Провадження № 2/761/3370/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі головуючого судді Макаренко І.О. розглянувши в приміщенні суду, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про стягнення страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним позовом, посилаючись на те, що 30 березня 2018 року між сторонами було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серія та номер НОМЕР_1 , предметом страхування був автомобіль марки Jaguar F-PACE 2016 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Відповідно до п. 8 вказаного договору позивач 30 березня 2018 року сплатив відповідачу страхову премію в розмірі 56554,01 грн., після чого договір набув чинності.

Відповідно до п. 5 вказаного договору страхова сума становить 1510134 грн.

13 травня 2018 року стався страховий випадок, застрахований транспортний засіб було пошкоджено внаслідок стихійного лиха.

Варіант виплати страхового відшкодування був обраний «Майстерня», тому на підставі п. 10.4.2. договору відповідач здійснив авансову виплату страхового відшкодування у розмірі 70% від розміру страхового відшкодування, яке було визначено ним особисто, що складає 433873,14 грн. Остаточна виплата страхового відшкодування повинна була здійснитися після надання документів, що підтверджує факт виконання відновлювального ремонту (акту виконаних робіт та документів, що підтверджують факт оплати - чеки, квитанції) та огляд відновленого (відремонтованого) транспортного засобу.

Позивач надав відповідачу розрахунок №21 від 30 червня 2018 року та акт виконаних робіт №9 від 30 червня 2018 року, натомість листами за вих. №4071-81 від 20 червня 2018 року, від 16 серпня 2018 року, за вих. № 5770-31 від 05 вересня 2018 року відповідачем було відмовлено у компенсації другої частини страхового відшкодування.

На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача страхове відшкодування у розмірі 268126,86 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 9681 грн. та судовий збір в розмірі 2682 грн.

На адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що для остаточної сплати страхового відшкодування відповідно до умов п. 10.2.4 договору добровільного страхування наземних транспортних засобів серія та номер АМ127426 від 30 березня 2018 року позивачем окрім акту виконаних робіт не було надано документів, що підтверджують факт оплати ним ремонтних робіт та не було надано відремонтований автомобіль для огляду, а тому відсутні підстави для остаточної виплати страхового відшкодування. Окрім того, відповідно до п. 10.3 вказаного договору при визначенні розміру страхового відшкодування до уваги беруться виключно розрахунки, складені страховиком, або акт (висновок) незалежної авто товарознавчої експертизи, підготовлений на замовлення страховика спеціалізованою організацією (оцінювачем, суб`єктом оціночної діяльності, судовим експертом), або обсяг коштів, визначений у калькуляції ремонту СТО, погодженої зі страховиком.

На замовлення страховика було складено Висновок про оцінку вартості збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу, згідно з яким вартість відновлювального ремонту становить 619818,77 грн., на підставі якого було визначено розмір страхового відшкодування та виплачено 70 % страхового відшкодування на рахунок страхувальника у розмірі 433873,14 грн.

Позивач при визначенні розміру страхового відшкодування керується рахунком ФОП ОСОБА_2 , який відповідно до умов договору, не погоджувався зі страховиком, окрім того позивач просив виплатити страхове відшкодування не на рахунок СТО, а на власний картковий рахунок.

З урахуванням викладеного у відзиві, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено.

30 березня 2018 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серія АМ номер 12726, предметом договору страхування є автомобіль марки Jaguar F-PACE 2016 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Відповідно до п. 8 вказаного договору позивач 30 березня 2018 року сплатив відповідачу страхову премію в розмірі 56554,01 грн., після чого договір набув чинності.

За умовами вказаного договору страхова сума становить 1510134 грн.

ПрАТ «ПЗУ Україна» за вих. №4071-51 від 20 червня 2018 року, у відповідь на заяву позивача від 15 червня 2018 року щодо сплати 30% страхового відшкодування, було повідомлено, що остаточна виплата страхового відшкодування здійснюється тільки після надання акту виконаних робіт, документів, що підтверджують факт оплати, огляду відновленого застрахованого транспортного засобу.

ПрАТ «ПЗУ Україна» 16 серпня 2018 року, повідомило позивача про отримання акту виконаних робіт №9 від 30 червня 2018 року та рахунок №21 від 30 червня 2018 року, та повідомило, що для остаточної виплати страхового відшкодування необхідно надати документ підтверджуючий оплату за актом виконаних робіт №9 від 30 червня 2018 року та надати для огляду транспортний засіб.

