УХВАЛА

11 липня 2019 року

м. Харків

Справа № 639/4557/19,

Провадження № 2/639/1648/19

Суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Єрмоленко В. Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на об`єкти нерухомості, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на об`єкти нерухомості, в якій просять визнати позивачами право власності на об`єкт незавершеного будівництва, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , номер реєстру прав власності на нерухоме майно 29010742 від 15.02.2015, реєстраційний номер майна 32902152 тип об`єкта незавершеного будівництва готовністю 11%; визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право власності на об`єкт незавершеного будівництва, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , номер реєстру прав власності на нерухоме майно 29010742 від 15.02.2015, реєстраційний номер майна 32902152 тип об`єкта незавершеного будівництва готовністю 11%.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви, вважає її такою, що підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Однак, позивачами не додано до позовної заяви докази, що підтверджують право власності ОСОБА_3 на спірний об`єкт незавершеного будівництва, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, позивачами не дотримано вимог пункту 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, яким передбачено зазначення у позовній заяві щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

В порушення п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачами не зазначено ціну позову.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, дійсною вартістю нерухомого майна.

Проте, позивачі, заявляючи вимоги щодо визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва готовністю 11%, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , не зазначають в позовній заяві дійсну вартість спірного нерухомого майна та доказів, які підтверджують таку вартість.

Тобто, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 необхідно зазначити дійсну вартість спірного нерухомого майна, докази, які підтверджують ці обставини, та відповідну ціну позову.

До того ж позивачами не виконано вимоги ч. 4 ст. 177 ЦПК України щодо надання до позовної заяви документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору є Закон України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011.

Згідно ч. 7 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

Проте, по-перше, з копії квитанції, доданої до позовної заяви вбачається, що судовий збір сплачено у сумі 768,40 грн лише позивачем ОСОБА_1 .

По-друге, як роз`яснено в п. 26 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» із змінами, внесеними згідно з Постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 25.09.2015 законодавством не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України № 2346-III від 05 квітня 2001 року "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України № 3674-VI від 08 липня 2011 року "Про судовий збір" суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (пункт 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України № 22 від 21 січня 2004 року (зі змінами)). Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Отже, суд не бере до уваги копію квитанції від 09.07.2019 на суму 768,40 грн, оскільки з огляду на зміст законодавчих вимог, копія квитанції не є документом, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 768,40 грн і не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 9605,00 грн.

Таким чином, кожному з позивачів, а саме ОСОБА_1 та ОСОБА_2 необхідно сплатити окремими платіжними документами судовий збір у розмірі 1 відсотку від визначеної позивачами ціни позову на відповідний рахунок із зазначенням необхідних реквізитів, а саме: отримувач коштів - УК у Новобаварському р-ні м. Харкова; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37999612; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача - 899998; рахунок отримувача - 0008; код класифікації доходів бюджету - 22030101; призначення платежу: Судовий збір, за заявою «П. ОСОБА_4 Б.», Жовтневий районний суд м. Харкова та надати суду докази його сплати.

Крім того, суд роз`яснює, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Отже, у разі переплати, ОСОБА_1 не позбавлена права подати заяву про повернення зайво сплаченої суми судового збору.

Згідно ст. 185 ЦПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 175, 176, 177 Цивільного процесуального кодексу України, Законом України «Про судовий збір», суддя,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на об`єкти нерухомості залишити без руху.

Надати позивачам строк для усунення зазначених недоліків десять днів з дня отримання копії даної ухвали, шляхом подання суду відповідних документів і відомостей у письмовому вигляді.

Роз`яснити заявнику, що в разі якщо у вказаний строк недоліки заяви не будуть усунуті, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядкулише в частині визначення розміру судового зборушляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. Б. Єрмоленко