ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3586/19 Справа № 201/2202/18 Суддя у 1-й інстанції - Федоріщев С.С. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2019 року Дніпровський Апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Каратаєвої Л.О.

за участю секретаря Гречишникової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи про зобов`язання відкликати лікарське свідоцтво про смерть

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

01.03.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи», в якому просить суд зобов`язати відповідача відкликати лікарське свідоцтво про смерть № 2603 від 16.01.2018р. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер син позивача. 25.12.2017p. за фактом раптової смерті ОСОБА_2 складений рапорт старшим інспектором черговим Шевченківського ВП Дніпропетровського ВП ГУНП Рязанцева І.В. відповідно до заяви, зареєстрованій в ЄО за № 55207. 26.12.2017р. в 15:19:10 на підставі рапорту 55207 внесені відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення за ст. 115 ч. 1 КК України, номер кримінального провадження 0003724. 28.12.2017р. кримінальне провадження № 0003724 було закрито в зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення. В постанові зазначено, що в ході досудового розслідування лікарським свідоцтвом про смерть № 2603 від 26.12.2017р. було встановлено, що померлий ОСОБА_2 не має ознак насильницької смерті та помер внаслідок випадків ушкодження з невизначеним наміром, а саме - отруєння інших і не уточнених хімічних та отруйних речовин. Таке ж саме лікарське свідоцтво про смерть № 2603 від 26.12.2017р. було видано позивачу разом з довідкою про смерть, в якій було зазначено, як причину смерті - отруєння невідомою речовиною. 16.01.2018р. відповідачем згідно "Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть" (наказ МОЗ від 08.08.2006р. № 545) направлено в місцеві органи державної статистики лікарське свідоцтво про смерть за тим же № 2603, але з іншою датою 16.01.2018p., в якому причина смерті була, на думку позивача, безпідставно змінена на іншу "отруєння наркотичною речовиною метадоном, отруєння (вплив) наркотиками та психодислептиками (галюциногенами), не кваліфікованим в інших рубриках, намір невизначений". За викладеного позивач вважає, що лікарське свідоцтво від 16.01.2018р., виписане відповідачем містить недостовірні відомості з приводу причин смерті померлого ОСОБА_2 (ст. 277 ЦК України) (а.с.3-4).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до КЗ Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи про зобов`язання відкликати лікарське свідоцтво про смерть відмовлено (а.с.126-130).

В апеляційній скарзі з урахуванням доповнень ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2018 року скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги (а.с.143-144,148).

12.03.2019 року до Дніпровського апеляційного суду надійшов відзив КЗ Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи в якому відповідач просить оскаржуване рішення суду 1-ї інстанції залишити без змін, оскільки вважає рішення суду законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги такими, що зводяться до переоцінки доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно п.1 ч.1ст. 374 ЦПК України,суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч.1ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду слід залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Судом 1 інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5). ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер (а.с. 6, 7). 25.12.2017p. за фактом раптової смерті ОСОБА_2 складений рапорт старшим інспектором черговим Шевченківського ВП Дніпропетровського ВП ГУНП Рязанцева І.В. відповідно до заяви, зареєстрованій в ЖЄО за № 55207 (а.с. 9). 26.12.2017р. о 15:19:10 год., на підставі вищевказаного рапорту, внесені відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення за ст. 115 ч. 1 КК України, номер кримінального провадження № 0003724 (а.с. 10). Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 2603 від 26.12.2017р. (попереднє) причина смерті ОСОБА_2 вказана, як смерть внаслідок випадків ушкодження з невизначеним наміром, а саме - отруєння інших і не уточнених хімічних та отруйних речовин» (а.с. 12). 28.12.2017р. постановою слідчого Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровської області Данова В.О. було закрите кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0003724 від 26.12.2017р., у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення (а.с. 11). Згідно лікарського свідоцтва про смерть №2603 від 16.01.2018р. з приміткою «замість попереднього» зазначена уточнена причина смерті ОСОБА_2 : «отруєння наркотичною речовиною метадоном, отруєння (вплив) наркотиками та психодислептиками (галюциногенами), не кваліфікованими в інших рубриках, намір не визначений» (а.с. 14).

