Постанова

Іменем України

17 липня 2019 року

м. Київ

справа № 553/3704/16-ц

провадження № 61-15323св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа - Регіональний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ в Полтавській області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 28 березня 2017 року у складі судді Крючко Н. І. та рішення Апеляційного суду Полтавської області від 30 травня 2017 року у складі колегії суддів: Хіль Л. М., Абрамова П. С., Лобова О. А.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішень судів

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа - Регіональний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ в Полтавській області, про зобов`язання вчинити дії.

Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 04 грудня 2014 року у справі № 1616/5000/12 про поділ спільного майна подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 встановлено право спільної часткової власності на транспортний засіб - автомобіль марки «Great Wall Hover», 2006 року випуску, колір сірий, номер шасі НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , загальна вартість 154 187,30 грн. Розмір частки транспортного засобу кожної із сторін складає по 1/2.

Вона зверталася до ОСОБА_2 із повідомленням про явку останнього до Управління патрульної поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області для проведення реєстраційних дій вказаного автомобіля. Проте, він на такі повідомленні відповідач жодного разу не з`являвся, жодних дій щодо проведення відповідних реєстраційних дій не вчиняв.

Із урахуванням наведених обставин, позивач просила суд зобов`язати відповідача вчинити дії щодо внесення запису до технічного паспорта автомобіля «Great Wall Hover», 2006 року випуску, колір сірий, номер шасі НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , про спільну часткову власність на вказаний автомобіль разом із ОСОБА_1 , вирішити питання розподілу судових витрат.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 28 березня 2017 року позов задоволено. Зобов`язано ОСОБА_2 вчинити дії щодо внесення запису до технічного паспорта автомобіля «Great Wall Hover», 2006 року випуску, колір сірий, шасі НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_2 , про спільну часткову власність на вказаний автомобіль разом із ОСОБА_1 Вирішено питання розподілу судових витрат.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач ухиляється та чинить перешкоди у проведенні перереєстрації транспортного засобу відповідно до рішення Апеляційного суду Полтавської області від 04 грудня 2014 року.

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 30 травня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 28 березня 2017 року в частині вирішення питання про розподіл судових витрат скасовано, ухвалено у цій частині нове рішення, яким судові витрати ОСОБА_1 компенсовано за рахунок держави у порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що суд першої інстанції безпідставно стягнув із відповідача судові витрати, оскільки останній є інвалідом ІІ групи та відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. В іншій частині рішення місцевого суду є законним та обґрунтованим.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги, позиції інших учасників

У червні 2017 року ОСОБА_2 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 28 березня 2017 року та рішення Апеляційного суду Полтавської області від 30 травня 2017 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди не врахували, що на транспортний засіб «Great Wall Hover», державний номерний знак НОМЕР_2 , накладений арешт, у зв`язку із чим неможливо провести його перереєстрацію. Суддя суду першої інстанції Крючко Н. І. підлягала відводу, оскільки вона до проведення попереднього судового засідання зверталася до відповідача із пропозицією визнати позов та не чинити перешкод позивачу у реалізації її права власності на майно. У технічному записі проведення судового засідання від 09 грудня 2016 року відсутнє проголошення суддею ухвал за результатами попереднього судового засідання, що є порушенням норм процесуального права.

У серпні 2017 року від ОСОБА_1 надійшли заперечення на касаційну скаргу ОСОБА_2 , уяких заявник просить відхилити вказану касаційну скаргу та залишити без змін рішення судів попередніх інстанцій, посилаючись на те, що касаційна скарга є необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 червня 2017 року відкрито касаційне провадження, витребувано цивільну справу та надано строк на подання заперечень на касаційну скаргу.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У березні 2018 року вказану справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Позиція Верховного Суду

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню із таких підстав.

Судами встановлено, що рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 04 грудня 2014 року у справі № 1616/5000/12 про поділ спільного майна подружжя ОСОБА_1 до ОСОБА_2 встановлено право спільної часткової власності на транспортний засіб автомобіль «Great Wall Hover», 2006 року випуску, колір сірий, шасі НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_2 , загальна вартість якого становить 154 187,30 грн.

Розмір часток транспортного засобу «Great Wall Hover», 2006 року випуску, колір сірий, шасі НОМЕР_4 НОМЕР_5 , державний номерний знак НОМЕР_6 , загальна вартість якого становить 154187,30 грн, для ОСОБА_1 та ОСОБА_2 встановлено у розмірі по 1/2 частини кожному.

Рішення Апеляційного суду Полтавської області є таким, що набрало законної сили, оскільки 25 березня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду Полтавської області від 04 грудня 2014 року було відхилено.

