Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.06.2019 Справа №607/13818/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Пастернак О.В.

представників позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі у порядку спрощеного провадження справу за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів,
В С Т А Н О В И В :
Позивач військова частина НОМЕР_1 , звернулась до суду із позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення коштів за отримане речове майно, строки носіння якого не закінчилися, несплачених після виключення із списків особового складу частини та за перевикористану відпустку в розмірі 7377,87 грн. Обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідно до наказу командира військової НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 23 вересня 2016 року за №212 відповідача зараховано до списків особового складу частини та поставлено на всі види забезпечення. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06вересня 2017 року за №70 відповідача звільнено з військової служби відповідно до підпункту «е» пункту 1 частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із службовою невідповідністю), з 06вересня 2017 року виключено із списків особового складу та усіх видів забезпечення. На момент такого виключення, згідно довідки-розрахунку за №23 від 06вересня 2017 року за відповідачем рахувалось речове майно, строки носіння якого не вийшли, а саме: черевики типу Б 1 пара, куртка ВВЗ 1 к-т, штани ВВЗ 1 к-т, костюм польовий бавовняний 1 к-т, костюм польовий бавовняний 2 к-т. на загальну суму 5193,33 грн.

Крім цього, відповідно до наказів командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07 березня 2017 року за №51 та від 09 червня 2017 року за №128 відповідачем використано 30 діб щорічної основної відпустки за 2017 рік з урахуванням святкових днів. Разом з тим, відповідач прослужив у 2017 році 8 повних місяців, оскільки був звільнений у вересні 2017 року, тому в розрахунку 2,5 календарних дня відпустки в місяць, він мав право на відпустку лише 20 календарних днів. Тобто, відповідачем перевиконано 10 календарних днів щорічної основної відпустки за 2017 рік, за які отримано грошове забезпечення.Таким чином, позивач зазначив, що невідшкодованими відповідачем залишились 7377,87 грн. Після звільнення з лав Збройних Сил України, відповідач добровільно не компенсував коштів за вказане майно, а тому з нього слід їх стягнути, вважає позивач.

Представники позивача у судовому засіданні вказані вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Суду пояснив, що термін носіння військового майна, яке йому було видано закінчився, а тому вимоги позивача про стягнення грошових коштів за речове майно, строки носіння якого не вийшли вважає безпідставними та у їх задоволенні просить відмовити..

Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст. 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно частини 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Військова частина НОМЕР_1 є складовою частиною Збройних Сил України, підпорядкована Міністерству оборони України, включена до Єдиного державного реєстру підприємств і організацій України і перебуває на утриманні державного бюджету.

Наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 23 вересня 2016 року за №212 відповідача зараховано до списків особового складу частини та поставлено на всі види забезпечення.

Відповідно до спільної директиви МО України та ГШ ЗС України від 26 квітня 2017 року № Д-322/1/15дск, директиви командування війсь ОК «Захід» від 27 квітня 2017 року № Д-6-дск та розпорядження начальника штабу-першого заступника командира військової частини НОМЕР_4 від 31 травня 2017 року № 501/4/1/755, військова частина польова пошта НОМЕР_3 з 01 липня 2017 року перейшла на умовне найменування «військова частина НОМЕР_1 ».

Згідно із статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, та військовослужбовці одержують грошове та речове забезпечення за рахунок держави.

Відповідно до картки обліку військового майна особистого користування №3122 від 23 вересня 2016 року Міністерством оборони України в особі військової частини НОМЕР_1 відповідачу видано речове майно, а саме черевики типу Б 1 пара, куртка ВВЗ 1 к-т, штани ВВЗ 1 к-т, костюм польовий бавовняний 1 к-т, костюм польовий бавовняний 2 к-т.

Факт отримання відповідачем зазначеного речового майна підтверджено роздавальною відомістю №04/300 за 10.12.2016 року у якій зазначено особистий підпис відповідача за його отримання.

Як вбачається із атестату №26 військовослужбовця ОСОБА_3 виданого військовою частиною НОМЕР_5 , у якій раніше відповідач проходив військову службу та вибув відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_5 №285 від 21.09.2016 року, останньому було видано костюм польовий н/з 1, черевики з в./б 1, куртка польова н/з 1, костюм польовий робочий 1, фуфайка олив. з к/р 1.

Будучи допитаним в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що він перебуває на посаді начальника речової служби в/ч НОМЕР_1 та підтвердив, що відповідачу було видано речове майно, а саме черевики типу Б 1 пара, куртка ВВЗ 1 к-т, штани ВВЗ 1 к-т, костюм польовий бавовняний 1 к-т, костюм польовий бавовняний 2 к-тстрок носіння якого ще не закінчився, а тому за відповідачем рахується заборгованість на суму 5193,33 грн.

