єдиний унікальний номер справи 546/98/13- ц
номер провадження 4-с/546/4/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2019 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Лизенко І.В.,

за участі секретаря судового засідання Коваленка А.В.,

скаржника ОСОБА_1 ,

представника скаржника Корж О.В.,

старшого державного

виконавця Шут Т.О.,

представника стягувача Колєснікова ОСОБА_2 .А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в судовій залі скаргу ОСОБА_1 про скасування постанови про звернення стягнення на заробітну плату у виконавчому провадженні №51939820, відкритому на виконання виконавчого листа №2/546/112/13, виданого 29.04.2013 Решетилівським районним судом Полтавської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь філії Полтавського обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» боргу у сумі 47141,68 грн та судових витрат у сумі 471 грн,

ВСТАНОВИВ:

Постановою старшого державного виконавця Решетилівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Шут Т.О. від 03.01.2019 при примусовому виконанні виконавчого листа №2/546/112/13, виданого 29.04.2013 Решетилівським районним судом Полтавської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь філії Полтавського обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» боргу у сумі 47141,68 грн та судових витрат у сумі 471 грн., звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , які він отримує у Представництві «ОНУР ТААХХУТ ТАШИМАНДЖИЛИК ІНШААТ ТІДЖАРАЕТ ВЕ САНАЇ АНОНІМ ШИРКЕТІ», м. Львів, вул. Хмельницького, 212, починаючи з 01.01.2019 у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу 52514,66 грн, з яких 47613,10 борг, 4761,31 грн виконавчий збір, 140,25 грн витрати виконавчого провадження (а.с.82).

20.02.2019 боржник звернувся до суду зі скаргою, у якій просив скасувати постанову про звернення стягнення на заробітну плату у виконавчому провадженні №51939820. На обґрунтування вимог послався на те, що 06.02.2019 ним було отримано заробітну плату за місцем роботи у представництві «ОНУР ТААХХУТ ТАШИМАНДЖИЛИК ІНШААТ ТІДЖАРАЕТ ВЕ САНАЇ АНОНІМ ШИРКЕТІ» з відрахуванням 1700 грн. У бухгалтерії підприємства йому пояснили, що стягнення відбулось на підставі постанови про звернення на заробітну плату згідно виконавчого листа, виданого 29.04.2013, за яким стягувачем є філія Полтавського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України». Дійсно, колись отримував кредит у цьому банку, проте сплатив всю отриману суму, що складає більше 90 000 грн. У зв`язку з матеріальними труднощами виникла заборгованість перед банком, але в рахунок погашеної заборгованості в смт. Чутове Полтавської області був арештований на дорозі та конфіскований з речами інших людей належний йому причіп, д.н.з. НОМЕР_1 , який наразі невідомо де знаходиться. Постанов про відкриття виконавчого провадження не отримував, тому вважає, що державний виконавець не мав права вчиняти будь-які виконавчі дії. Окрім того, виконавчий лист видано 29.04.2013, тобто більше 6 років тому, отже строк пред`явлення виконавчого документа до виконання порушено.

Скарга подана в порядку цивільного судочинства у формі позовної заяви, однак у судовому засіданні представник скаржника підтвердила, що боржник звернувся до суду саме зі скаргою у порядку розділу VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України.

Суд, з урахуванням позиції представника скаржника, вважає звернення скаржника до суду у формі позовної заяви формальним недоліком, який не перешкоджає судовому розгляду скарги по суті.

Окрім того, суд зазначає, що згідно ст. 287 КАС України у порядку адміністративного судочинства учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Статтею 447 ЦПК України передбачено порядок оскарження сторонами виконавчого провадження рішень, дії або бездіяльності державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, якщо вони вважають, що порушено їхні права чи свободи.

Отже, у даному випадку порядок судового оскарження постанови від 03.01.2019 регламентовано ст.447 ЦПК України, внаслідок чого звернення боржника підлягає розглядові за правилами розділу VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України.

На виконання вимог ч.1 ст. 450 ЦПК України судовий розгляд скарги призначено на 04.03.2019 (протягом десяти днів, з урахуванням вихідних днів). У зв`язку з нез`явленням скаржника, з урахуванням позиції його представника щодо неможливості розгляду за його відсутності, розгляд скарги відкладено на 18.03.2019.

За клопотанням представника скаржника Корж О.В. (а.с.90, 99) розгляд скарги відкладався за її хворобою на 10.05.2019, 01.07.2019.

01.07.2019 проведено судовий розгляд, однак оголошено перерву для виклику скаржника для надання особистих пояснень.

У судовому засіданні скаржник підтримав скаргу, пояснивши, що зареєстрований у с АДРЕСА_1 Решетилівського району Полтавської області, але за цією адресою не проживає, іноді навідується. З вересня 2018 року працює на будівництві дороги і проживає за місцем роботи у с. Супрунівка Полтавського району. Постанову про звернення стягнення на доходи не отримував. Не отримував також постанову про відкриття виконавчого провадження, бо не проживає з місцем реєстрації. Також не отримував судове рішення. Вважає, що виконавець не мав права звертати стягнення на заробітну плату, оскільки борг перед банком повинен бути погашений за рахунок вартості причепа, який вилучили у нього у 2017 році на посту ДАІ у смт. Чутове Полтавської області. Працівники поліції йому повідомили, що причіп перебуває у розшуку, оголошеному Решетилівським ВДВС. Він не звертався до ВДВС після цього, бо не зобов`язаний. Виконавець повинен був реалізувати причіп, задовольнити вимоги стягувача та повернути йому решту коштів. Не повідомляв виконавчу службу про фактичне місце проживання. Окрім того зобов`язання за кредитним договором забезпечено іпотекою, тому вважає, що заборгованість може бути сплачена за рахунок продажу предмета іпотеки.

Представник скаржника підтримала скаргу, наголосивши на тому, що скаржник не отримував постанову про відкриття виконавчого провадження, а тому вважає, що виконавець не вправі вчиняти виконавчі дії; зверненням стягнення на доходи допущено подвійне стягнення боргу, бо вилучено належний скаржнику причіп; строк пред`явення виконавчого листа до виконання на час його видачі складав один рік, тому вважає, що такий строк пропущено.

Старший державний виконавець Шут Т.О. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги, пояснивши, що виконавчий лист видано 29.04.2013. Виконавче провадження відкрито 12.08.2016. Постанова про відкриття виконавчого провадження направлена сторонам заказним листом без повідомлення про вручення. Конверт, направлений за місцем реєстрації боржника, не повернуто. Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, який на той час складав один рік, не пропущено, оскільки виконавчий лист неодноразово перебував на виконанні та повертався стягувачу на підставі п.2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Боржник неодноразово викликався до ВДВС, однак на виклики не з`являвся. Було направлено запити до відповідних органів з метою виявлення майна боржника. 13.12.2016 винесено постанову про арешт майна боржника та постанову про розшук майна боржника, а саме причепу легкового, д.н.з. НОМЕР_1 . 01.11.2017 надійшло повідомлення Чутівського відділення поліції Карлівського відділу поліції про те, що розшукуваний транспортний засіб знаходиться на стаціонарному посту у смт. Чутове. 02.02.2018 від Чутівського РВ ВДВС на виконання доручення надійшов акт про те, що на майданчику тимчасового затримання у смт. Чутове перебуває не той транспортний засіб, який оголошувався у розшук і який необхідно описати. Належний боржникові причіп не розшукано, тому до цього часу він перебуває у розшуку. 12.03.2018 боржнику направлено повідомлення про забезпечення явки за місцем проживання для проведення виконавчих дій на 27.03.2018, однак 27.03.2018 здійснити перевірку майна за місцем проживання боржника не виявилось можливим, оскільки двері будинку зачинені, боржник відсутній, про що було складено відповідний акт. За аналогічними повідомленнями від 04.04.2018, 24.05.2018 боржник також за місцем проживання був відсутній. Сусіди підтвердили, що боржник проживає за місцем реєстрації, отримує доходи за рахунок перевезення товарів. Боржник на зв`язок не виходив. 24.05.2018 від стягувача надійшла заява про звернення стягнення на доходи боржника без перевірки майнового стану у разі виявлення джерела доходу. 02.01.2019 виявлено, що боржник отримує дохід у представництві «ОНУР ТААХХУТ ТАШИМАНДЖИЛИК ІНШААТ ТІДЖАРАЕТ ВЕ САНАЇ АНОНІМ ШИРКЕТІ», у зв`язку з чим 03.01.2019 винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника. Вважає постанову такою, що відповідає вимогам закону. Боржнику було відомо про наявність виконавчого провадження, зокрема з дня вилучення у нього причепу у 2017 році.

Представник стягувача у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, пояснивши, що з 29.04.2013 заборгованість, яка стягнута рішенням суду, боржником не сплачена до цього часу. Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання не пропущено, оскільки в межах цього строку виконавчий лист неодноразово пред`являвся до виконання. Задовольнити вимоги стягувача за рахунок реалізації причепу неможливо, так як виявлено на майданчику інший причіп. У провадженні Решетилівського районного суду до цього часу перебуває цивільна справа за позовом Ощадбанку до боржника про звернення стягнення на предмет іпотеки, однак через неодноразову неявку відповідача та неотримання судових повісток справа до цього часу не розглянута. Внаслідок цього звернути стягнення на предмет іпотеки також неможливо. Вважає правомірною постанову про звернення стягнення на доходи боржника.

