Справа № 645/7444/18
Провадження № 2/645/676/19
РІШЕННЯ

Іменем України

10 липня 2019 року Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі: головуючого - судді Бондарєвої І.В., при секретарі Савченко В.Ю.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 П ОСОБА_3 ., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», третя особа: Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про визнання права власності, зняття арешту,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності, зняття арешту, в якому зазначила, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем ОСОБА_5 з 04.02.1967 року. Під час шлюбу за рахунок спільних подружніх коштів позивачем та відповідачем було набуте майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями , що розташований за адресою : АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстроване за відповідачем ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про власності на нерухоме майно , видане 03.07.2003 р. виконавчим комітетом Кулиничівської сільської ради Харківського району Харківської області; земельна ділянка площею 02214 га., розташована за адресою : АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстроване за відповідачем ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 , виданого 20.06.2002 р. головою Кулиничівської селищної ради на підставі рішення виконкому Кулиничівської селищної ради народних депутатів від 14.05.2002 р. №153.

У свідоцтві про право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та Державному акті на право приватної власності на землю вказана адреса об`єктів нерухомого майна: АДРЕСА_2 , проте на час звернення позивача до суду спірні об`єкти нерухомого майна мають адресу: АДРЕСА_1 . Позивач вважає, що оскільки житловий будинок з надвірними будівлями та земельна ділянка, на якій він розташований, придбані під час зареєстрованого шлюбу, то відповідно до статті 60 СК України є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, тому просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частину вказаного майна.

Також зазначає, що рішенням Харківського районного суду Харківської області від 11.03.2013 р. у справі № 2034/12647/2012, яке набрало законної сили 22.11.2018 р., звернуто стягнення на вищевказаний житловий будинок та земельну ділянку в рахунок заборгованості ОСОБА_6 за кредитним договором № СМ- SМЕ 700/131/2008 від 01.04.2008 року у розмірі 8 613 119 грн. Виконавче провадження № 45276221 з примусового виконання виконаного листа, виданого 11.12.2013 року Харківським районним судом Харківської області по справі № 2034/12647/2012, перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у Харківській області. Стороною у виконавчому провадженні позивач не є. Актом опису та арештом майна від 09.07.2015 р. державним виконавцем спірне майно описано та арештовано. Таким чином, судове рішення від 11.03.2013 р. підлягає примусовому виконанню шляхом продажу житлового будинку та земельної ділянки, проте позивач має право на 1/2 частину спірного майна, просить суд зняти арешт, накладений державним виконавцем на спірний будинок Актом опису та арешту майна від 09.07.2015 р. та зняти арешт, накладений на земельну ділянку постановою державного виконавця про опис та арешт майна від 10.10.2017 р.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 13.12.2018 р. відкрито загальне позовне провадження у справі.

21.03.2019 р. до суду від відповідача ОСОБА_5 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній не заперечує щодо задоволення позовних вимог. В обгрунтування відзиву зазначив, що він дійсно перебуває в зареєстрованому шлюбі з позивачем ОСОБА_4 . Після укладення шлюбу і до сьогоднішнього дня шлюбні відносини між ними не припинялися. Майно, що є предметом спору - житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою : АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 02214, що розташована за цією ж адресою, були придбані під час шлюбу.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 11.04.2019 р. закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті.

Представник позивача адвокат Куц К.К. в судовому засіданні позовні вимог підтримав у повному обсязі. Пояснив, що йому невідомо чи надавала свою згоду позивач при укладанні її чоловіком, ОСОБА_5 , договору іпотеки. Особисто позивач не має заборгованості перед банком.