Згідно з відомостями, які містяться у регіональній базі АІС «Автомобіль» та підсистеми НАІС Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ на зазначений транспортний засіб накладені арешти, а саме: арешт Відділу реєстраційно-екзаменаційних робіт від 21 квітня 2009 року, арешт Ленінського районного суду м. Полтави від 06 грудня 2012 року, розшуку Ленінського Відділу державної виконавчої служби Полтавського місцевого управління юстиції ВП 45083 від 21 жовтня 2015 року за № 01-08/6570; арешт Ленінського Відділу державної виконавчої служби Полтавського місцевого управління юстиції ВП 45083783 від 20 жовтня 2015 року

Нормативно-правове обґрунтування

Відповідно до частини першої статті 355 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (частина перша статті 356 ЦК України).

Частиною першою статті 361 ЦК України встановлено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків встановлена Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 11 Порядку державна реєстрація транспортних засобів, право власності на які встановлено за рішенням суд, проводиться на підставі відповідного рішення суду із зазначенням марки транспортного засобу, моделі, ідентифікаційних номерів складових частин таких засобів, а також реєстраційних документів, зокрема свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу або технічного паспорту.

Пунктом 35 Порядку визначено, що перереєстрація транспортного засобу на одного з подружжя проводиться на підставі їх спільної заяви, свідоцтва про реєстрацію і засвідчених у встановленому порядку копії свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя. Підставою для перереєстрації транспортного засобу є також свідоцтво про реєстрації та копії договору про поділ спільного майна подружжя, свідоцтво про право на спадщину або рішення суду про визнання недійсними договору купівлі продажу, міни, дарування, що засвідчені в установленому порядку.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій, встановивши, що судовим рішенням від 04 грудня 2014 року у справі № 1616/5000/12 за сторонами визнано право власності у рівних частках на транспортний засіб «Great Wall Hover», державний номерний знак НОМЕР_2 , позивач зверталася до відповідача із проханням провести перереєстрацію вказаного автомобіля шляхом внесення зміни до технічного паспорта щодо зазначення її як співвласника транспортного засобу на підставі судового рішення, проте відповідач жодним чином на її звернення не відреагував, суд першої інстанції, із висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, правильно виходив із того, що відповідач ухиляється та чинить перешкоди у проведенні перереєстрації транспортного засобу відповідно до рішення Апеляційного суду Полтавської області від 04 грудня 2014 року, у зв`язку із чим обґрунтовано задовольнив позов.

Доводи касаційної скарги про неможливість проведення перереєстрації транспортного засобу «Great Wall Hover», державний номерний знак НОМЕР_2 , у зв`язку із накладенням арешту на нього, не свідчать про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, з огляду на те, що оскаржуваними судовими рішеннями зобов`язано відповідача вчинити дії щодо внесення запису до технічного паспорта транспортного засобу, проте можливість проведення перереєстрації транспортного засобу визначається спеціально уповноваженим органом Міністерства внутрішніх справ відповідно до вимог Порядку.

Посилання заявника у касаційній скарзі на те, що суддя суду першої інстанції Крючко Н. І. підлягала відводу, оскільки вона до проведення попереднього судового засідання зверталася до відповідача із пропозицією визнати позов та не чинити перешкод позивачу у реалізації її права власності на майно, є безпідставними та не підтвердженні заявником жодним доказом.

Доводи заявника у касаційній скарзі про те, що у технічному записі проведення судового засідання від 09 грудня 2016 року відсутнє проголошення суддею ухвал за результатами попереднього судового засідання не можуть бути підставою для скасування законних та обґрунтованих судових рішень. Оцінюючи доводи касаційної скарги в цілому, суд має виходити з імперативного припису правила частини другої статті 410 ЦПК України, згідно з яким не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Інші доводи касаційної скарги є необґрунтованими, оскільки по своїй суті зводяться до незгоди з висновками судів попередніх інстанцій щодо установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами, які їх обґрунтовано спростував. У силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суди попередніх інстанцій правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідили наявні у справі докази і дали їм належну оцінку, правильно встановили обставини справи, внаслідок чого ухвалили законні й обґрунтовані судові рішення, які відповідають вимогам матеріального та процесуального права.

Рішення суду апеляційної інстанції у частині розподілу судових витрат сторонами не оскаржується, а тому суд касаційної інстанції не переглядає судове рішення у цій частині.

Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, а тому підлягає залишенню без задоволення, арішення суду першої інстанції у нескасованній частині та рішення суду апеляційної інстанції - без змін із підстав, передбачених статтею 410 ЦПК України.

Керуючись статтями 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 28 березня 2017 року у нескасованній частині та рішення Апеляційного суду Полтавської області від 30 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак

І. Ю. Гулейков

Г. І. Усик