Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/1887/18
Провадження № 2/280/368/19
РІШЕННЯ

Іменем України

12 липня 2019 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Василенка Р.О., із секретарем Бех І.О., за участю позивача ОСОБА_1 та її представників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про припинення права власності, визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з вказаною позовною заявою до ОСОБА_4 , в обгрунтування якої вказала, що вона є власником 1/2 квартири, загальною площею 43,5 кв.м., житлова площа 28.5 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Підстава виникнення права власності договір дарування № 260, виданий 06.02.2014 р. Також, ОСОБА_1 є власником 1/6 вказаної квартири на підставі договору дарування №2296 від 07.11.2013р. Після смерті її брата ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась спадщина на 1/3 його частки в зазначеній квартирі. Спадкоємцями першої черги, які подали заяву про прийняття спадщини в нотаріальну контору є сини померлого ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , які подали заяви про прийняття спадщини, але не оформили свої права, не здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, однак вважаються такими, що прийняли спадщину та успадкували по 1/6 частці спадкового майна. Відповідачі не користуються об`єктом нерухомого майна та не несуть тягар утримання майна. Згідно ст. 365 ЦК України право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено за наявності будь-якої передбаченими пунктами 1-3 частини першої статті підстав, які є самостійними, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 18.06.2019 року постановлено прийняти відмову ОСОБА_1 від позову в частині вимог до ОСОБА_6 щодо припинення права власності на 1/6 частину квартири, що розташована в АДРЕСА_1 , а справу провадженням в цій частині закрити.

Позивач та її представиники в судовому засідання позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, обгрунтувавши викладеними в позові обставинами.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, надіслав клопотання в якому позов не визнає, оскільки позивач хоче позбавити його права власності без надання належної грошової компенсації.

Суд, дослідивши матеріали справи, на засадах змагальності та в межах позовних вимог, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 06.06.2019 за № 169566299, позивачу ОСОБА_1 належить: 1/6 частка квартири в АДРЕСА_2 на праві приватної власності № запису про власності 31307989, 1/6 частка вказаної квартири на праві приватної власності № запису про право власності 4583088 та 1/2 частка вказаної квартири на праві приватної власності № запису про право власності 3276876, а всього 5/6 частин.

Позивачем додано до матеріалів справи квитанції по оплаті комунальних платежів (а.с. 57-60).

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

Згідно з витягом із Спадкового реєстру, після смерті ОСОБА_5 заведена спадкова справа та 31.01.2014 року видано свідоцтва про право на спадщину за номерами у реєстрі нотаріальних дій № 2-57 та № 2-59 (а.с.12)

Згідно ч.1,2 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Згідно спадкової справи до майна померлого ОСОБА_5 , вбачається що ОСОБА_7 , ОСОБА_6 написали заяви про прийняття спадкового майна та отримали свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частку спадкового майна. ОСОБА_4 з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався, на момент смерті ОСОБА_5 був неповнолітнім, також був зареєстрований з померлим за однією адресою. Отже, відповідно до цивільного законодавства України, ОСОБА_4 вважається таким, що прийняв спадщину.

Так, ОСОБА_4 належить спадщина з часу відкриття спадщини, а неотримання ним свідоцтва про право власності на спадкове майно є порушенням вимог ст. 1297 ЦК України та такими діями він порушує права власника більшої частини спадкового майна. Вказане підтверджується правовою позицією викладеною в ухвалі Колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.11.2012 року справа № 6-40239св12.

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 14).

Замовником технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_3 записана ОСОБА_7 (а.с.15).

Відповідно до рішення Коростишівської міської ради № 1055 від 13.10.2015 р. перейменовано вул. Більшовицьку на вул. Київську.

Згідно висновку до звіту № 4/6045-2 приватної фірми «ЮрЕкс», ринкова вартість квартири АДРЕСА_3 становить 348087 грн.

Відповідно до ч.1 ст.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до змісту статей 21,24,41 Конституції України та статей 319,358 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України), всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження спільною частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Відповідно до ч.1 ст.365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласників та членам його сім`ї, а як встановлено судом, то 1/6 частку не може бути виділено в натурі, оскільки спірне майно є квартира в багатоквартирному будинку.

За змістом зазначеної норми закону припинення права особи на частку у спільному майні допускається за наявності будь-якого з передбачених п.1-3 ч.1 ст.365 ЦК України випадку, але в тому разі, коли таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Відповідач у спірній квартирі не проживає, за комунальні послуги не сплачує, ремонтні роботи не здійснює, квартиру не утримує, проживає в іншій місцевості.

В силу положень ч. 2 ст. 365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду, що було зроблено позивачем.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 704 грн. 80 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст. 12,13,81,258,259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст. 12,13,358,365 ЦПК України-

УХВАЛИВ:

Припинити право власності ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина Російської Федерації, паспорт НОМЕР_1 виданий відділенням по району Беговой АДРЕСА_4 Росії по м. Москва в САО, код підрозділу 770-014 від 24.07.2008року, зареєстрований: АДРЕСА_5 ) на 1/6 частину квартири АДРЕСА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , і.к. НОМЕР_2 , проживає АДРЕСА_6 ) право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_3 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 58014,50грн. грошової компенсації за припинення права власності останнього на 1/6 частину квартири АДРЕСА_3 за рахунок внесених коштів на депозит суду (квитанція № 36 від 06.05.2019, отримувач ТУ ДСА України в Житомирській області, код отримувача 26278626, банк отримувача Державна казначейська служба України м. Київ, код банку отримувача 820172, призначення платежу: компенсація частки вартості майна по справі № 280/1887/18).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 704 грн. 80 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 18.07.2019 р.

Суддя Р.О. Василенко