Судом також встановлено, згідно з Висновком експерта №2603, складеного на підставі постанови СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Осика М.А. від 26.12.2017р. в приміщенні судово-медичного моргу КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР судово-медичний експерт Рябченко С.М., лікар, судово-медичний експерт відділу експертизи трупів КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР, стаж роботи 8 років, 2-ї кваліфікаційної категорії, 5 кваліфікаційного класу, провів судово-медичну експертизу за фактом смерті гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкав за адресою: АДРЕСА_1 . Експертиза була почата 26.12.2017р., а закінчена 16.01.2018р. (а.с. 53 66).

Як зазначено у Висновку експерта №2603 стосовно зовнішнього дослідження тіла ОСОБА_2 : «…Між поясом спортивних штанів та трусами, праворуч, виявлено медичний шприц об`ємом 5 см, який розташований у непошкодженій фабричній упаковці...».

При судово-токсикологічному дослідженні крові та сечі з трупа гр. ОСОБА_2 (акт № 12707 від 28.12.2017р., отриманий 29.12.2017р.) не виявлені: метиловий, етиловий, ізопропіловий, пропіловий, ізобутиловий, бутиловий, ізоаміловий, аміловий спирти.

При судово-токсикологічному дослідженні крові, слинних залоз та внутрішніх органів з група гр. ОСОБА_2 (акт № 12708 від 11.12.2018р., отриманий 12.01.2018 р.,) виявлена азотовмісна речовина, якою може бути метадон. Не виявлені похідні барбітурової кислоти, фенотіазіну, 1, 4 - бенздіазепіну; морфін, кодеїн, ефедрин, трамадол, дімедрол, амітриптілін, клозапін. В доставлених слинних залозах не виявлені канабіноїди.

При експертизі трупа зовнішніх та внутрішніх тілесних ушкоджень не виявлено. При експертизі трупа виявлено: у проекції лівої ліктьової ямки, ближче до зовнішньої бічної поверхні крапкову ранку. На передній поверхні лівого стегна, у верхній третині, у проекції нижнього краю пахової складки, ліворуч, синець, на тлі якого виявлено крапкову ранку та рубець. Виявлені при експертизі трупа вищезазначені тілесні ушкодження є слідами медичних маніпуляцій (внутрішньовенних ін`єкцій). Це підтверджується такими даними: характерною локалізацією (розташування їх у проекції вен), малі розміри синців та характерні для ін`єкцій крапкові ранки.

Висновком експерта №2603 ОСОБА_3 є констатація смерті, що наступила від гострого отруєння метадоном, що підтверджується вищезгаданими ознаками, характерними для даного виду смерті та даними судово-токсикологічного дослідження крові та внутрішніх органів - даними судово-медичної експертизи трупа.

На підставі Висновку експерта №2603 було складене лікарське свідоцтво про смерть №2603 від 16.01.2018р. з приміткою «замість попереднього», в якому було зазначена уточнена причина смерті ОСОБА_2 : «отруєння наркотичною речовиною метадоном, отруєння (вплив) наркотиками та психодислептиками (галюциногенами), не кваліфікованими в інших рубриках, намір не визначений».

Відмовляючи у задоволенні позову суд 1-ї інстанції виходив з того, що посилання позивача на недостовірну інформацію та неправомірність лікарського свідоцтва про смерть № 2603 від 16.01.2018 р. не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи, є не обґрунтованими та такими, що не можуть бути підставою для задоволення позову.

З такими висновками суду погоджується й колегія суддів апеляційного суду, оскільки вони є обґрунтованими, відповідають встановленим обставинам та зібраним у справі доказам та зроблені з дотриманням норм процесуального права з застосуванням відповідних норм матеріального права.