07 березня 2017 року відповідач ОСОБА_3 вибув у чергову відпустку тривалістю 11 діб з урахуванням одного святкового дня за 2017 рік з 07 березня 2017 року по 17 березня 2017 року, що стверджується наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07 березня 2017 року за №51.

12 червня 2017 року відповідач ОСОБА_3 вибув у чергову відпустку тривалістю 21 добу з урахуванням одного святкового дня з 12 червня 2017 року по 02 липня 2017 року, що стверджується наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09 червня 2017 року за №128.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06вересня 2017 року за №70 відповідача звільнено з військової служби відповідно до підпункту «е» п. 1 ч. 8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із службовою невідповідністю). 06вересня 2017 року виключено із списків особового складу та усіх видів забезпечення.

На момент виключення зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення, згідно довідки-розрахунку за №23 за відповідачем рахувалось речове майно, строки носіння якого не вийшли, а саме: черевики типу Б 1 пара, куртка ВВЗ 1 к-т, штани ВВЗ 1 к-т, костюм польовий бавовняний 1 к-т, костюм польовий бавовняний 2 к-т. на загальну суму 5193,33 грн.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_3 ніс службу у 2017 році повних 8 місяців, а тому в розрахунку 2,5 календарних дня відпустки в місяць, мав право на відпустку строком 20 календарних днів.

Однак, відповідачем була використана щорічна оплачувана відпустка тривалістю 30 календарних днів та йому були виплачені грошові кошти (грошове забезпечення) за вказані дні.

Таким чином, відповідачем було зайво отримано за 10 календарних днів щорічної основної відпустки за 2017 рік - 2184,54 грн. коштів.

Після звільнення з лав Збройних Сил України, відповідач не повністю відшкодував вартість вказаного речового майно, строки носіння якого не закінчились та не повернув суму виплачену йому за щорічну основну відпустку.

Відповідно до пункту 4 Розділу III Інструкції «Про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період», затвердженої наказом Міністра оборони України № 232 від 29 квітня 2016 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26 травня 2016 року за № 768/28898, у разі звільнення з військової служби осіб офіцерського складу, сержантського і старшинського складу та рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, засудженням особи до позбавлення волі або обмеженням волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, утримується з урахуванням зносу та проводяться взаєморозрахунки в разі неотримання військовослужбовцем речового майна, право на отримання якого наступило за час проходження служби.

Відповідно до п.п.4 п.14 ст.10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у разі звільнення військовослужбовця до закінчення календарного року, за який він уже використав щорічну основну та щорічну додаткову відпустки, за винятком осіб, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі або у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, на підставі наказу командира (начальника) військового з`єднання чи частини, керівника органу військового управління, вищого військового навчального закладу, установи та організації провадиться відрахування із грошового забезпечення за дні відпустки, що були використані в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилася після звільнення військовослужбовця.

Згідно з вимогами п.37.14 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Інструкція №260), затвердженої наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 №260 (з подальшими змінами та доповненнями), у разі звільнення осіб офіцерського складу та осіб рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, до закінчення календарного року, за який вони вже використали щорічну основну та щорічну додаткову відпустки, за винятком осіб, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я або у зв`язку зі скороченням штатів чи проведенням організаційних заходів, на підставі наказу відповідного командира (начальника) провадиться відрахування з їхнього грошового забезпечення за дні щорічної основної та щорічної додаткової відпустки, що були використані в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилася після їх звільнення.

Розрахунок суми грошового забезпечення, яка підлягає відрахуванню з грошового забезпечення, здійснюється виходячи з грошового забезпечення, яке отримав військовослужбовець за дні щорічної основної та щорічної додаткової відпустки, пропорційно дням, що були використані в рахунок тієї частини календарного року яка залишилася після їх звільнення.

Зважаючи на ті обставини, що відповідач був звільнений з військової служби з військової частини НОМЕР_1 у запас за пунктом «е» п. 1 ч. 8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (через службову невідповідність), позивач має право на утримання з нього вартості предметів речового майна строки носіння яких не закінчилися в розмірі 4990,98 грн. При цьому суд не бере до увагивимогу позивача про стягнення із відповідача коштів у розмірі 202,35 грн. за костюм польовий бавовняний, оскільки доказів щодо отримання його ОСОБА_3 позивач суду не надав.

Також,суд вважає, що слід стягнути з відповідача в користь позивача 2184,54 грн. заборгованості за отримані кошти ним за дніщорічноївідпу стки, право на які у нього не виникло у зв`язку із звільненням.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов військовоїчастини НОМЕР_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів підлягає до часткового задоволення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 13, 82, 141, 263, 265, 280-284, 289 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь військової частини НОМЕР_6 (сім тисяч сто сімдесят п`ять) грн. 52 коп. коштів за отримане речове майно, строки якого не закінчилися, а також зайво отримані кошти за використану відпустку.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь військової частини НОМЕР_7 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні із позовом в суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 02 липня 2019 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан