Справа № 462/390/19
УХВАЛА

11 липня 2019 року Залізничний районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді- Гедз Б.М.

за участю секретаря - Рущак Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові заяву Приватного підприємства «Торгово-виробнича компанія «Львівпромліс» про заміну сторони виконавчого провадження,-

ВСТАНОВИВ:

директор ПП «ТВК «Львівпромліс» звернувся до суду із заявою, в якій просить замінити сторону виконавчого провадження № 57939871, стягувача ПАТ «Укрсоцбанк» на правонаступника ПП «Торгово-виробнича компанія «Львівпромліс» з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. №13407 виданого 10.07.2017 року, що знаходиться на примусовому виконанні Залізничного відділу державної виконавчої служби міста Львів ГТУЮ у Львівській області. Заяву мотивує, тим, що на у Залізничному ВДВС міста Львова ГТУЮ у Львівській області на виконанні перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. №13407 виданого 10.07.2017 року про звернення стягнення на нежитлові приміщення, загальною площею 74,7 кв.м. на АДРЕСА_1 , що належать на праві власності ПП «Евекта» для задоволення вимог ПАТ «Укрсоцбанк» на загальну суму 80019,18 доларів США. 20 грудня 2018 року між АТ «Укрсоцбанк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» було укладено договір факторингу. В подальшому, права вимоги за кредитним договором відступлені ТзОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» на користь ПП «Торгово-виробнича компанія «Львівпромліс» на підставі договору відступлення права вимоги від 20 грудня 2018 року. Внаслідок наведеного кредитором та іпотекодержателем є ПП «Торгово-виробнича компанія «Львівпромліс», що зумовлює необхідність заміни стягувача в межах ВП №5793871 з ПАТ «Укрсоцбанк» на ПП «Торгово-виробнича компанія «Львівпромліс».

В судове засідання учасники справи, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, не зявилися, проте відповідно до вимог ст. 442 ЦПК України їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши докази, наявні у матеріалах заяви, суд вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити за її безпідставністю.

Судом встановлено, що відповідно до виконавчого напису приватного нотаріуса Чуловського В.А. №13407 від 10 липня 2017 року звернуто стягнення на нежитлові приміщення, загальною площею 74,7 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 для задоволення вимог ПАТ «Укрсоцбанк» на загальну суму 80 019,81 дол. США (а.с. 7).

Постановою старшого державного виконавця Залізничного ВДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області від 19.12.2018 року відкрито виконавче провадження №57939871 з виконання виконавчого напису №13407 від 10.07.2017 року, боржник ПП «Евекта», стягувач ПАТ «Укрсоцбанк» (а.с. 5).

20 грудня 2018 року між АТ «Укрсоцбанк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» було укладено договір факторингу, відповідно до якого АТ «Укрсоцбанк» відступив ТзОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» права грошової вимоги за договором невідновлювальної кредитної лінії №600/02.2-09/062 від 24.04.2008 року, укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого стало АТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_1 , за договором кредиту №600/02.2-09/189 від 25 грудня 2007 року, укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого стало АТ «Укрсоцбанк») та ПП «Евекта» та АТ «Укрсоцбанк» та права за іпотечними договорами від 24 квітня 2008 року та 25 грудня 2007 року (а.с. 8-13).

На підставі договору №20/12/18ВП відступлення права вимоги від 20 грудня 2018 року ТзОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» передала (відступила) на користь ПП «Торгово-виробнича компанія «Львівпромліс» право вимоги за вказаними вище договорами (а.с. 18-22).

Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно з ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Одним із випадків відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги).

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» факторинг - це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів.

Згідно з ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

У відповідності до п. 1 Розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06 лютого 2014 року № 352 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03 квітня 2009 року № 231» до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення.

Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України та ч. 5 ст. 5 Закону України «Про банки та банківську діяльність» суб`єктний склад у договорі факторингу має три сторони: клієнта, яким може бути фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності (частина друга ст. 1079 ЦК України), фактора, яким може бути банк або інша банківська установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції (частина третя ст. 1079 ЦК України) та боржник, тобто набувач послуг чи товарів за первинним договором.

У відповідності до ст. 1079 ЦК України фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. У пункті 1 частини 1 статті 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», норми якого є спеціальними, зазначено, що фінансовими установами є банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди й компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо передбачених законом, - інших послуг (операцій), пов`язаних із наданням фінансових послуг. У частинах першій, другій статті 7 Закону вказано, що юридична особа, яка має намір надавати фінансові послуги, зобов`язана звернутися до відповідного органу державного регулювання ринків фінансових послуг протягом тридцяти календарних днів з дати державної реєстрації для включення її до державного реєстру фінансових установ.

У разі якщо відповідно до закону надання певних фінансових послуг потребує ліцензування, фінансова установа має право на здійснення таких послуг лише після отримання відповідних ліцензій. Отже, фактор для надання фінансової послуги повинен бути включеним до Державного реєстру фінансових установ.

Дана позиція суду узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 11 вересня 2018 року у справі № 909/968/16.

Як вбачається із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПП «Торгово-виробнича компанія «Львівпромліс» надано право лише на види діяльності: лісозаготівлі, лісопильне та стругальне виробництво, виробництво фанери, дерев`яних плит і панелей, шпону, купівлю та продаж власного нерухомого майна, надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, консулютування з питань комерційої діяльності й керування.

Крім того, представник заявника не надав суду жодних належних, достатніх, допустимих, достовірних доказів набуття статусу фінансової установи, права надання фінансових послуг, а відтак представником заявника не доведено право набуття вимоги до ПП «Евекта» за договором кредиту №600/02.2-09/189 від 25 грудня 2007 року, укладеного між ПП «Евекта» та АТ «Укрсоцбанк» та права за іпотечними договорами від 24 квітня 2008 року та 25 грудня 2007 року.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги заявника не знайшли свого ствердження в судовому засіданні, а тому не підлягають до задоволення.

Керуючись ст. 442 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні заяви Приватного підприємства «Торгово-виробнича компанія «Львівпромліс» про заміну сторони виконавчого провадження відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду зазначений строк обчислюється з дня складення повної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 11 липня 2019 року.

Суддя: (підпис) Б. М. Гедз

З оригіналом згідно.

Суддя: Б.М.Гедз