ПрАТ «ПЗУ Україна» за вих. №5770-31 від 05 вересня року, у відповідь на заяву позивача від 29 серпня 2018 року щодо сплати 30% страхового відшкодування, повідомило про відсутність підстав для проведення остаточної виплати страхового відшкодування у зв`язку з тим, що позивачем не було надано документів, що підтверджують факт оплати за ремонтні роботи та не було надано автомобіль для огляду.

На підтвердження витрат, понесених на відновлення застрахованого транспортного засобу, позивачем надано акт надання послуг №9 від 30 липня 2018 року та рахунок на оплату №21 від 30 червня 2018 року, а також лист від ФОП ОСОБА_2 , яким останній підтверджує, що ним проводилися ремонтні роботи застрахованого транспортного засобу, до початку проведення ремонтних робіт було виставлено рахунок, а після проведення робіт та сплати даного рахунку було підписано акт надання послуг №9 від 30 липня 2018 року.

Відповідно до звіту про оцінку вартості (розміру) збитків. спричинених пошкодженням транспортного засобу №197144 від 19 травня 2018 року вартість відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу марки Jaguar F-PACE 2016 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 619818,77 грн.

Відповідно до положень Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України).

Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (частина перша статті 10 Закону України «Про страхування»).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про страхування» при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 10.4.2. договору добровільного страхування наземних транспортних засобів серія АМ номер 12726 від 30 березня 2018 року, якщо в ОУС обрано варіант виплати страхового відшкодування «Майстерня», то страхове відшкодування виплачується при частковому пошкодженні застрахованого транспортного засобу страховиком вигодо набувача (якщо такого призначено), або за письмовою згодою вигодо набувача та за дорученням страхувальника - на СТО, письмово погоджену страховиком. В такому разі страховик має право здійснити авансову виплату страхового відшкодування в розмірі 70% від розміру страхового відшкодування, розрахунок якого проведено згідно з п. 10.22 цього договору. Остаточна виплата страхового відшкодування здійснюється після надання документів, що підтверджують факт виконання відновлювального ремонту (акт виконаних робіт, та у випадку, якщо страхувальник самостійно здійснив на СТО остаточну оплату за виконані відновлювальні роботи, документи, що підтверджують факт оплати - чеки, квитанції) та огляду відновленого (відремонтованого) застрахованого транспортного засобу.

Згідно з п. 10.22. вказаного договору розрахунок розміру страхового відшкодування відбувається на підставі попередньо погоджених із страховиком рахунків і способу ремонту СТО, яка виконує роботи. спираючись на часові норми виробника ТЗ, а також ціни запасних частин і матеріалів офіційних імпортерів.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи та як передбачено умовами договору добровільного страхування наземних транспортних засобів серія АМ номер 12726 від 30 березня 2018 року, відповідач може виплатити позивачу кінцеву суму страхового відшкодування у випадку, якщо страхувальник доведе, що ним було дійсно сплачено грошові кошти за проведені роботи, однак позивачем у справі на підтвердження факту оплати за послуги з ремонту застрахованого транспортного засобу надано лише рахунок на оплату №21 від 30 червня 2018 року, акт надання послуг №9 від 30 липня 2018 року та лист-підтвердження ФОП ОСОБА_2 , що позивачем було здійснено оплату за надані послуги. Разом з тим, суд не може прийняти вказані документи як належний доказ підтвердження оплати позивачем грошових коштів за ремонтні роботи, оскільки належним доказом на підтвердження вказаного факту є чеки або квитанції із зазначенням платника, отримувача та призначення платежу.

Окрім того, позивачем не заперечується той факт, що ним не було надано для огляду відновлений застрахований транспортний засіб, як це передбачено договором.

На підставі викладеного, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Щодо вимог про стягнення витрат на правову допомогу, то відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням того, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог, то відповідно до норм чинного цивільного процесуального законодавства всі витрати пов`язані з розглядом справи, в тому числі витрати на правову допомогу та сплачений позивачем судовий збір, покладаються на позивача у справі.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 137, 141, 258, 263-265, 274-279, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про стягнення страхового відшкодування - відмовити.

Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: