Справа № 462/7637/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2019 року м.Львів

Залізничний районний суд м.Львова у складі головуючої судді Румілової Н.М., при секретарі Шиманській Я.І., за участю позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Шкарупської ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 30.11.2018 року звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4 , який проживає разом з нею за адресою АДРЕСА_1 . Будь-яких коштів на утримання дитини відповідач, який є його батьком, не надає, участі у його вихованні не приймає, що змусило її звернутись до суду з даною заявою. Їй відомо, що відповідач не працює, часто перебуває за межами України, а тому просить призначити аліменти у твердій грошовій сумі. Кошти потрібні їй на утримання сина, оскільки він потребує значних коштів на оздоровлення, навчання, достойне проживання та харчування. Інших дітей відповідач не має. Просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання сина по 3000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги , просила їх задовольнити, додала, що з відповідачем спільно ніколи не проживали, інтимні стосунки підтримували, при реєстрації народження дитини в органу РАЦС він був присутній, писав заяву про визнання батьківства дитини. У серпні 2016 року відносини з відповідачем припинились. Після народження дитини він надавав кошти на утримання дитини, а з вересня 2016 року він припинив здійснювати перерахунки. Просила задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був попереджений належним чином, причина неявки суду невідома.

Представник відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_6 у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, зазначила, що відповідач визнає ОСОБА_7 своїм сином, з часу народження брав участь у його утриманні, однак з вересня 2016 року позивач перестала впускати відповідача до себе в квартиру, вона не дозволяє йому бачитись з сином. Відповідач на теперішній час працевлаштований, його заробітна плата становить 3081 грн. щомісячно, у червні 2019 року він одружився, його дружина вагітна. Просила позов задовольнити частково.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, вважає, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_4 , про що 2 вересня 2015 року зроблений актовий запис за № 3138 Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівською міського управління юстиції, батько дитини - ОСОБА_3 , мати - ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.

Сторонами не заперечувалось, що запис про батька дитини здійснений на підставі заяви про визнання батьківства в органу РАЦ , та не заперечувалось, що дитина проживає з позивачем.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та на теперішній час мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов`язків і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 181, ч.4 ст. 182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина., мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач, посилаючись на те, що відповідач має можливість сплачувати щомісячно по 3000 грн. на утримання сина, на підставу своїх вимог не надала суду відомостей про розмір доходу відповідача. Натомість відповідач ОСОБА_3 надав суду копію Наказу №17-КП про прийняття його на роботу ТзОВ «Руш», згідно до якого вбачається, що він працює з 28.01.2019 року комплектувальником товару. Відомості про розмір його середньомісячного заробітку в сумі 3080грн. позивачем не оскаржувались.

При вирішенні спору суд враховує, що відповідач має можливість утримувати сина, оскільки сам він частково визнав позовні вимоги, чим підтвердив свою матеріальну спроможність. Однак суд не приймає до уваги таку обставину, на яку він послався, як на підставу своїх заперечень.

Суд вважає, що відповідач повинен виконувати свій обов`язок по утриманню своєї дитини. Разом з тим, виходячи з принципу розумності та справедливості, враховуючи встановлений мінімальний розмір стягнення аліментів на дитину до 6 років- 849,50грн., суд вважає, що слід стягнути аліменти на користь позивачки на утримання сина у розмірі по 1000 грн. щомісячно до досягнення повноліття , але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 12, 263-265ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ), аліменти на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі по 1000 грн. ( одна тисяча грн..) щомісячно, починаючи з 30.11.2018 року та до досягнення дитиною повноліття, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ), судовий збір в розмірі 704,80 грн. в дохід держави.

Рішення підлягає негайному виконанню в межах стягнення суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення складено у повному обсязі 19.07.2019р.

Суддя: Н.М.Румілова