Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.07.2019 Справа №607/11378/19

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Грицай К.М.

за участю секретаря судового засідання Стус К.І.,

учасників справи: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Парубія І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

ВСТАНОВИВ:

13 травня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини від заробітку, але не менше одного рекомендованого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину щомісяця, починаючи із дати пред`явлення позову, до досягнення старшою дитиною повноліття.

В обґрунтування вимог позивач вказує, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 03 квітня 2017 року рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області. Від даного шлюбу у них народились дві дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після розірвання шлюбу позивач з дочками проживають окремо, дочки знаходяться на її утриманні, вона займається її доглядом, вихованням, розвитком та освітою. Відповідач відмовляється добровільно виділяти кошти на утримання дітей. Відповідач час від часу купує дітям деякі продукти харчування, однак, забезпечення повноцінного харчування доньок здійснює вона самостійно, відповідач не надає коштів на придбання одягу, медикаментів. Діти потребують коштів для навчання, зайняття у репетиторів, відвідування гуртків, придбання спеціальних костюмів для заняття танцями, оплату проїзду для участі у змаганнях, на що позивачка самостійно знаходить кошти або необхідно просити їх у відповідача. Так, нею було придбано протягом остатніх двох місяців косметику на суму 529 грн., сукню для заняття бальним танцями в сумі 8000 грн., хутряні аксесуари на суму 575 грн., для старшої доньки придбано вишиванку на суму 1983 грн., кросівки на суму 1750 грн., оплачено курси з підвищення кваліфікації на суму 7000 грн. Також, вказує, що відповідач є учасником Приватного підприємства «Прем`єр-дент» отримує доходи від діяльності підприємства, на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків немає, має змогу надавати кошти на утримання дітей. З цих підстав просить позов задовольнити.

Ухвалою судді від 14 травня 2019 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачем не було подано відзиву.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала з викладених у заяві підстав.

У судовому засіданні представник позивача Бабій Г.В. позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_6 позовні вимоги визнав в частині 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд, заслухавши пояснення, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 квітня 2017 року.

Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 13 червня 2003 року Відділом реєстрації актів громадського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народилася дочка ОСОБА_4 .

Також, згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 18 липня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, ІНФОРМАЦІЯ_4 у сторін народилася дочка ОСОБА_5 .

Як вбачається з довідки № 3812 від 07.11.2017 року, ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстровані в АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 в якості свідка суду пояснила, що відповідач протягом останніх двох місяців не надавав їй кошти на утримання дітей, вона самостійно несе усі витрати на утримання дітей, відповідач дійсно іноді відвозив дітей на автомобілі до школи, придбав на прохання молодшої дочки гірку та для старшої дочки ноутбук, однак ці речі не забезпечують щоденних потреб дітей. Раніше відповідач надавав їй на утримання дітей близько трьох тисяч гривень.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка відповідач ОСОБА_3 пояснив, що він постійно надає усі необхідні кошти на утримання дітей, оплачує вартість відвідування гуртків, відвозить дітей до школи, на гуртки, придбав на прохання молодшої дочки гірку та для старшої дочки ноутбук. Кошти іноді надає безпосередньо дітям на їх прохання, купує продукти харчування, з яких його мати готує обіди та вечері дітям. Письмових доказів, що підтверджують надання позивачу чи безпосередньо дочкам коштів на їх утримання він не має, оскільки ніколи не було спору з цього приводу, позивач з відповідними вимогами до нього не зверталась.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що діти проживають разом із матір`ю у належному їй будинку, проте її син відповідач ОСОБА_3 забезпечує дітей необхідними коштами для їх утримання, вона щоденно готує для дітей обід та вечерю та діти приходять до неї у будинок, її син забезпечує коштами для придбання продуктів харчування, надає кошти на придбання для дітей усіх необхідних їм речей, взуття, одягу, оплачує відвідування дітьми гуртків, відвозить на автомобілі до школи.

Згідно із вимогами ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з вимогами ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3.1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3.2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Судом встановлено, що позивачем понесено витрати на придбання косметики на суму 529 грн., аксесуари на суму 575 грн., вишиванки на суму 1980 грн., кросівок на суму 1750 грн. для неповнолітніх доньок. Проте, доводи позивача про те, що здійснена оплата курсів з підвищення професійної кваліфікації на суму 7000 грн., а також, витрати в сумі 8000 грн. понесені саме на утримання неповнолітніх доньок, не знайшли підтвердження в судовому засіданні.

Сторонами не заперечувались ті обставини, що відповідач періодично надає кошти на прохання дітей, відвозить дітей до школи, на гуртки, придбав на прохання молодшої дочки гірку та для старшої дочки ноутбук.

Проте, заперечення відповідача про те, що на даний час ним надаються кошти на утримання неповнолітніх дітей, що забезпечують їх щоденні потреби суд відкидає, оскільки в судовому засіданні відповідачем вказані обставини не доведено на підставі належних та допустимих доказів.

Таким чином, судом встановлено, що неповнолітні діти проживають з позивачем, знаходяться на її утриманні, а відповідач не виконує свій обов`язок по утриманню малолітніх дітей, не надає їм матеріальної допомоги без поважних на те причин, щонайменше протягом двох місяців.

Згідно із ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Окрім того, суд враховує вік та потреби неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Згідно пояснень позивача розмір її щомісячного доходу становить 4200 грн.

Довідкою головного управління ДФС у Тернопільській області від 14.02.2018 року підтверджено, що розмір отриманого доходу ПП «Прем`єр-дент» становить за 2017 рік 290328,2 грн.

Відповідно до довідки, виданої ПП «Прем`єр-дент» від 27.05.2019 року, розмір доходів ОСОБА_3 за січень-травень 2019 року складає 24060 грн.

При вирішенні справи суд також враховує майновий стан відповідача, який є працездатним, відсутність на утриманні інших дітей відсутність підтвердження про незадовільний стан його здоров`я.

Врахувавши усі вищевикладені обставини, суд вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей необхідно визначити у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.

В силу вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Необхідність стягнення аліментів у більшому розмірі, а саме 1/3 частки всіх видів заробітку на кожну дитину, позивачем не доведено, а менший розмір аліментів є недостатнім для належного виховання та утримання неповнолітньої дитини.

В силу вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Щодо вимог позивача щодо стягнення аліментів до досягнення старшої дитиною повноліття, суд зазначає, що такі вимоги не підлягають до задоволення, оскільки аліменти стягуються до досягнення дітьми повноліття та досягнення старшою дитиною повноліття не може бути підставою для припинення стягнення аліментів, відповідно до змісту ч.ч. 2,3 ст. 183 Сімейного кодексу України, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Батьки мають право на звернення до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей після досягнення повноліття найстаршою дитиною.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 аліментів на неповнолітніх дітей в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 268, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 180-184 Сімейного кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 травня 2019 року і до досягнення дітьми повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_3 в користь держави судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .

Повний текст рішення суду складено та підписано суддею 05 липня 2019 року

Головуючий суддяК. М. Грицай