Справа №: 272/712/19
Провадження № 2/272/424/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2019 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Карповця В.В.,

за участі секретаря судового засідання - Степанчук Т.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Андрушівської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,суд, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належне йому на день смерті майно, зокрема на житловий будинок та земельні ділянки: площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та площею 0,02 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в АДРЕСА_1 , та були передані померлому ОСОБА_2 у приватну власність на підставі рішення Андрушівської міської ради народних депутатів №53 від 15 лютого 1994 року. Державних актів на вказані земельні ділянки спадкодавець за життя не виготовив. Проведеними фактичними замірами спадкових земельних ділянок встановлено, що площа земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд становить 0,10 га, а площа земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства становить 0,0166 га.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що за життя, а саме 11 січня 1994 року ОСОБА_2 був складений заповіт, посвідчений державним нотаріусом Андрушівської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за №21, відповідно до положень якого спадкодавець все належне йому на день смерті майно заповів позивачу ОСОБА_1 . При цьому, позивач частково реалізував свої спадкові права після смерті ОСОБА_2 , зокрема на спадковий житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак позивач невзмозі в позасудовому порядку в повному обсязі реалізувати свої спадкові права після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , а саме на вищевказані спадкові земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та для ведення особистого селянського господарства, оскільки спадкодавцем за життя на них не були виготовлені відповідні правовстановлюючі документи.

Враховуючи вищезазначене, позивач просить суд, визнати за ним, ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, та на земельну ділянку площею 0,0166 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 .

Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву в якій розгляд справи просить провести у його відсутність, позовні вимоги підтримує, позов просить задовольнити.

Представник відповідача Андрушівської міської ради в підготовче судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву в якій розгляд справи просить провести без його участі, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує.

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Згідно матеріалів справи, а саме копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 (а.с.6). За життя, а саме 11 січня 1994 року ОСОБА_3 був складений заповіт, посвідчений державним нотаріусом Андрушівської державної нотаріальної контори Мондель Т.С., зареєстрований в реєстрі за №21, відповідно до положень якого спадкодавець заповів все належне йому на день смерті майно ОСОБА_1 (а.с.8). Рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області по цивільній справі №2-162/2011 від 10.02.2011 року було встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; Встановлено факт належності ОСОБА_2 заповіту від 11.01.1994 року, посвідченого державним нотаріусом Андрушівської держнотконтори від ОСОБА_3 ; Встановлено факт належності ОСОБА_2 свідоцтва про право власності на жилий будинок АДРЕСА_1 від 30.03.1967 року виданого на ОСОБА_3 ; Визнано за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , як на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7). Згідно витягу про державну реєстрацію прав Комунального підприємства "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради від 30.03.2011 року вбачається, що за ОСОБА_1 зареєстровано право приватної власності на житловий будинок розташований в АДРЕСА_1 (а.с.9).

Крім того, до складу спадкового майна на яке відкрилась спадщина після смерті ОСОБА_2 належать земельні ділянки: площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та площею 0,02 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в АДРЕСА_1 , та які були передані померлому у приватну власність на підставі рішення виконкому Андрушівської міської Ради народних депутатів №53 від 15 лютого 1994 року (а.с.10). Проведеними фактичними замірами вищевказаних земельних ділянок встановлено, що їх загальна площа становить 0,1166 га, з яких: 0,10 га площа земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та 0,0166 га площа земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується планом фактичного користування земельною ділянкою (а.с.12). Згідно повідомлення та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру наданих Андрушівською державною нотаріальною конторою Житомирської області вбачається, що спадкова справа до майна померлого ОСОБА_2 не заводилась (а.с.19-20). В позасудовому порядку позивач ОСОБА_1 невзмозі в повному обсязі реалізувати свої спадкові права після смерті ОСОБА_2 , а саме на вищевказані спадкові земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та для ведення особистого селянського господарства, оскільки спадкодавцем за життя на них не були виготовлені відповідні правовстановлюючі документи.

Зазначені обставини визнані відповідачем, підтверджені дослідженими судом доказами та вважаються судом доведеними в порядку ч.1 ст.82 ЦПК України.

Згідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в постанові № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» в п.1 зазначено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного Кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ст.524 ЦК Української РСР від 1963 року, що діяв на час відкриття спадщини, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст.534 ЦК Української РСР в редакції від 1963 року, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до положень ст.30 Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 року (в редакції від 22 червня 1993 року яка діяла на час відкриття спадщини) при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позивач має право на спадкування майна спадкодавця, однак в позасудовому порядку позбавлений можливості його оформити в зв`язку з відсутністю відповідних правовстановлюючих документів, тому позов підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 80-81, 89, 200, 206, 259, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст. 328, 392 ЦК України, ст.ст.524, 525, 534, 548, 549 ЦК Української РСР від 1963 року, суд,-

вирішив:

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) право власності на земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку площею 0,0166 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , як на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

При цьому, у відповідності до підпункту 15.5. пункту 15 розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до Житомирського апеляційного суду через Андрушівський районний суд Житомирської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:В. В. Карповець