Постанова

Іменем України

03 липня 2019 року

м. Київ

справа № 461/2-2936/11

провадження № 61-9644св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.

суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» на рішення Галицького районного суду м. Львова від 28 листопада 2013 року у складі судді Городецької Л. М. та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 25 травня 2016 року у складі колегії суддів: Берези В. І., Крайник Н. П., Штефаніци Ю. Г.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (далі - ПрАТ «СК «АХА Страхування») про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

Позовна заява мотивована тим, що 05 квітня 2011 року сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю застрахованого у ПрАТ «СК «АХА Страхування» автомобіля марки ВАЗ 2121, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки Toyota Prado, номерний знак НОМЕР_2 , під його керуванням.

У результаті ДТП, яка сталося з вини ОСОБА_2 , його автомобіль отримав механічні ушкодження на загальну суму 89 154,39 грн. 06 квітня 2011 року він звернувся до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування, проте отримав відмову з посиланням на те, що учасники ДТП надали неправдиву інформацію стосовно факту та обставин настання страхового випадку.

Посилався на те, що відмова у виплаті страхового відшкодування є неправомірною.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 просив суд стягнути з ПрАТ «СК «АХА Страхування» на його користь матеріальну шкоду у розмірі 89 154,39 грн та витрати, пов`язані з проведення транспортно-трасологічної експертизи, у розмірі 1 947,11 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 28 листопада 2013 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ПрАТ «СК «АХА Страхування» на користь ОСОБА_1 89 154,39 грн суми страхового відшкодування, 1 947,11 грн витрат, пов'язаних з проведенням повторного транспортно-трасологічного дослідження, а всього 91 101,50 грн.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що факт завдання позивачеві шкоди у результаті ДТП та її розмір підтверджено висновком спеціаліста від 11 жовтня 2011 року № 1/595, проведеним експертами сектору авто-технічних досліджень Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області.

Короткий зміст судових рішень судів апеляційної та касаційної інстанцій

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 24 грудня 2014 року рішення Галицького районного суду м. Львова від 28 листопада 2013 року скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 грудня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Апеляційного суду Львівської області від 24 грудня 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 25 травня 2016 року апеляційну скаргу ПрАТ «СК «АХА Страхування» відхилено. Рішення Галицького районного суду м. Львова від 28 листопада 2013 року залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що суд першої інстанції забезпечив повний та всебічний розгляд справи й дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову ОСОБА_1 , так як ним було доведено розмір спричинених йому ДТП збитків.

При цьому апеляційним судом було відхилено посилання страхової компанії на наданий нею висновок транспортно-трасологічного дослідження від 29 червня 2011 року № 121-11, вважаючи висновок спеціаліста від 11 жовтня 2011 року № 1/595 більш обґрунтованим та таким, що узгоджується з іншими наявними у справі доказами.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у червні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ПрАТ «СК «АХА Страхування», посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди не надали належної правової оцінки усім наявним у справі доказам, які підтверджують, що наявні на двох транспортних засобах пошкодження ні за об`ємом, ні за характером утворення слідів, ні за їх відносним розташуванням від рівня опорної поверхні і розмірними параметрами не є співпадаючими між собою. Вважає, що страхувальником було надано неправдиві дані про страховий випадок, тому відмова у страховій виплаті була правомірною.

Вказує, що апеляційний суд взагалі не врахував, що у рамках цієї справи за ухвало суду від 25 червня 2014 року було проведено судову транспортно-трасологічну експертизу, за результатом якої експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз було надано висновок від 26 вересня 2014 року, яким підтверджено, що механічні пошкодження автомобілів не могли утворитися під час ДТП за обставин, неведених у поясненнях водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Відзив (заперечення) на касаційну скаргу позивач до суду не подав.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 червня 2016 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У лютому 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ справу передано до Верховного Суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 червня 2019 року справу передано судді-доповідачу Лідовцю Р. А.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Між ОСОБА_2 та ПрАТ «СК «АХА Страхування» 24 січня 2011 року було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та відповідно оформлений поліс № АА/1225249 1 типу, згідно з яким було застраховано цивільно-правову відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «ВАЗ 2121», номерний знак НОМЕР_1 , будь-якою особою, яка експлуатує його на законних підставах. Згідно із полісом ліміт відповідальності страховика складає 100 000 грн за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, та 50 000 грн, за шкоду заподіяну майну.

Крім того, між зазначеними сторонами було укладено договір добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів № 01-ДГО/11 ЛВ-АС, яким підвищено ліміт відповідальності страхувальника за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу, страхова сума за цим договором складає 50 000 грн.

05 квітня 2011 року відбулась ДТП за участю транспортного засобу «Toyota Prado», номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 , та автомобіля «ВАЗ 2121», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2

06 квітня 2011 року ОСОБА_1 звернувся до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування, однак відповідачем було відмовлено у виплаті суми страхового відшкодування, оскільки водіями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 надано неправдиву інформацію стосовно факту та обставин настання страхового випадку, посилавшись на статтю 26 Закону України «Про страхування» де підставою відмови у здійсненні страхових виплат є подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ПрАТ «СК «АХА Страхування» задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Частиною першою статті 402 ЦПК Українивизначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

З огляду на матеріали справи оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У статті 212 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи судам попередніх інстанцій, (далі - ЦПК України 2004 року)визначено, щосуд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови в їх прийнятті.

Відповідно до частини першої статті 57 ЦПК України 2004 року, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 58 ЦПК України 2004 року).

Згідно із частиною першою статті 10 ЦПК України 2004 року цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до положень частини третьої статті 10 та частин першої та четвертої статті 60 ЦПК України 2004 року, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частинами шостою та сьомою статті 147 ЦПК України 2004 року встановлено, що висновок експерта для суду не є обов`язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 цього Кодексу.

Встановивши, що факт завдання позивачеві шкоди у результаті ДТП та її розмір підтверджено висновком спеціаліста від 11 жовтня 2011 року № 1/595, проведеним експертами сектору авто-технічних досліджень Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, суд першої станції дійшов обґрунтованого висновку про те, що страхова компанія безпідставно відмовляється виплатити ОСОБА_1 страхове відшкодування, тому правильно задовольнив його позов.

Залишаючи без змін рішення районного суду, апеляційний суд погодився з його висновками про те, що факт завдання позивачеві шкоди у результаті ДТП, яка відбулася 05 квітня 2011 року, та її розмір підтверджено висновком спеціаліста від 11 жовтня 2011 року № 1/595. При цьому, суд апеляційної інстанції за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, надав правову оцінку усім наданим сторонами доказам, зокрема, висновку транспортно-трасологічного дослідження від 29 червня 2011 року Державного підприємства «Центр експертних досліджень» № 121-11 про те, що наявні на двох транспортних засобах пошкодження ні за об`ємом, ні за характером утворення слідів, ні за їх відносним розташуванням від рівня опорної поверхні і розмірними параметрами не є співпадаючими між собою. Суд мотивував незгоду із вказаним висновком, вважаючи, що висновок спеціаліста від 11 жовтня 2011 року № 1/595 є більш обґрунтованим та таким, що узгоджується з іншими наявними у справі доказами.

Доводи касаційної скарги про те, що апеляційним судом не було надано оцінки висновку судової транспортно-трасологічної експертизи від 26 вересня 2014 року, проведеної Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз, що вплинуло на правильність ухваленого у справі судового рішення, є безпідставними, так як вказаний висновок є аналогічним із висновком транспортно-трасологічного дослідження від 29 червня 2011 року Державного підприємства «Центр експертних досліджень» № 121-11, який було досліджено судами попередніх інстанцій, та якому була надана належна правова оцінка у співвідношенні з іншими наявними у справі доказами.

Доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні відповідачем норм матеріального та процесуального права й зводяться до переоцінки судом доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження у судах попередніх інстанцій із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Отже, вирішуючи спір, суди першої та апеляційної інстанцій з дотримання вимог статей 212-215, 315 ЦПК України 2004 року повно, всебічно та об`єктивно з`ясували обставини справи, надали правову оцінку усім наявним у справі доказам, вірно встановили правовідносини, що склалися, та закон, який їх регулює, й правильно задовольнили позов ОСОБА_1 .

Згідно з частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують, на законність та обґрунтованість їх судових рішень не впливають, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 28 листопада 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 25 травня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Д. Д. Луспеник І. А. Воробйова Б. І. Гулько Р. А. Лідовець Ю. В. Черняк