Представник відповідача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» адвокат Жила П.С. в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на правову позицію, висловлену Верховним судом у постанові від 06.03.2019 р. у справі № 317/3272/16-ц.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав заяву про визнання позовних вимог та про розгляд справи за його відсутності (а.с.66)

Представник третьої особи:Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області в судове засідання не з`явився, про причини не явки до суду не повідомили, заява про розгляд справи за їх відсутності суду не надали.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані документи, суд дійшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 04.02.1967 р. зареєстрували шлюбу, про що в Книзі записів актів громадського стану про одруження Палацу одруження м.Харкова зроблено актовий запис № 683.

В обґрунтування позовних вимог позивач надав суду копії документів - Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 03.07.2003 р. щодо належності ОСОБА_5 будинку за адресою: АДРЕСА_2 ; Державного акту на право приватної власності на землю від 20.06.2002 р. щодо належності ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,2214 га за адресою: АДРЕСА_2 , які не посвідчені належним чином, у зв`язку з чим не є достатніми доказами належності спірного майна відповідачеві у розумінні ст.80 ЦПК України.

Інформацію з Державного реєстру речових права на нерухоме майно, актуальну на час розгляду справи, щодо належності ОСОБА_5 спірного майна за адресою: АДРЕСА_1 , яка є допустимим доказом у даній категорії справ, як і доказів зміни адреси місцезнаходження майна, а саме рішень Харківської міської ради щодо зміни меж м.Харкова, на які маються посилання у позові, позивач суду не надав.

Також позивач не надав суду жодних документів, з яких можливо було б встановити обставини виникнення спірних правовідносин між ОСОБА_5 та Кредитором (Іпотекодержателем), у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити дійсні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, обставини укладання договору іпотеки та наявність заборгованості за кредитним договором.

Клопотань щодо витребування доказів або забезпечення доказів, надання яких суду для позивача є неможливим чи викликає складнощі, суду не заявлено.

Також судом встановлено, що згідно Акту опису та арешту майна від 09.07.2015 р. державним

виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Харківській області Селівановим О.А. при примусовому виконанні виконавчого документу № 2034/12647/2012 про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_5 накладено заборону відчуження на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Харківській області Пікула В.Ю. про опис та арешт майна (коштів) боржника від 10.10.217 р., при примусовому виконанні виконавчого листа, виданого 11.12.2013 р. Харківським районним судом Харківської області, про стягнення солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ТОВ «ОТП «Факторинг» заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на предмет іпотеки (спірні житловий будинок і земельна ділянка) накладено арешт на земельну ділянку, що розташована за адресою:

Між тим, позивачем не залучено до участі у розгляді справи в якості належних співвідповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які, згідно долученої постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 10.10.2017 р., несуть солідарну відповідальність перед ТОВ «ОТП «Факторинг» щодо сплати заборгованості за кредитним договором.

За змістом норм процесуального права (ст.51 ЦПК) з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та принципу змагальності сторін, саме на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому суд під час розгляду справи має виходити зі складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати до участі у справі співвідповідачів та повинен вирішувати справу за тим позовом, що пред`явлений, і щодо тих відповідачів, які зазначені у ньому.

Частиною 4 ст.12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, га які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оцінивши надані докази у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог і підстав, суд дійшов висновку про недостатність наданих позивачем належних і допустимих доказів як належності подружжю нерухомого майна саме за адресою: АДРЕСА_1 , так і накладення арешту саме на це майно, у зв`язку з чим дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Не залучення позивачем інших належних відповідачів ( ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ) також є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Вказаний висновок суду першої інстанції відповідає висновку, викладеному у постанові Великої палати Верховного Суду від 17.04.2018 р. у справі № 523/9076/16-ц.

Оскільки у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено, понесені позивачем судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору, не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 189, 247, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 392, 1218, 1261, 1268, 1270, 1274, 1296 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Після набрання рішенням законної сили скасувати заборону відчуження 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та 1/2 частини земельної ділянки площею 0,2214 га, які зареєстровані на ім`я ОСОБА_5 .

Рішення може бути оскаржене до Харківського Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Фрунзенський районний суд м.Харкова.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчисляється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 12 липня 2019 р.

Суддя-