Провадження № 2/761/2382/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Піхур О.В.

за участю :

секретаря судового засідання - Мусійчук В.С.,

представника відповідача

Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - Герасименко Т.В.,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа: Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» про стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в:

У вересні 2018 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом.

Ухвалою судді від 25.09.2018 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи.

Ухвалою судді від 31.01.2019 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні.

Позивач свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26.01.2015 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством "Енергобанк" було укладено депозитний договір № ДФ- про строковий банківський вклад зі щомісячною виплатою відсотків, однак Постановою Правління Національного Банку України від 12 лютого 2015 року № 96 ПАТ «Енергобанк» було віднесено до категорії неплатоспроможних, відповідно до Постанови Правління Національного Банку України від 11.06.2015 року № 370 «Про відкликання банківської ліцензії на ліквідацію банку Публічного акціонерного товариства "Енергобанк", Виконавчою дирекцією Фонду прийнятого рішення № 12 від 12 червня 2016 року № 115 «Про початок процедури ліквідації П "Енергобанк" та призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Енергобанк", однак належні для позивача кошти Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не повертав з 20.10.2015 року до 24.05.2016 року, чим було завдану позивачу шкоду та нанесено матеріальні збитки.

У зв`язку з вищевикладеним позивач просить суд стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 282 599,80 грн., а саме : пеню за прострочення зобов`язання - 262599,80 грн., відшкодування моральної шкоди - 20000,00 грн.

У судове засідання позивач не з`явилась, подала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності за наявними у справі доказами, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

У судовому засіданні представник відповідача Герасименко Т. В. проти позовних вимог заперечував повністю.

Суд, повно та всебічно дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.01.2015 року між позивачем ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством "Енергобанк" (відділення № 1 в М.Миколаєві , вул. Адміральська, буд.18) було укладено депозитний Договір № ДФ- про строковий банківський вклад зі щомісячною виплатою відсотків: сума вкладу 100 000,00( сто тисяч гривень); строк розміщення 182 дня (з 25.01.2015 р. по 27.07.2015 р.); зі сплатою : 23,75% річних.

Того ж дня на виконання умов Договору ОСОБА_1 було здійснено платіж на користь ПАТ "Енергобанк" в розмірі 100 000,00 (сто тисяч гривень) згідно квитанції № 157387 від 26 січня 2015 року призначення платежу : залучення коштів на депозит згідно укладеної Угоди № 122655- 1401 від 26.01.2015 року.

На підставі постанови Правління Національного Банку України від 12 лютого 2015 року № 96 «Про віднесення ПАТ "Енергобанк " до категорії неплатоспроможних Виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 12 лютого 2015 року № 29 « Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Енергобанк", згідно з яким з 13 лютого 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено Ільчука Олександра Павловича Уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Енергобанк " строком на 1 рік - з 12 червня 2015 року до 11 червня 2016 року.

Постановою Національного банку України від 11.06.2015 р. № 370 було прийнято рішення "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Енергобанк".

В свою чергу на виконання вимог ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Виконавчою дирекцією Фонду було прийнято Рішення від 12.06.2015 р. № 115 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Енергобанк", , призначено Уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку" та повідомлено вкладників банку про те що з 19.06.2015 р. Фонд розпочинає виплату коштів вкладникам банку "Енергобанк".

Згідно листа повідомлення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.05.2016 р. № 02-036-24224/16 за підписом заступника директора - розпорядника Фонду А.Г. Кияк - ОСОБА_1 повідомлено про те, що належна їй сума гарантованого відшкодування за вкладом в ПАТ "Енергобанк" перерахована грошовим переказом в ПАТ «ПУМБ» для отримання коштів, вона може звернутися з 24.05.2016 року в найближчу філію ПАТ «ПУМБ» з паспортом та довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера.

27.05.2016 року через відділення № 7 ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» позивачем, ОСОБА_1 було отримано згідно Заявки на видачу готівки № 670407 належні їй грошові кошти в сумі 100 612,95 грн., як вкладнику ПАТ "Енергобанк", що гарантовані Фондом.

Позивач посилається на положення ч. 5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів», якою передбачається можливість стягнення пені у розмірі 3% річних на користь позивача за кожен день прострочення виконання зобов`язання.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, відповідно в якому заперечує проти задоволення позовних вимог позивача.

У відзиві відповідач аргументовано зазначає чому варто застосовувати спеціальні нормативно-правові акти, а саме Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Підстави для стягнення грошових коштів у іншому порядку ніж передбаченим Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» - відсутні.

Законодавство не покладає обов`язок на Фонд враховувати під час складання Загального реєстру інші документи, окрім Переліку рахунків вкладників.

Перелік, який складається Уповноваженою особою та Загальний реєстр, який затверджується Фондом гарантування, є різними за суттю, змістом та призначенням документами. Перелік складається уповноваженою особою Фонду, а Загальний реєстр вкладників формується та затверджується Фондом на підставі Переліку. Перелік, який складається уповноваженою особою, по суті має характер попереднього документу, який надалі у формі Загального реєстру затверджується Фондом гарантування.

З наведеного також вбачається, що Загальний реєстр не складається та не затверджується уповноваженою особою Фонду гарантування, як і Перелік вкладників не складається та не затверджується Фондом гарантування.

Статтею 28 Закону передбачено, що Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх уповноваженим представникам чи спадкоємцям у національній валюті України з наступного робочого дня після затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстру вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування.

Щодо застосування положень Закону України «Про захист прав споживачів», то позивач, як вкладник банку, та відповідач - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в договірні відносини не вступали, та відповідач не є виконавцем будь-яких робіт чи послуг.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 5 ст 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Під час тимчасової адміністрації не здійснюється: нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), а також зобов`язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов`язань банку.

Даючи юридичний аналіз матеріалам справи, беручи до уваги, що діяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та процедура ліквідації банку регулюється спеціальним законодавством, суд вважає, що до правовідносин, які виникли між сторонами не може бути застосовані положення Закону України «Про захист прав споживачів», та положення ЦК України, що регулюють договірні зобов`язання, умови їх виконання та наслідки, що настають у зв`язку з їх порушенням, крім того з урахуванням того, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб покладені на нього законом зобов`язання перед позивачем виконав в повному обсязі у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», суд приходить до висновку, що позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 13, 81, 141, 258, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, ст.ст. 526, 651, 1058 ЦК України, ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», суд,

в и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа: Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» про стягнення грошових коштів - відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складення повного тексту рішення 29.05.2019 року.

Суддя