Суд, вислухавши пояснення учасників виконавчого провадження, дослідивши письмові докази, вважає відсутніми підстави для задоволення скарги з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 29.04.2013 Решетилівським районним судом Полтавської області видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь філії Полтавського обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» боргу у сумі 47141,68 грн та судових витрат у сумі 471 грн (а.с.26).

12.08.2016 стягувачем пред`явлено цей виконавчий лист до виконання у Решетилівський РВ ДВС і цього ж дня постановою в.о. начальника відділу відкрито виконавче провадження (а.с.27).

20.09.2016 на запит виконавця надійшла інформація про наявність у боржника причепу легкового, номер шасі НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, сірого кольору, тех.талон ЖБ771528, свідоцтво НОМЕР_3 (а.с.28-29).

Постановами державного виконавця від 13.12.2016 накладено арешт на вказаний транспортний засіб та оголошено його у розшук (а.с.30, 31).

13.12.2016 боржнику направлено виклик державного виконавця із зобов`язанням з`явитись 22.12.2016 до відділу (а.с.32).

Протягом березня-квітня 2017 року на запити виконавця надійшли відповіді про відсутність доходів, іншого майна боржника (а.с.33-38).

13.10.2017 до Решетилівського РВДВС від Чутівського відділення поліції надійшло повідомлення про затримання причепу «ПВА У6», д.н.з. НОМЕР_1 , належного ОСОБА_1 , який знаходиться на зберіганні на стаціонарному постові в смт. Чутове (395 км автодороги Київ-Харків), що підтверджується копією повідомлення (а.с.39).

02.11.2017 постановою доручено Чутівському РВ ДВС провести опис та арешт причіпу легкового, номер шасі НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, сірого кольору (а.с.41).

Згідно акту державного виконавця Чутівського РВ ДВС від 02.02.2018 при виході за адресою: смт. Чутове, 395 км автодороги Київ-Харків встановлено, що на майданчику тимчасового затримання знаходиться причіп зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (рами) НОМЕР_4 . Виконати доручення немає можливості, так як на майданчику тимчасового затримання перебуває не той транспортний засіб, який необхідно описати (а.с.43).

Постановою від 12.03.2018 транспортний засіб оголошено у розшук (а.с.57).

Протягом березня-травня 2018 року на запити виконавця надійшли відповіді про відсутність доходів, іншого майна боржника (а.с.50-53, 58-61, 66-69).

12.03.2018, 04.04.2018, 16.05.2018 боржнику направлено повідомлення про забезпечення явки за місцем проживання (а.с.54, 62, 70).

Згідно акту державного виконавця від 27.03.2018, 18.04.2018, 24.05.2018 перевірити майновий стан боржника немає можливості, так як вхідні двері у будинок замкнені (а.с.55, 63).

24.05.2018 від стягувача надійшла заява про звернення стягнення на доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно (а.с.72).

28.12.2018 направлено виклик державного виконавця боржникові (а.с.76).

02.01.2019 отримано інформацію про джерело доходів боржника (а.с.77).

Постановою від 03.01.2019 звернуто стягнення на доходи боржника, які він отримує у Представництві «ОНУР ТААХХУТ ТАШИМАНДЖИЛИК ІНШААТ ТІДЖАРАЕТ ВЕ САНАЇ АНОНІМ ШИРКЕТІ», м. Львів, вул. Хмельницького, 212, починаючи з 01.01.2019 у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу 52514,66 грн, з яких 47613,10 борг, 4761,31 грн виконавчий збір, 140,25 грн витрати виконавчого провадження (а.с.82).

Копія постанови направлена сторонам виконавчого провадження, в тому числі боржникові, та роботодавцю (а.с.81).

Згідно довідки від 16.05.2019, виданої вказаним Представництвом, ОСОБА_1 дійсно працює на посаді водія транспортних засобів з 07.09.2018 з посадовим окладом 10600 грн; з 01.01.2019 проводяться утримання у розмірі 20% згідно виконавчого провадження №51939820 від 03.01.2019.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд виходить з наступного.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999, який був чинним на час видачі виконавчого документа та на час відкриття виконавчого провадження 12.08.2016, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом (стаття 22 Закону).

З інформації Решетилівського РВ ДВС від 04.07.2019 вбачається, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користьфілії Полтавського обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» боргу у сумі 47141,68 грн та судових витрат у сумі 471 грн вперше пред`явлено до виконання 26.07.2013.