Так, згідно з п. 2.6 Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої Наказом МОЗ України №545 від 08.08.2006р., лікарське свідоцтво про смерть видається обов`язково з поміткою "остаточне", "попереднє", "замість попереднього", "замість остаточного".

Лікарське свідоцтво про смерть з поміткою "попереднє" видається в тих випадках, коли для встановлення чи уточнення причини смерті потрібно провести додаткові дослідження. Після уточнення причини смерті заповнюється нове лікарське свідоцтво з поміткою "замість попереднього" теж у двох примірниках, номери яких мають бути ідентичними, перший примірник якого пересилається закладом охорони здоров`я безпосередньо у відповідні місцеві органи державної статистики протягом 27 днів з моменту заповнення "попереднього" лікарського свідоцтва. Другий примірник залишається в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27.02.2009р., недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватися незалежно від вини особи, яка її поширила.

Відповідно до ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

До основних процесуальних засобів доказування належить й висновок експерта (ст. 76, ЦПК України, ст. 84 КПК України).

Саме судова експертиза дає можливість отримання фактичних даних пов`язаних зі судовою справою (предметом доказування), коли є необхідність дослідження питання, пов`язане із спеціальними знаннями у відповідній галузі.

Також варто зазначити, що судовий експерт несе юридичну відповідальність за завідомо неправдивий висновок (ст. 384 КК України), відмову експерта без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків на будь-якій стадії розгляду справи (ст. 385 КК України).

Відповідно до роз`яснень, викладених у пунктах 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», додаткова експертиза призначається після розгляду судом висновку первинної експертизи, коли з`ясується, що усунути неповноту або неясність висновку шляхом допиту експерта неможливо.

Висновок визнається неповним, коли експерт дослідив не всі подані йому об`єкти чи не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання. Неясним вважається висновок, який нечітко викладений або має невизначений, неконкретний характер.

Повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб.

З висновку експерта № 2603 (експертиза почата 26.12.2017 року та закінчена 16.01.2018 року) вбачається, що смерть ОСОБА_2 констатовано в результаті гострого отруєння метадоном (а.с.62-65).

На підставі вищезазначеного Висновку експерта №2603 було складене лікарське свідоцтво про смерть №2603 від 16.01.2018р. з приміткою «замість попереднього», в якому було зазначена уточнена причина смерті ОСОБА_2 : «отруєння наркотичною речовиною метадоном, отруєння (вплив) наркотиками та психодислептиками (галюциногенами), не кваліфікованими в інших рубриках, намір не визначений».

Отже, висновок судового експерта є доказом в конкретній справі і має значення лише для неї. Судова оцінка висновку відбувається в межах конкретного судового процесу. Встановивши недоліки судової експертизи, суд має право відреагувати на них, зокрема, призначити повторну або додаткову судову експертизу.

Враховуючи вище викладене та аналізуючи норми матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про те, що Висновок експерта №2603 (а.с.62-65) та свідоцтво про смерть №2603 від 16.01.2018р. є остаточними документом, який підтверджує причину смерті ОСОБА_2 . Доказів, які б спростовували протилежне позивачем не надано, а отже його доводи апеляційної скарги з приводу зазначеного є безпідставними.

Під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій позивач не скористався наданими йому правами, не обґрунтував свої позовні вимоги та доводи апеляційної скарги, не надав суду доказів на їх підтвердження, оскільки згідно із ч. 1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а відповідно до ч. 3 ст. 12, ч., ч. 1, 5, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Посилання апелянта на ст. 9 Закону України Про державну реєстрацію актів цивільного стану зводяться до тлумачення норм чинного законодавства на власний розсуд та не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції, зроблених на підставі наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Інші доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду 1 інстанції, яким у досить повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 263, 264 ЦПК України, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: