Провадження № 2/522/1702/19
Приморський районний суд м. Одеси:
під головуванням судді: Абухіна Р.Д.,
за участю секретаря судового засідання - Маланчової В.С.
розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи: Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про встановлення місця проживання дитини,-
Позивач звернувся до суду із позовом, по якому просить суд встановити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір' ю- ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , що є підставою для реєстрації дитини за вищезазначеною адресою без згоди батька.
Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач до судового засідання не з`явилась, про час, дату та місце судового засідання повідомлялась належним чином у встановленому законом порядку. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності до суду не подавала.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Третя особа орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, сповіщався належним неодноразово, однак в судове засідання не з`явився. Свої заперечення по справі суду не надав.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали цивільної справи встановив наступне.
29.04.2003 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб
ІНФОРМАЦІЯ_2 року народилась ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 виданого 23.03.2016 року відділом ДРАЦЧ у м. Одесі ОМУЮ, актовий запис 2998. З свідоцтва вбачається, що батьками ОСОБА_3 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16.04.2018 року (справа №522/2958/18) шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. В рішенні суду зазначено, що місце проживання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 визначити з матір`ю - ОСОБА_1 . Рішення суду набрало законної сили 17.05.2018 року.

Згідно висновку органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації ОМР №01-11/968/1 від 01.07.2019 року, орган опіки вважає доцільним визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 разом із матір`ю - ОСОБА_1 .

Стосовно визначення місця проживання їхньої доньки - ОСОБА_3 просить суд встановити, той факт, що їх сумісна дитина - ОСОБА_3 буде проживати з матір`ю за місцем її проживання, обґрунтовуючи свою позицію наступним.

Відповідно до Декларації прав дитини прийнятою резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року у Припису №6 зазначено « Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх, батьків у будь-якому разі- в атмосфері любові та матеріальної забезпеченості, малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини не має розлучатися зі своєю матір`ю. На суспільство та органи публічної влади має бути покладений обов`язок, щодо здійснення особливого піклування про дітей.

У розвиток цієї Декларації, Генеральною Асамблею ООН була прийнята «Конвенція про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано Постановою Верховної Ради №789-ХІІ від 27.02.1991 року, та вона стала частиною національного законодавства України. у

Статтею 9 Конвенції передбачено «Держави- учасниці забезпечують, те щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідне, коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини., або в інших випадках наприклад коли батьки жорстоко поводяться з дитиною, або не піклуються про неї.

Відповідно до пояснень позивач на час розгляду справи проживає у місці Одесі за адресою АДРЕСА_1 у забезпечених, комфортних умовах, разом зі своїм сином- ОСОБА_4 та ОСОБА_3 Повністю піклуються про свою дитину, надає її можливість гармонійно розвиватись.

Відповідно до ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК місцем проживання фізичної особи до десяти років є місце проживання її батьків ( усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна, або місце знаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо в якому вона проживає.

На підставі вищевикладеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Статтею 161 СК України визначено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення

Враховуючи вищенаведені обставини, керуючись принципами максимального забезпечення прав та інтересів дітей, суд вважає, що визначення місця проживання дитини разом із матір`ю буде в повній мірі сприяти розвитку та інтересам сторін.

Разом з тим, з врахуванням вимог ст. 10 ЦПК України, суд вважає, за необхідне роз`яснити відповідачу, що батько дитини у разі визначення місця проживання дитини з матір`ю не обмежений у своєму праві на спілкування з дитиною та участі у її вихованні, і може реалізувати свої права шляхом домовленості з матір`ю дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за рішенням суду.

Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів справи суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись Декларацією прав дитини від 20.11.1959 року, ст. 51 Конституції України, ст.ст.. 1, 2, 5, 11, 76-80, 81, 206, 241, 247, 258, 263-265, 273, 354 ЦПК України; ст. ст.. 104, 105, 110, 112, 113,161 Сімейного Кодексу України, суд-

В И Р І Ш И В:

Визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір`ю - ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , що є підставою для реєстрації дитини за вищезазначеною адресою без згоди батька.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення суду виготовлений 10.07.2019 року.

Суддя: Р.Д. Абухін

10.07.2019