21.03.2014 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними).

01.10.2014 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження; 27.03.2015 постанову про повернення виконавчого документа стягувачу з тих же підстав.

01.09.2015 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження; 26.02.2016 постанову про повернення виконавчого документа стягувачу з тих же підстав.

Виконавчий документ знову надійшов на виконання 12.08.2016. Постановою від 12.08.2016 відкрито виконавче провадження. На даний час виконавчий лист перебуває на виконанні.

Згідно ст.23Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема, пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Отже, стягувачем не пропущено строк пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого 29.04.2013.

Відповідно до ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016, яким регулюються правовідносини на час звернення стягнення на доходи боржника, стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Враховуючи, що внаслідок вчинених виконавцем дій кошти боржника на рахунках у банках чи інших фінансових установах, а також майно, на яке можливо звернути стягнення, не розшукані, державним виконавцем правомірно, за наявності заяви стягувача, звернуто стягнення на доходи ОСОБА_1 .

Оскільки належний боржнику причіп, який би відповідав реєстраційним даним, не розшуканий, як зазначено вище, а судове рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки відсутнє, то звернення стягнення на доходи боржника відповідає вимогам ст. 68 Закону №1404-VIII.

Постанова про відкриття виконавчого провадження від 12.08.2016 направлена боржнику 16.08.2016 рекомендованим листом, що підтверджується фіскальним чеком (а.с.27).

Суду не надано доказів на підтвердження отримання боржником копії цієї постанови.

Однак, факт вилучення у ОСОБА_1 у вересні 2017 року причепа на підставі постанови Решетилівського РВ ДВС про оголошення транспортного засобу у розшук, на якому наполягає боржник, свідчить про обізнаність боржника про наявність щодо нього виконавчого провадження у Решетилівському РВ ДВС.

Окрім того, відповідно до інформації філії Полтавського обласного управління АТ «Ощадбанк» (а.с.83) боржником протягом 2013-2014 років частково сплачувалась заборгованість за вказаним виконавчим листом, що свідчить про обізнаність боржника щодо рішення суду та виконавчого листа.

Отже, пояснення скаржника про те, що йому до вересня 2017 року не було відомо про наявність судового рішення та відповідного виконавчого листа, спростовуються наведеним.

Згідно ч.5 ст. 19 Закону №1404-VIII боржник зобов`язаний:

1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення;

2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій;

3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України;

4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини;

5) своєчасно з`являтися на вимогу виконавця;

6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Разом з тим, боржник не повідомив ВДВС про зміну місця проживання, не вжив передбачених цією нормою заходів.

Посилання скаржника на те, що він не був зобов`язаний з`являтися до ВДВС для з`ясування долі причепу та стану виконання судового рішення, спростовується наведеною вище нормою.

У скарзі боржник посилається на постанову КГС/ВС №916/1605/15-г від 07.05.2018, згідно якої у разі неодержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження державний виконавець не вправі вчиняти виконавчі дії.

Суд вважає таке посилання не релевантним, оскільки обставини у цій справі не є аналогічними обставинам, яким надав оцінку Касаційний господарський суд. Так, у наведеній вище справі спір виник з приводу стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження при добровільному виконанні боржником виконавчого документа за межами строку, встановленого законом для добровільного виконання, у зв`язку з несвоєчасним отриманням постанови про відкриття виконавчого провадження. Тобто у цій справі має істотне значення факт та час отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, з огляду на обмеженість строку добровільного виконання наказу господарського суду.

У цій же справі виконавчий документ з 2013 року неодноразово перебував на виконанні. Дане виконавче провадження відкрито 12.08.2016. Боржнику було достеменно відомо про наявність виконавчого провадження з вересня 2017 року, тобто він мав час та можливість діяти відповідно до закону, виконуючи покладені на нього ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» обов`язки.

Отже,доказів щодо протиправності постанови від 03.01.2019 суду не надано.

З огляду на викладене, скарга є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

На підставі ст. 19, 68 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016, керуючись ст. ст. 447-451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 про скасування постанови про звернення стягнення на заробітну плату у виконавчому провадженні №51939820, відкритому на виконання виконавчого листа №2/546/112/13, виданого 29.04.2013 Решетилівським районним судом Полтавської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь філії Полтавського обласного управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» боргу у сумі 47141,68 грн та судових витрат у сумі 471 грн відмовити за необґрунтованістю.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Полтавського апеляційного суду через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Ухвала набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано, або після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження, якщо судове рішення не скасовано.

Суддя І.В. Лизенко