомісячний платіж - 2067,00 грн (а. с . 8-9).

06 вересня 2018 року ОСОБА_3 НВК «Джерело мудрості» видано довідку № 69 про те, що вона дійсно навчалася у 1-му класі в ПП НВК «Джерело мудрості» на платній основі. Плата за навчання згідно договору № 25 від 01 вересня 2017 року на 2017/2018 навчальний рік складала 18600 грн. Оплата мала здійснюватися 9 місяців, щомісячний платіж становить 2067 грн. Вся сума була сплачена, на момент видачі довідки боргу перед школою немає (а. с. 13).

Згідно з договором № 12 на 2018/2019 н. р. на навчання у НВК «Джерело мудрості» від 29 серпня 2018 року, укладеного з ОСОБА_1 , НВК «Джерело мудрості» бере на себе зобов`язання здійснювати навчання та виховання ОСОБА_3 за обумовлену плату, а саме за 24 000, 00 грн на рік, щомісячний платіж - 2666,67 грн (а. с . 10-11).

29 серпня 2018 року ОСОБА_3 НВК «Джерело мудрості» видано довідку № 63 про те, що вона дійсно навчається у 2-му класі в ПП НВК «Джерело мудрості» на платній основі. Плата за навчання згідно договору № 12 від 29 серпня 2018 року на 2018/2019 навчальний рік складає 24 000,00 грн. Оплата проводиться 9 місяців, щомісячний платіж становить 2666,67 грн. Вся сума була сплачена, на момент видачі довідки боргу перед школою немає (а. с. 12).

Виконкомом Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області ОСОБА_1 видано довідку № 1135 від 20 серпня 2018 року про те, що її дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом із матір`ю (а. с. 14).

11 грудня 2018 року ОСОБА_3 НВК «Джерело мудрості» видано довідку № 97 про те, що вона дійсно навчається у 2-му класі в ПП НВК «Джерело мудрості» і згідно з п. 2.1.2 договору на навчання забезпечена харчуванням, яке відповідає раціону та дієті, визначеній лікарем. Також, згідно з п. 2.1.3 договору на навчання НВК «Джерело мудрості» забезпечений медичним доглядом (а. с. 44).

Відповідно до виписки з медичної карти амбулаторного хворого від 23 листопада 2018 року, виданої сімейним лікарем «Центру первинної медико- санітарної допомоги» Лука -Мелешківської АЗПСМ, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , часто тривало хворіє на ГРВІ з ацетономічним синдромом, потребує дієтичного харчування та спеціального догляду (а. с. 45).

У виписці з медичної карти амбулаторного хворого від 26 квітня 2019 року зазначено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має діагноз - атопічний дерматит (а. с. 49).

17 травня 2019 року головним лікарем КНП «ЦПМСД» Лука-Мелешківської сільської ради надано інформацію за № 98 про те, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає у АДРЕСА_1 , перебуває на диспансерному обліку з приводу Д/з: «Атопічний дерматит» та потребує постійного дієтичного гіпоалергенного харчування (дієтичний стіл № 5) (а. с. 50).

Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами 1, 3 ст. 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями ст. ст.180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема, утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про освіту» кожен має право на якісну та доступну освіту. Право на освіту включає право здобувати освіту впродовж усього життя, право на доступність освіти, право на безоплатну освіту у випадках і порядку, визначених Конституцією та законами України.

Держава забезпечує безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти відповідно до стандартів освіти (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про освіту»).

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України «Про освіту» держава гарантує усім громадянам України та іншим особам, які перебувають в Україні на законних підставах, право на безоплатне здобуття повної загальної середньої освіти відповідно до стандартів освіти.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про освіту» спеціалізована освіта - це освіта мистецького, спортивного, військового чи наукового спрямування, яка може здобуватися в рамках формальної, неформальної, інформальної освіти, спрямована на здобуття компетентностей у відповідній сфері професійної діяльності під час навчання у безперервному інтегрованому освітньому процесі на кількох або всіх рівнях освіти та потребує раннього виявлення і розвитку індивідуальних здібностей.

Оцінивши докази, надані сторонами у справі, керуючись наведеними нормами матеріального права, врахувавши факти, що мають бути встановлені судом при розгляді такої категорії справ, зокрема, відсутність належних та допустимих доказів наявності особливих обставин викликаних, зокрема, розвитком певних здібностей дитини, які можуть бути забезпечені лише здобуттям освіти у приватній загальноосвітній школі НВК «Джерело мудрості», а не у державній школі, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки позивач не довела обставини, визначені ст. 185 СК України для стягнення додаткових витрат на дитину.

Крім того, апеляційний суд вважає, що місцевий суд, з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства, передбаченого ч. 1 ст. 13 ЦПК України, розглянув справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих на підтвердження мотивів та доводів позовної заяви щодо розвитку здібностей ОСОБА_3 .

Водночас, апеляційний суд звертає увагу, що на обставини щодо хвороби дитини, як на підставу своїх вимог про стягнення додаткових витрат на навчання доньки, ОСОБА_1 у позовній заяві не посилалась, хоча за змістом ст. ст. 174, 175 ЦПК України мала зазначити такі обставини виключно у такій заяві, а тому доводи апеляційної скарги про неврахування судом першої інстанції необхідності лікування дитини та особливих умов її перебування у спеціалізованому навчальному закладі у зв`язку з хворобою є необґрунтованими.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про наявність підстав для задоволення позовних вимог у зв`язку з тим, що НВК «Джерело мудрості» поглиблено розвиває здібності дітей, оскільки позивачем не надано суду доказів, які саме індивідуальні здібності має її донька та яким чином такі здібності розвиваються у НВК «Джерело мудрості».

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки жодних обґрунтованих посилань про те, у чому ж саме полягає порушення цих норм апелянтом не зазначено.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного рішення, тому відповідно до положень ст. 375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384, 389 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 20 травня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили із дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий О.В. Ковальчук

Судді : Т. М. Шемета

М. М. Якименко

Текст постанови виготовлено 18 липня 2019 року.